Справа № 521/11271/15-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/234/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, в якому просить суд визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси №258 від 26.05.2015 року та розпорядження Управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси №821120 від 21.05.2015 року; зобовязати УПФ України у Малиновському районі м. Одеси нарахувати йому, ОСОБА_1 пенсію з 09.10.2014 року у розмірі 85% від середнього заробітку з урахуванням інших виплат згідно з розпорядженням №141013 від 09.04.2008 року, а також повернути йому, ОСОБА_1 переплату у розмірі 1938,11 гривень, утриману згідно рішення УПФ України в Малиновському районі м. Одеси №258 від 26.05.2015 року. Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у 2006 році йому, ОСОБА_1 було призначено пенсію у звязку з досягненням пенсійного віку та вислугу років в органах державної служби та місцевого самоврядування відповідно до ЗУ «Про державну службу», а саме у розмірі 85 відсотків (80% + 5% - за 5 років зверх 10). Однак, як йому стало відомо, при розрахунку пенсії не було враховано частину заробітної плати, яка визначена як інші виплати, на які нараховані та з яких утримані страхові внески до Пенсійного фонду України. В звязку з чим 09 жовтня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з письмовою заявою про перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, але йому було відмовлено. Тому, 27 жовтня 2014 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси про зобовязання здійснити перерахунок пенсії. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2014 року, адміністративний позов його, ОСОБА_1 задоволений. Ухвалою Одеського адміністративного апеляційного суду від 17.02.2015 року, апеляційну скаргу УПФ України в Малиновському районі м. Одеси залишено без задоволення, а постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2014 року без змін. Однак, після даного рішення та розпорядження пенсія позивача зменшилась з 2216,37 гривень до 1966,04 гривень, утворилась переплата за період з 09.10.15 по 31.05.15 рр. у розмірі 1938,11 гривень, а також зменшений стаж. Тому, 11.06.2015 року позивач звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси з заявою, що він не згоден з тим, що його пенсію зменшили та просив перерахувати згідно постанови та ухвали судів в розмірі 85% від суми заробітної плати, яка була нарахована на момент її призначення і перерахунку, а саме згідно розпорядження №141013 від 14.07.2006 року та №141013 від 09.04.2008 року. Однак, листом УПФ України в Малиновському районі м. Одеси №170/М-1 від 06.07.2015 року позивачу було відмовлено, свою відмову управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси обґрунтувало тим, що згідно зі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70% від заробітної плати. Вважаючи, що такі дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують та обмежують його права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому діючим законодавством України, він вимушений звернутись з наступним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того представником відповідача до канцелярії суду надане заперечення на адміністративний позов, в якому відповідач просила суд відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 в повному обсязі. В своїх запереченнях представник відповідача зазначила, що вимоги викладені в адміністративному позові вважає не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства з наступних підстав, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та грошові винагороди, передбачені Постановою КМУ від 24.02.2003р. №212, не відносяться до надбавок та не є видом оплати й умов праці. Так, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В звязку з вищевикладеним, індексація грошових доходів та матеріальна допомога чинним законодавством не передбачені як складові частини заробітної плати державного службовця, а тому не можуть враховані в заробіток, з якого обчислюється пенсія державному службовцю, відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Таким чином, застосувати при обчислені пенсії позивачу «інші виплати» за довідками наданими позивачем не є можливим.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є одержувачем пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, яка призначена за Законом України «Про державну службу».

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституціі України органи державної влади місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Також перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону України «Про державну службу»).

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що суми інших виплат входять до системи оплати праці державного службовця.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалися пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат,з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми інших виплат, на які нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладену в постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430а11 (наявна в системі інформаційного-правового забезпечення ОСОБА_2 У8 120182ХНТ, в єдиному державному реєстрі судових рішень за №22547610).

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача, УПФ України в Малиновському районі міста Одеси виходило з того, що індексація, матеріальна допомога на оздоровлення, та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не включаються до складу заробітної плати у розумінні постанови КМУ від 31.05.2000 року за №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», розмір яких враховується при обчисленні пенсії.

Проте, такий висновок управління пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси є незаконним з наступних підстав.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація та матеріальна допомога входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 33, 37 ЗУ «Про держану службу», ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 9-11, 70, 99, 159-163, 167, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №258 від 26.05.2015 року та розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №821120 від 21.05.2015 року протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 09.10.2014 року у розмірі 85% від середнього заробітку з урахуванням інших виплат згідно з розпорядженням №141013 від 09.04.2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Малиновському районі міста Одеси повернути ОСОБА_1 переплату у розмірі 1938,11 гривень, утриману згідно рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси №258 від 26.05.2015 року.

Постанова може бути оскаржена учаниками процессу до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Головуючий: