Справа № 381/2993/15-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/2993/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соловей Г.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.07.15 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язання призначити пенсію.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.07.15 року позов задоволено частково.

Зобов?язано Управління пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області призначити позивачу пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 19 червня 2015 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції,а саме, виключити з резолютивної частини з другого абзацу словосполучення « на 8 років».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією, яке перереєстроване в 30.06.1998 році протоколом засідання Тимчасової комісії Київської обласної державної адміністрації по перевірці правильності видачі посвідчень.

Позивач працював водієм в Фастівському АТП 11066 з 20.06.1985 року по 02.11.1992 року. Після аварії на ЧАЕС неодноразово направлявся адміністрацією АТП в зону відчуження ЧАЕС для виконання робіт, пов?язаних з ліквідацією наслідків цієї аварії.

В період з 07.07.1986 року по 10.07.1986 року , з 11.04.1987 року по 18.04.1987 року, з 20.04.1987 року по 27.04.1987 рік, позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987р., №1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 06.06.1986р. №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах, відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, та має Категорію 2, як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Листом №11/Г-01 від 26.06.15 року, відповідачем відмовлено в призначенні ОСОБА_2 пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 9 років, мотивувавши це тим, що період роботи позивача з 07.07.1986 року по 11.07.1986 року в зоні відчуження ЧАЕС не підтверджено, а тому позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

У відповідності до вимог ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням 2 категорії, був зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 11.04.1987 року по 18.04.1987 року, з 20.04.1987 року по 27.04.1987 року, тобто 16 днів то він набув право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років, що не заперечувалось і відповідачем.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції про те,що відповідач правомірно не врахував день роботи позивача, а саме, 11.07.1986 року, тобто період роботи позивача з ліквідації наслідків на ЧАЕС складає з 07.07.1986-10.07.1986 року(4 дні), що не дає право позивачу на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Підтвердженням того, що ОСОБА_2 працював на роботах по ліквідації наслідків ЧАЕС в зоні відчуження з з 07.07.1986 року по 10.07.1986 року є копії товарно - транспортних накладних:

від 07.07.1986 року - пункт погрузки-вигрузки Малин-Іванків,

від 08.07.1986 року - пункт погрузки-вигрузки Малин-Іванків,

від 09.07.1986 року - пункт погрузки-вигрузки Малин-Іванків,

від 10.07.1986 року - пункт погрузки-вигрузки Малин-Іванків,

В апеляційній скарзі позивач наголошував на тому, що від 11.07.1986 року він також працював на роботах по ліквідації наслідків ЧАЕС в зоні відчуження, що зазначено в копії товарно-транспортної накладної(а.с.18), проте, колегія суддів зазначає, що с. Сртрахолісся Чорнобильського району Київської області, що згодом було перейменовано в с.Зелений Мис, не відноситься до зони відчуження.

Посилання апелянта на те, що с. Сртахолісся (с.Зелений Мис) не відноситься до зони відчуження, проте сама дорога Зелений Мис - Чорнобиль, на будівництві якої працював позивач 11.07.1986 року, яка проходила через населені пункти Опачичі та Чорнобиль, що відносяться до зони відчуження, не знайшло свого підтвердження, оскільки, в наявних в матеріалах справи доказів немає підтвердження того, що позивач перебував та працював у саме тих населених пунктах, що відносяться до зони відчуження.

Існування товарно - транспортної накладної за 11.07.1986 року(а.с.18) не дає змоги відслідкувати маршрут та напрямок руху позивача, та підтвердити чи перебував він саме в населених пунктах, що відносяться до зони відчуження.

Тобто, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач був зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 11.04.1987 року по 18.04.1987 року, з 20.04.1987 року по 27.04.1987 року, тобто 16 днів то він набув право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років та які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних робочих днів на 8 років.

Посилання апелянта на те, що в резолютивній частині зазначено:

«Зобов'язати УПФ України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області призначити ОСОБА_2 пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років, відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 19 червня 2015 року», а саме, апелянт наголошує, що якщо суд зобов'язав призначити пенсію із зниженням пенсійного віку з 19 червня 2015 року, то це виходить зменшення на 9 років.

Колегія суддів зазначає, що виходячи із аналізу Постанови суду першої інстанції, де суд дійшов вірного висновку про право позивача на зменшення пенсійного віку на 8 років, то він набуде права на призначення пенсії з 19.06.16 року, а тому, колегія суддів вважає, що має місце описка в даті, з якої позивач набуде призначення пенсії.

Відповідно до ст. 169 КАС України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального ,права на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 30.07.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.07.15 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Судді: Хрімлі О.Г.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.