Справа № 2а-7750/10/0870
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2011 року 10:30 Справа № 2а-7750/10/0870

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення суми боргу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 9 212,00 грн. заборгованості по штрафним санкціям за порушення пунктів 12,13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР).

Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 2,10, 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII, п. 1.7 ст. 1, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12. 2000 №2181-III (далі Закон №2181-ІІІ).

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте 13.04.2011 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження та зазначив що позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте 13.04.2011 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, зазначивши, що заперечує проти позову.

Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь в справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа - підприємець 10.07.2001.

Посадовими особами ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі наказу від 01.03.2010 №235 та направлень №№211,212 від 01.03.2010 було здійснено перевірку відповідача щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої було складено акт від 02.03.2010 №0082/08/28/23/НОМЕР_1.

Перевіркою було встановлено порушення позивачем пунктів 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), а саме:

- неоприбуткування товарів за місцем реалізації на загальну суму 4553,50 грн.

- невідповідність суми готівки на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО. Сума невідповідності клала 21,00 грн.

На підставі проведеної перевірки та акту було винесено рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій від 13.03.2010 № у розмірі 9 212, 00 грн. Вказане рішення було отримано відповідачем особисто 13.03.2010, про що свідчить його підпис на корінці зазначеного рішення.

Заборгованість відповідача за штрафними санкціями становить 9212,00 грн., що підтверджується витягом із облікової картки станом на 03.11.2010.

Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. №509-ХІІ (далі Закон №509-ХІІ) встановлює, що податкові органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Відповідно до п. 8, 11 ст. 11 Закону №509-ХІІ державна податкова служба має право вимагати від платників податків, діяльність яких перевіряється, усунення виявлених порушень податкового законодавства, контролювати виконання законних вимог посадових осіб органів державної податкової служби, а також припинення дій, які перешкоджають здійсненню повноважень посадовими особами органів державної податкової служби; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до ст.15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

У разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення податкових органів сума штрафу стягується на підставі рішення суду. Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідач зауважень до актів перевірки не надав та в добровільному порядку штрафні санкції не сплатив.

Крім того, судом встановлено, що 30.11.2010 ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 13.03.2010 на загальну суму 9 212 грн. Проте, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.12.2010 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду. Провадження у справі про оскарження рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 13.03.2010 не відкривалось.

Згідно з пунктами 12,13 ст.3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зокрема, зобов'язані:

- вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (п.12);

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (п.13).

Відповідно до ст. 20 Закону №265/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.22 Закону №265/95-ВР у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Податкове зобовязання та податковий борг, згідно п.п.1.2., 1.3 ст.1 Закону №2181-ІІІ, є зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, або у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

У відповідності до ст. 25 Закону №265/95-ВР, суми фінансових санкцій, які визначені ст.ст. 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню субєктами підприємницької діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в десятиденний термін з дня прийняття органами ДПС України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідно до ст.15 Закону №265/95-ВР, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Як вказано у п. 1.7 ст. 1 Закону №2181-ІІІ, активами платника податків є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Згідно п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону №2181-ІІІ, податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2. та 4.3. статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту.

Згідно п.5.4 цього Закону, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно п.п.3.1.1. п.3.1.ст.3 Закону №2181-ІІІ, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача у справі є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 9 212,00 грн. (девять тисяч двісті дванадцять гривень) на: р/р 0006, код платежу 21080900, банк ГУ ДКУ у Запорізькій області. МФО 813015, одержувач Державний бюджет Ленінського району, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Постанова не набрала законної сили.

Суддя І.В.Батрак