Справа № 10/348 
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2012-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 листопада 2012 року № 10/348

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про здійснення судового контролю за виконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управляння Служби безпеки України в місті Києві
про проведення перерахунку призначеної пенсії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управління Служби безпеки України в місті Києві, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправним нарахування йому пенсії за вислугу років фінансовим відділом Управління Служби безпеки України у місті Києві (далі Управління СБУ) з 15 листопада 2006 року у розмірі 1 058,49 грн., з урахуванням суми додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 1 269,60 грн.; визнати недійсним розмір призначеної йому Управлінням СБУ пенсії за вислугу років у розмірі 1 058,49 грн.; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у встановлені порядок та строк, провести перерахунок пенсії за вислугу років з 15 листопада 2006 року з суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 3 308,43 грн., враховуючи відповідні розміри окладів за посадою, військовим званням, процентної надбавки за вислугу років і суму в розмірі 3 021,43 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, згідно з грошовим атестатом позивача серії СБ №011503 у відповідності із вимогами ч.3 ст.43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»(далі Закон № 2262-ХІІ) в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців»від 04.04.2006р. №3591-15; забезпечити початок та подальші виплати розміру даної перерахованої пенсії і виплату суми різниці між попереднім і перерахованим розміром пенсії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління СБУ щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»без урахування розміру грошового забезпечення за посадою, в тому числі отримуваної ним щомісячної надбавки (доплати), встановленої особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести, починаючи з 15 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 зазначеного Закону з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи оклад за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог, в цій частині прийнято нову, якою відмовлено у задоволенні позову; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2011 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року постанову Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року змінено, залишена без змін постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року.

09 листопада 2012 року ОСОБА_2 через канцелярію подав заяву, в якій просив здійснити судовий контроль за повним виконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року в адміністративній справі №10/348 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управляння Служби безпеки України в місті Києві про перерахунок пенсії.

З огляду на положення статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не передбачає обовязковий розгляд даного питання у відкритому судовому засіданні, суд здійснює розгляд заяви позивача про здійснення судового контролю за повним виконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2008 року в адміністративній справі №10/348 в порядку письмового провадження без виклику учасників процесу.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року у відповідності до положень статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили 25 жовтня 2012 року.

05 листопада 2012 року на підстав заяви позивача судом видано два виконавчі листи:

- щодо виконання немайнових вимог ОСОБА_1 про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести, починаючи з 15 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 зазначеного Закону з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи оклад за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі;

- щодо виконання майнових вимог про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку.

Відповідності до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено право суду зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що рішення суду ухвалене іменем України є обовязковим до виконання на всій території України.

Порядок примусового виконання рішень судів та інших компетентних органів і посадових осіб визначається Законом України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999р. № 606-XIV (із змінами і доповненнями).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Положеннями статті 5 Закону визначено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 84 Закону повноваження по здійсненню перевірки законності виконавчого провадження покладено на директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступників щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; заступників начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі начальників управлінь державної виконавчої служби, їх заступників щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду стаття (82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

З наведеного вбачається, що відповідно до положень зазначеної правової норми ухвала постановляється судом лише при вирішенні питання для встановлення нового строку подання звіту та накладення на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штрафу у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Постановлення ухвали про зобовязання субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Таке питання вирішується відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України та є складовою частиною резолютивної частини постанови суду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2012 року №К/9991/71136/11.

Оскільки питання про зобовязання субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не було предметом розгляду суду першої інстанції і постановою суду не вирішувалось, підстави для розгляду наведеної заяви після набрання судовим рішенням законної сили та для її задоволення по суті ухвалою суду відсутні.

З огляду на викладене та керуючись статтями 160, 165 та 267 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про здійснення судового контролю за виконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року у справі 10/348.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку і строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_3