Справа № 2а-0770/3014/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-0770/3014/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Большакової О.О.,

суддів Іванчулинця Д.В., Ващиліна Р.О.,

при секретарі Кречко Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_5, керівника секретаріату Верховної ОСОБА_6 ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, стягнення шкоди,

встановив:

12 вересня. 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_5, керівника секретаріату Верховної ОСОБА_6 ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги ОСОБА_1 В,В. мотивовані невиконанням субєктами владних повноважень - посадовими особами Верховної ОСОБА_3 України вимог Закону України "Про звернення громадян" щодо належного розгляду його звернення та здійснення перевірки з участю заявника з виїздом в Закарпатську область, надання обґрунтовані відповіді на його звернення .

У подальшому позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка зареєстрована в Закарпатському окружному адміністративному суді 6 січня 2012 року.

Згідно цієї заяви позивач ОСОБА_1 заявив про те, що відповідачами було заподіяно йому шкоду в розмірі 1500000 гривень, оскільки ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, його заступник, а також завідуюча відділом з розгляду звернень громадян Верховної ОСОБА_3 України допустили бездіяльність, не здійснюючи перевірку його звернення з особистою участю заявника, не усунули суддів з посад, не повернули йому заощадження Ощадбанку СРСР та не реагують на пошкодження фундаменту його будинку. Так, згідно позовної заяви у новій редакції від 6 січня 2012 року позивач ОСОБА_1 просить суд визнати дії (бездіяльність) ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4 щодо небажання організувати розгляд заяви ОСОБА_1 з його особистою участю неправомірною та протизаконною, зобов"язати ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України розглянути заяву ОСОБА_1 на засіданні Верховної ОСОБА_3 України та компенсувати йому заподіяну шкоду, завдану бездіяльністю в сумі 500000 гривень; визнати дії (бездіяльність) заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_5 щодо небажання організувати розгляд заяви ОСОБА_1 з його особистою участю неправомірною і протизаконною, зобовязати заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України розглянути заяву ОСОБА_1 на засіданні Верховної ОСОБА_3 України, компенсувати заподіяну шкоду, завдану ОСОБА_1 бездіяльністю, в сумі 500000 гривень; визнати дії (бездіяльність) завідуючої відділу з питань звернень громадян Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_8 щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 з його особистою участю неправомірною і протизаконною, зобовязати здійснити особисто перевірку листа ОСОБА_1 за участі заявника з виїздом в Закарпатську обларть за місцем проживання позивача, компенсувати заподіяну шкоду, завдану ОСОБА_1 бездіяльністю, в сумі 500000 гривень

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він 8 березня 2011 року звертався до Верховної ОСОБА_3 України із заявою, де зазначив про порушення законодавства, а саме винесення незаконних судових рішень, невиконання судових рішень прокурором, неповернення грошових заощаджень. ОСОБА_6 з тим, відповідач не здійснив належної перевірки заяви з виїздом на місце та з особистою участю, заявника, формально надіславши листа без складання акту за результатами перевірки. Також 9 вересня 2011 року ОСОБА_1 знов звернувся ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, керівника ОСОБА_9 ОСОБА_3' ОСОБА_3 України із заявою відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Згідно цієї заяви позивач просив притягнути суддів Верховного Суду України до відповідальності за винесення незаконних рішень. ОСОБА_6 з тим, відповідачі не знов здійснили належної ретельної перевірки викладених у його зверненні фактів з особистою участю заявника, з виїздом на місце, ігноруючи таким чином вимоги Закону України "Про звернення громадян" Конституцію України, Закон України "Про Регламент Верховної ОСОБА_3 України". Також позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні зауважив, що що фундамент його будинку пошкоджено, однак відповідачі не виїхали на місце для розгляду звернення та вирішення цієї проблеми. На звернення він одержав формальну відповідь, а акту перевірки його звернення відповідачі не склали. Тобто, він вважає протиправною таку бездіяльність відповідачів. А так, необхідно зобов"язати відповідачів компенсувати ОСОБА_1 заподіяну йому шкоду в розмірі 1500000 гривень. Просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, Заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України та ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_10 надіслав до Закарпатського оаркужного адміністративного суду суду письмові заперечення щодо позову ОСОБА_1 з клопотанням про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Відповідно до письмових заперечень відповідачі заперечують адміністративний позов ОСОБА_1 у повному обсязі. Згідно доводів представника відповідачів позовні вимоги є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 у своєму зверненні до посадових осіб Верховної ОСОБА_3 України просив перевірити законність судових рішень у справах, пов"язаних зі смертю його батька, повернення грошових заощаджень Ощадбанком СРСР, перевірити дії Хустського міжрайонного прокурора Закарпатської області та просив відповідачів здійснити перевірку з участю автора звернення. Оскільки викладені у зверненні питання не відносяться до компетенції законодавчого органу, звернення ОСОБА_1 було надіслано для розгляду до ОСОБА_11 спеціалізованого Суду України, а копії для відповідповідного реагування у Генеральну прокуратуру України та Кабінет Міністрів України. Також представник відповідачів у письмових запереченнях зауважив, що Відділ з питань звернень громадян є структурним підрозділом ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_11 України і діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Відповідачі не розглядали звернення позивача, оскільки постановлені у ньому питання не відносяться до їх компетенції, а також до компетенції ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_11 України. Представник відповідачів ввважає, що заявлені позовні вимоги не випливають із конкретних публічно-правових відносин між позивачем і посадовими особами парламенту, тому зазначені позивачем посадові особи Верховної ОСОБА_11 України не є суб'єктам владних повноважень, що здійснюють владні управлінські функції. А так, представник відповідачів вважає, що позивачем не наведено жодних підстав, які б свідчили про протиправну бездіяльність відповідачів.

Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, що наявні в матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Зміст заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зводиться до визнання протиправною бездіяльності відповідачів у зв'язку з недотриманням вимог закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду його звернення, що, на думку позивача, призвело до порушення його законних прав та інтересів. Таким чином, дана справа є адміністративною та має вирішуватись адміністративним судом.

Як вбачається із матеріалів справи, 8 березня 2011 року позивач ОСОБА_1 подав Президенту України, ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_11 України, заступнику ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_11 України, а також Завідуючому відділом з питань звернень громадян Верховної ОСОБА_11 України заяву, в якій зазначив про винесення незаконних рішень у конкретних судових справах, невиконання Хустським міжрайонним прокурором судових рішень по смерті батька, вимагав повернути грошові заощадження Ощадбанку СРСР 30000 крб.. Крім того, вказав про невиконання ОСОБА_11 юстиції вимог Закону України "Про звернення громадян" .

Згідно копії картки поштової картки звернення ОСОБА_1 18 березня 2011 року 0376.07.01 було надіслано до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Генеральній прокуратурі України та Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ відповідно до ч.З ст.7 Закону України "Про звернення громадян" для розгляду з повідомленням про результати автора заяви.

Ця обставина підтверджена також наявними у матерілах справи копіями відповідних супровідних листів про надіслання звернення від 18 березня 2011 року.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Преамбулою до Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Отже, за змістом Закону України "Про звернення громадян" одними з основних елементів заяви, скарги є адресність вимог, конкретизація та чіткість викладення суті порушеного питання, наявність вимоги про поновлення в правах, захист законних прав та інтересів громадян. Дотримання вказаних принципів оформлення звернення сприяє об"єктивному, повному та своєчасному розгляду звернення та прийняттю рішення органом державної влади.

Згідно з вимогами статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Згідно з Конституцією України Верховна ОСОБА_11 України є представницьким органом державної влади України, має колегіальний характер і складається з чотирьохсот п'ятдесяти народних депутатів України, обраних строком на п'ять років на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Верховна ОСОБА_11 України є єдиним органом законодавчої влади, що уповноважений приймати закони. Верховна ОСОБА_11 України здійснює також інші повноваження, які відповідно до Конституції України віднесені до її відання. Повноваження Верховної ОСОБА_11 України реалізуються спільною діяльністю народних депутатів України на засіданнях Верховної ОСОБА_11 України під час її сесій і визначені у ст. 85 Конституції України.

Відповідно до статті 88 Конституції України Верховна ОСОБА_11 України обирає зі свого складу ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_11 України, Першого заступника і заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_11 України та відкликає їх.

ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_11 України веде засідання Верховної ОСОБА_11 України; організовує підготовку питань до розгляду на засіданнях Верховної ОСОБА_11 України; підписує акти, прийняті Верховною ОСОБА_11 України; представляє ОСОБА_3 України у зносинах з іншими органами державної влади України та органами влади інших держав; організовує роботу апарату Верховної ОСОБА_3 України.

ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України здійснює повноваження, передбачені цією Конституцією, у порядку, встановленому законом про регламент Верховної ОСОБА_3 України.

Згідно ч.І Закону України від 10.02.2010 року № 1861-VI "Про Регламент Верховної ОСОБА_3 України порядок роботи Верховної ОСОБА_3 України, а також її органів та посадових осіб, засади формування, організації діяльності та припинення діяльності депутатських фракцій у ОСОБА_3 встановлюються Конституцією України, Регламентом Верховної ОСОБА_3 України та законами України "Про комітети Верховної ОСОБА_3 України", "Про статус народного депутата України", про тимчасові слідчі комісії, спеціальну тимчасову слідчу комісію і тимчасові спеціальні комісії Верховної ОСОБА_3 України.

До повноважень ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України згідно з пунктами 1, 2, 13, частини 1 статті 78 Регламенту належить: ведення засідань Верховної ОСОБА_3 України з дотриманням вимог Регламенту; організація роботи Верховної ОСОБА_3 України; організація підготовки питань до розгляду на пленарних засіданнях.

Як зазначено в частині 2 статті 80 Регламенту, Перший заступник ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України виконує обов'язки ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України в разі його відсутності або неможливості виконання ним своїх обов'язків.

Як вбачається з дослідженого судом звернення ОСОБА_1 від 8 березня 2011 року, позивач вказав у заяві, адресованій ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступнику ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України та начальнику відділу ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України про винесення суддями незаконних судових рішень, невиконання Хустським міжрайонним прокурором Закарпатської області судових рішень, вимагав повернути йому грошові заощадження Ощадбанку СРСР.

У зверненні від 9 вересня 2011 року вищевказаним посадовим особам ОСОБА_1 ставить питання про звільнення суддів Верховного Суду України, розкрадання власності у державі й просить ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_5 та завідуючу відділом ОСОБА_8 здійснити особисто перевірку його заяви з виїздом у Закарпатську область з участю самого автора звернення.

Жодне з поставлених позивачем питань не відноситься до компетенції законодавчого органу та відповідачів у справі: ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України та завідуючої відділом з питань звернень громадян ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України.

З поштового повідомлення від 18 березня 2011 року видно, що звернення ОСОБА_1 ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України було направлено на розгляд Секретаріату Кабінету Міністрів України, Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Генеральній прокуратурі України.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо порушення його прав та законних інтересів у зв"язку з нездійсненням посадовими особами Верховної ОСОБА_3 України особистої перевірки його заяви з безпосередньою участю самого автора звернення з виїздом за місцем проживання позивача (в село Кошельово Хустського району Закарпатської області) та складання відповідного акту, суд відхиляє, оскільки порушені автором звернення питання не відносяться до компетенції законодавчого органу - Верховної ОСОБА_3 України й відповідно зазначених ОСОБА_1 як відповідачів ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України та завідувача відділом з питань звернень громадян ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України правомірно у відповідності до статті 7 Закону України "Про зверненя громадян" звернення ОСОБА_1 було надіслано до відповідних державних органів для розгляду та прийняття обґрунтованого рішення в межах встановленої чинним законодавством компетенції.

При вирішенні справи суд врахував, що позивач оскаржив до суду протиправність дій посадових осіб: ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, завідувача відділу з питань звернень громадян ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України.

Однак, органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, кадрове, фінансово-господарське, матеріально-технічне, соціально-побутове та інше забезпечення діяльності Верховної ОСОБА_3, народних депутатів України є Апарат Верховної ОСОБА_3 України, який за своїм статусом є юридичною особою та діє на підставі Положення про Апарат Верховної ОСОБА_3 України (стаття 7 Закону України від 10 лютого 2010 року N 1861-VI "Про Регламент Верховної ОСОБА_3 України").

Такі ж функції встановлені пунктом 1 розділу І Положення про Апарат Верховної ОСОБА_3 України, затвердженого розпорядженням ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України від 31 травня 2000 року N 459, а саме: Апарат Верховної ОСОБА_3 України є органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, кадрове, фінансово-господарське, матеріально-технічне, соціально-побутове та інше забезпечення діяльності Верховної ОСОБА_3 України, народних депутатів України.

У сфері організаційного забезпечення на Апарат Верховної ОСОБА_3 України згідно із пунктом 8 Положення про Апарат Верховної ОСОБА_3 України, затвердженого розпорядженням ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України від 31 травня 2000 року № 459, покладається організація прийому громадян, розгляд їх пропозицій, заяв і скарг, що надходять до Верховної ОСОБА_3 України та її органів, вивчення і узагальнення питань, які порушуються громадянами у зверненнях, внесення пропозицій щодо їх вирішення.

Згідно Постанови Верховної ОСОБА_3 України від 20.04.2000 року № 1678-ПІ "Про структуру апарату Верховної ОСОБА_3 України" було затверджено структуру апарату Верховної ОСОБА_3, одним з підрозділів є відділ з питань звернень громадян.

Відповідно до положень пункту другого Порядку роботи із зверненнями громадян у структурних підрозділах апарату Верховної ОСОБА_3 України (далі по тексту - Порядок), затвердженого Розпорядженням ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України від 9 січня 2007 року № 11 діловодство за зверненнями громадян в апараті Верховної ОСОБА_3 України ведеться окремо від загального діловодства і покладається на Відділ з питань звернень громадян апарату Верховної ОСОБА_3 України (далі - Відділ з питань звернень громадян). У структурних підрозділах апарату Верховної ОСОБА_3 України діловодство за зверненнями громадян покладається на спеціально визначених для цього працівників.

У пункті третьому зазначеного Поряду передбачено, що відповідальність за організацію прийому громадян і розгляд їхніх письмових звернень, стан діловодства за зверненнями громадян несуть керівники структурних підрозділів апарату Верховної ОСОБА_3 України.

Пунктом четвертим даного Порядку передбачено, що пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги громадян (далі - звернення громадян), надіслані на адресу Верховної ОСОБА_3 України, приймаються відділом службової кореспонденції управління діловодства Головного управління документального забезпечення апарату Верховної ОСОБА_3 України (далі - відділ службової кореспонденції) і передаються без реєстрації нерозконвертованими до Відділу з питань звернень громадян.

В абзаці другому пункту чотирнадцятого Порядку зазначено, що звернення громадян, адресовані ОСОБА_3 України, керівництву Верховної ОСОБА_3 України, розглядаються у Відділі з питань звернень громадян або, залежно від характеру порушених питань і зазначених у них адресатів, передаються ним у встановленому порядку відповідним структурним підрозділам апарату Верховної ОСОБА_3 України або надсилаються відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування, об'єднанням громадян, підприємствам, установам, організаціям, до компетенції яких належить вирішення порушених громадянами питань.

Крім того, в частині шостій Положення про Апарат Верховної ОСОБА_3 України зазначено, що Апарат є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Враховуючи обсяг питань, віднесених до компетенції ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України, цей орган є самостійним суб'єктом владних повноважень.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що фактичним предметом позову є не бездіяльність посадових осіб Верховної ОСОБА_3 України, а її ОСОБА_9 -окремого державного органу, до повноважень якого Парламентом делеговані організація прийому громадян, розгляд їх звернень, що надходять до Верховної ОСОБА_3 України та її посадових осіб.

Отже, спірні правовідносини виникли не за участю ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, посадової особи ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України, а за участю її ОСОБА_9, який є окремим суб'єктом владних повноважень і діє в межах своєї компетенції, розглядаючи звернення громадян

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, заступник ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України, керівник відділу ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_3 України жодним чином не порушили приписів законодавства України та не допустили протиправної бездіяльності щодо розгляду заяв позивача.

За змістом статей третьої, шостої, частини третьої статті 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободу чи інтерес. Саме позивач зазначає особу, яка повинна відповідати за позовом.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин, суді дішов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_5, завідувача відділом з питань звернень громадян ОСОБА_9 Верховної ОСОБА_6 ОСОБА_7 є безпідставними й у задоволенні адмністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати у відповідності до ст. 94 КАС України стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного ,керуючись ст.ст. 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4, заступника ОСОБА_2 Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_5, керівника секретаріату Верховної ОСОБА_6 ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, стягнення шкоди відмовити.

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова відповідно до ч.І ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого цим Кодексом, якщо таку не було подано.

Головуюча Большакова О.О.,

Суддя Іванчулинець Д.В.,

Суддя Ващилін Р.О..

Повний текст постанови підписано 2 квітня 2012 року.