Справа № 2а-10348/10/2670
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"09" лютого 2011 р. м. Київ

колегія суддів судової палати по адміністративним справам Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Земляної Г.В.

суддів Парінова А.Б., Петрика І.Й.

при секретарі Ломановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 (далі Позивач) звернувся до Прокуратури Київської області про визнання бездіяльності Прокуратури Київської області протиправною та зобов'язати Прокуратуру Київської області вирішити порушені питання ОСОБА_2 у заявах від 29.05.2009 р. та від 18.08.2009 р.; зобов'язати Прокуратуру Київської області здійснити відповідні заходи щодо реалізації права ОСОБА_2 на участь в процесі прийняття рішення, а саме: запросити на відповідне засідання, дозволити прийняти участь у процесі перевірки фактів викладених у заяві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2010 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Прокуратури Київської області із заявою від 29 травня 2009 року, яка зареєстрована у відділі прийому звернень громадян за № 885 в якій зазначив:

- що у листі відповіді від 25.02.2009 р. №06/2-127-07 міститься виправлення дати на 05.03.2009 р.;

- що у судовому засіданні, яке відбулося 29.05.2009 р. в Окружному адміністративному суді міста Києва при розгляді справи № 2а-2516/09/2670 Відповідачем подано лист датований з не виправленою датою, а саме з 25.02.2009 р.

В заяві від 18 серпня 2009 року позивач просить з'ясувати порушені у заяві від 29 травня 2009 року питання, притягнення винних до відповідальності, подати до суду належний документ, надати Позивачу обґрунтовану відповідь та запросити Позивача на засідання де буде розглядається заява Позивача та дозволити прийняти участі у перевірці заяви.

З копії заяви позивача про видачу копії рішення за підписом за вхід. №7378 від 23.07.09 року зареєстрованої Прокуратурою Київської області вбачається, що лист прокуратури Київської області від 06.07.09 №06/2-2922 вих. 23.07.09 року відповідь на його заяву від 29 травня 2009 року ОСОБА_2 отримав на руки особисто.

Зі змісту листа прокуратури Київської області від 02.09.2009 року № 06/2-127-07 слідує що відповідь на звернення позивача від 20.08.2009 року, щодо ненадання відповіді на попереднє звернення від 29.05.2009 року розглянуто та на адресу позивача направлена відповідь.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що позивачу надано повну та обґрунтовану відповідь на його звернення, а права на отримання відповіді у відповідності до статті 18 Закону «Про звернення громадян»не порушено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Закон України «Про звернення громадян»регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під поняттям «звернення громадян»Закон розуміє викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно ст. 15, 19 Закону України «Про звернення громадян»органи державної влади та їхні посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно й вчасно розглядати звернення громадян, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства, і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Таким чином Прокуратурою Київської відповіді заяви позивача від 29.05.2009 року та 18.08.2009 року були розглянуті відповідно до норм чинного законодавства та в межах повноважень, наданих Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, як субєкт владних повноважень довів правомірність свої дій.

Доводи позивача, що надані йому відповіді не вирішують по суті поставлені ним в зверненнях питання, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги, так як відповідач згідно з вимогами Закону надав позивачу відповіді по суті заявлених звернень.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в звязку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 197, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі, тобто з 14 лютого 2011 року шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: А.Б.Парінов

ОСОБА_3