Справа № 554/12050/15-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобовязання відновлення пенсійних виплат з 01.04.2015 року відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві у якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення з 01.04.2015 року виплати йому пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобовязати відповідача відновити вказані пенсійні виплати з 01.04.2015 року, мотивуючи, що дії відповідача порушують вимоги Конституції та законів України.

Відповідач надав суду заперечення,згідно яких просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з квітня 2008 року перебуває на обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду України в Полтавській області та по 31.03.2015 року отримував довічну пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

Із 01.04.2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІІІ.

Частину 1 статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 15.11.2012 року працює в Управління державної міграційної служби в Полтавській області на посаді головного спеціаліста з мобілізаційної роботи (а.с.7-8)

З 01.04.2015р. позивачу тимчасово припинено виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку із тим, що станом на 01.04.2015 р. він працює на посаді головного спеціаліста з мобілізаційної роботи Управління державної міграційної служби в Полтавській області та є державним службовцем.

Відповідно до п. 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-УІІІ від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Вказані норми Закону є діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено у рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 року (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Таким чином, оскільки позивач продовжує працювати на посаді головного спеціаліста Управління державної міграційної служби в Полтавській області та є державним службовцем, тому відсутні підстави для нарахування і виплати йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 квітня 2015 року.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобовязання відновлення пенсійних виплат з 01.04.2015 року відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів із дня її отримання.

Суддя В.М.Микитенко