Справа № 607/13972/15-а
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2015 Справа №607/13972/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Братасюка В.М.,

- при секретарі с/з Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови №123/83 від 11.08.2015р. Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1530 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2015р. відповідачем складено оскаржувану постанову, у якій зазначено, що 06.08.2015року близько 16год. комісією у складі представників Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату - майора ОСОБА_2 , працівника ЗСУ ОСОБА_3 було здійснено перевірку стану ведення військового обліку у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області. Під час перевірки встановлено, що відповідальною посадовою особою за військово-облікову роботу у сільській раді призначено ОСОБА_1 рішенням №12 від 02.01.1992року. Проте всупереч вимогам ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах» затвердженої наказом МО України від 15.12.2010 року №660, військовий облік у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області ведеться не належним чином та з порушеннями, що підтверджує складений членами комісії акт перевірки. За дані дії позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП. Складенню оскаржуваної постанови передувало складення 06.08.2015р. провідним спеціалістом командування Тернопільського ОМВК Галько М.В. протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача за згаданою статтею КУпАП, а також акту перевірки стану військового обліку у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району від 06.08.2015року. Зокрема, позивач вказує на те, що ні в протоколі, ні в постанові не прописана суть адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги ст.256 КУпАП, крім того в протоколі від 06.08.2015року відсутнє ім`я та по батькові особи, що склала адміністративний протокол, натомість є лише його ініціали.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих усних поясненнях.

Відповідач в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у письмовому запереченні на позов. Вважає, що постанова від 11.08.2015р. по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП винесена правомірно, у задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив наступні обставини.

06.08.2015року працівниками Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено акт перевірки стану військового обліку у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області , згідно якого список керівників місцевої держадміністрації та місцевого самоврядування відсутній; довідки-доповіді голови сільської (селищної ради по військовому обліку не ведеться; книга військовозобов`язаних які заявили скарги про стан свого здоров`я і підлягають медичному переобстеженню в наявності не ведеться; книга обліку військовозобов`язаних, які визнані інвалідами та зняття їх з військового обліку за станом здоров`я в наявності не ведеться; план військово-облікової роботи у СР на 2015рік в наявності не затверджений; плани військово-облікової роботи у СР на місяць в наявності за січень та лютий, решта відсутня; журнал обліку тимчасово проживаючих на території СР в наявності не ведеться; план звірки карток первинного обліку військовозобов`язаних сільської (селищної) ради з особистими картками форми П-2 підприємств, організацій, установ не відпрацьований; другі примірники щомісячних повідомлень про зміни облікових даних щодо руху військовозобов`язаних відсутні; повнота військового обліку - кількість карток первинного обліку не відповідає дійсній кількості в/з; якість військового обліку - картки первинного обліку заповнені не повністю потребують доопрацювання; своєчасність та якість проведення звірок облікових карток П-2 з картками первинного обліку звірка не проводиться; правильність побудови картотеки картотека побудована не відповідно наказу МО №660; пункт збору сільської ради розгорнутий, світлове табло відсутнє, документація потребує доопрацювання.
Того ж дня 06.08.2015 року провідним спеціалістом командування Тернопільського ОМВК Галько М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача за статтею 210-1 КУпАП. У протоколі вказано, що 06.08.2015року близько 16 год. комісією у складі представників Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату - майора ОСОБА_2 , працівника ЗСУ ОСОБА_3 було здійснено перевірку стану ведення військового обліку у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області. Під час перевірки встановлено, що відповідальною посадовою особою за військово-облікову роботу у сільській раді призначено ОСОБА_1 рішенням №12 від 02.01.1992року. Проте робота ведеться не належним чином та з порушеннями, що підтверджується складеним актом, що є порушенням ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

11.08.2015р. відповідачем складено оскаржувану постанову №123/83, у якій зазначено, що 06.08.2015року близько 16год. комісією у складі представників Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату - майора ОСОБА_2 , працівника ЗСУ ОСОБА_3 було здійснено перевірку стану ведення військового обліку у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області. Під час перевірки встановлено, що відповідальною посадовою особою за військово-облікову роботу у сільській раді призначено ОСОБА_1 рішенням №12 від 02.01.1992року. Проте всупереч вимогам ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах» затвердженої наказом МО України від 15.12.2010року №660 військовий облік у Грабовецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області ведеться не належним чином та з порушеннями, що підтверджує складений членами комісії акт перевірки. Постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 1530грн. Копію постанови позивач отримав того ж числа.
Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність у задоволенні позову з наступних мотивів.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 106 Конституції України (п. 20 ч. 1), повноваженням Президента України є прийняття відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 85 Конституції України (п. 31 ч. 1) передбачено, що до повноважень Верховної Ради України належить, зокрема, затвердження протягом двох днів з моменту звернення Президента України указів про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію, про оголошення окремих місцевостей зонами надзвичайної екологічної ситуації

Відповідно до статті 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

14.01.2015р. Президентом України видано Указ №15/2015 «Про часткову мобілізацію». Законом України №113-VIII від 15.01.2015р. (ВВР, 2015, №6, ст.42) Верховна Рада України затвердила даний Указ Президента України. Даний Указ виданий Президентом України з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

Указом оголошено про проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Мобілізацію провести на території, зокрема, Тернопільської області. Здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та поставку транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Згідно п. 8 Указу, місцевим органам виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування, із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власностіорганізувати і забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Міністерство оборони України забезпечує проведення мобілізації та демобілізації у Збройних Силах України і бере участь у забезпеченні мобілізації та демобілізації в інших військових формуваннях.

Положенням про військові комісаріати, затвердженим Постановою КМУ №389 від 03.06.2013р. встановлено, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи, крім районних, міських, районних у містах, можуть утворюватися, зокрема об`єднані міські військові комісаріати для обслуговування одночасно м. Севастополя та району або міста обласного значення та району (районів). Військові комісаріати утворюються, реорганізуються та ліквідуються Міноборони за поданням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил (п. 1 Положення). Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів (п. 3 Положення). Завданням військових комісаріатів є, зокрема, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів (п. 8 Положення). Військовий комісар представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами та громадянами на відповідній території. Військовий комісар має право, зокрема, здійснювати відповідно до своїх повноважень контроль за виконанням підприємствами вимог законодавства з питань оборони; розглядати у випадках, передбачених законодавством, справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).

Відповідно до п.3 ст. 43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для повного і якісного виконання планів проведення мобілізації в особливий період місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування разом з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування і форм власності та районними (міськими) військовими комісаріатами в мирний час утворюють дільниці для оповіщення і збору військовозобов`язаних, комплектують їх особовим складом із числа військовозобов`язаних без звільнення громадян від виконання основних обов`язків за місцем роботи та сприяють у набутті ними професійних навичок, а також забезпечують реалізацію інших заходів, пов`язаних з виконанням планів проведення мобілізації.

Абзац 5 ст. 15 Закону України «Про оборону України» 06.12.1991 року №1932-ХІІ визначає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом.

Також ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Розпорядження голови районної державної адміністрації від 17 лютого 2015 року № 45-од «Про організацію військово-облікової роботи на території Тернопільського району в 2015 році» Голів виконавчих комітетів сільських (селищних) рад району зобов`язано: 1) організувати та вести персонально-первинний облік призовників і військовозобов`язаних (облік відомостей за місцем їх проживання) за правилами і формами, встановленими Міноборони і Мінстатом; 2) забезпечити систематичне звіряння відомостей, зазначених в особових картках військовозобов`язаних і призовників, із записами у їх військових квитках і посвідченнях про приписку до призовних дільниць, подання цих карток не рідше одного разу на рік до Тернопільського ОМВК для звіряння з обліковими даними військовою комісаріату; 3) здійснювати внесення в п`ятиденний термін до особових карток військовозобов`язаних і призовників змін стосовно їхнього сімейного стану, місця проживання, службового стану та освіти; через посадових осіб, які відповідають за ведення військового обліку в сільський (селищній) раді, уточняти години прийом) у Тернопільському ОМВК та в семиденний термін направляти військовозобов`язаних і призовників, у яких відбулися зміни, до військового комісаріату для уточнення їх військово-облікових даних.

Як слідує з п.2.1. «Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах» затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 грудня 2010 року № 660 - Згідно з ч.3 ст. 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у сільській місцевості, а також у містах і селищах, де відсутні військові комісаріати, персонально-первинний облік військовозобов`язаних та призовників за місцем їх проживання здійснюють органи місцевого самоврядування. Сама організація ведення військового обліку чітко регламентована вказаною інструкцією.

Згідно п.15 «Положення про військові комісаріати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року №389 військовий комісар зобов`язаний організувати проведення перевірок готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, а також здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. А саме, згідно частини 1 цієї статті, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Водночас, протокол 61/81 від 06.08.2015 року, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова і який слугував основним джерелом для розгляду справи про адміністративне правопорушення, таким вимогам не відповідає, у ньому зазначається лише, що військовий облік у Грабовецькій сільській раді ведеться не належним чином та з порушенням, що підтверджує складений членами комісії акт перевірки. Таким чином, ні в протоколі, ні в постанові взагалі не прописана суть адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги ст.256 КУпАП.

У протоколі від 06.08.2015 року, та у постанові від 11.08.2015 року зазначається ч. 1 ст. 210-1 КУпАП «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас, хоча дана стаття є бланкетною і відсилає до спеціальних актів, конкретні положення останніх, зокрема, ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Інструкції з організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах», затвердженої наказом МО України від 15.12.2010 року № 660, які були б порушені, ні у протоколі, ні у постанові не зазначено.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обов`язковість застосування національними судами України норм Конвенції.
ЄСПЛ у рішенні «Толстой-Мілославскій проти Сполученого Королівства» від 23.06.1995 року (скарга №18139/91), зазначає, що застосовуваний національний закон повинен відповідати критерію «якості», якості тобто щоб « він був доступним для всіх осіб, які мають до нього відношення, і досить чітко сформульованим для того, щоб вони могли - користуючись відповідної консультацією, якщо це необхідно, - передбачити ступінь, яка є розумною у сформованій ситуації, тих наслідків, які дана дія може спричинити за собою».

Відтак, хоча суб`єктом владних повноважень складено акт перевірки стану військового обліку Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 06.08.2015 року, за змістом якого в п. 3 описано стан військового обліку, його якість та відповідність вимогам керівних документів, проте суд констатує про відсутність доступного та передбачуваного для відповідачки закону з визначеним переліком війського облікових заходів організаційного характеру, щодо яких на неї покладено будь які конкретизовані обов`язки, а тому, на думку суду, притягнення її до відповідальності за вчинення адмінправопорушення не відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Додатково суд зауважує, що в протоколі від 06.08.2015року відсутнє ім`я та по батькові особи, що склала адміністративний протокол, натомість є лише його ініціали, й зазначений в протоколі розмір заробітної плати позивачки, не відповідає дійсності, згідно наданих нею суду довідок про заробітну плату.
Встановивши дані обставини, суд приводить до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.08.2015 року та в постанові від 21.08.2015 року у порушення вимог ст. 256 КУпАП не розкрито суть адміністративного правопорушення, зокрема, не вказано якими нормативно-правовими актами був встановлений певний позитивний чи негативний обов`язок поведінки, якого не дотрималася позивач.

На підставі наведеного, керуючись статтями 19, 85, 106 Конституції України, статтями 71, 86, 94, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015р. «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України №113-VIII від 15.01.2015р., суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення №123/83 від 11.08.2015р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1530грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Головуючий-суддя Братасюк В.М.