Справа № 2а-10886/08/1570
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2009-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 вересня 2009 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Іванова Е.А.

Судді Катаєвій Е.В.

Судді Аракелян М.М.

при секретарі Полторак І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про відміну пункту 4 наказу та поновлення на службі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, в якому позивач просить:

1. відмінити пункт 4 наказу Міністра Оборони України від 31 січня 2008р. №61, як виданий з порушенням чинного законодавства про проходження військової служби особами офіцерського складу та визнати недійсним;

2. поновити на військовій службі на посаді відповідно до умови пункту 2 Контракту про проходження військової служби від 11 жовтня 2006р., а саме: професійної освіти: кандидата технічних наук зі спеціальності 05.22.16 судноводіння та старшого наукового співробітника зі спеціальності 05.22.13 навігація та управління рухом, військового звання (капітан 1 рангу) та військово-облікової спеціальності: основної 2101002 або за набутим досвідом 0701002, згідно з вимогами абзаців другого та третього пункту 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.91р. із змінами, до надання житла відповідно до норм чинного законодавства України згідно з умовою пункту 6 (інші умови контракту) та п. 7 Контракту в м. Одесі відповідно до Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.02.94р. №0237 та п. 7 Контракту.

У судовому засіданні позивач надав суду доповнення до адміністративної справи в яких просить суд, 1) відмінити пункт 4 наказу Міністра Оборони України від 31 січня 2008р. №61, як виданий з порушенням чинного законодавства про проходження військової служби особами офіцерського складу та визнати недійсним; 2) поновити на військовій службі на посаді відповідно до умови пункту 2 Контракту про проходження військової служби від 11 жовтня 2006р.; 3) зобовязати Міністерство оборони України зареєструвати його та членів його сімї в м. Одесі по Одеському обласному військовому комісаріату та відкоригувати списки осіб які перебувають на квартирному обліку в Одеському гарнізоні станом на 01 липня 2008 року відповідно до його заяви від 14.05.2008р.

Заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання позивача підлягає частковому задоволенню, а саме прийняти до провадження уточнення позивача у частині першої та другої позовних вимог.

В частині третьої вимоги слід відмовити, так як згідно ст. 1 КАС України цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Поняття справи адміністративної юрисдикції законодавчо визначено у п.1 ч.1 ст.3 КАС України це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 КАС України встановлено, що адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Адміністративна юрисдикція це компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, яка згідно ст. 17 КАС України поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Як зазначив позивач у судовому засіданні, він уточнив свої вимоги для захисту своїх прав на одержання житла у відповідності до діючого законодавства, а саме постановки на облік.

Спірні правовідносини за своєю природою є житловими правовідносинами і регулюються Житловим кодексом УРСР, ст. 1 якого закріплюється право громадян на житло, ст. 2 регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло як завдання житлового законодавства.

Частиною 1 ст.12 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991р. встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, в порядку і відповідно до вимог встановлених Житловим кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене суд вважає, що даний спір про захист права позивача на одержання житла є не публічним, а приватноправовим.

Держава, юридичні особи публічного права, можуть виступати учасниками цивільних відносин (статті 2, 80 Цивільного кодексу України) і розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1. ст. 15 ЦПК України суди цивільної юрисдикції розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

У Кодексі адміністративного судочинства України не передбачено винятків з установленого ЦПК правила, зокрема щодо розгляду спорів про забезпечення житлом військовослужбовців.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу у прийнятті до провадження вимоги про зобовязання Міністерства оборони України зареєструвати його та членів його сімї в м. Одесі по Одеському обласному військовому комісаріату та відкоригувати списки осіб які перебувають на квартирному обліку в Одеському гарнізоні станом на 01 липня 2008 року відповідно до його заяви від 14.05.2008р., оскільки ці правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 4, 8, 17, 122, 133, 158, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в прийнятті до провадження уточнень до позову в частині, а саме: зобовязати Міністерство оборони України зареєструвати його та членів його сімї в м. Одесі по Одеському обласному військовому комісаріату та відкоригувати списки осіб які перебувають на квартирному обліку в Одеському гарнізоні станом на 01 липня 2008 року відповідно до його заяви від 14.05.2008р..

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, і поданням апеляційної скарги протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя Е.А. Іванов

Суддя Е.В. Катаєва

Суддя М.М. Аракелян