Справа № 825/1620/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2015 року Чернігів Справа № 825/1620/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Терехової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" до Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" до Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 22.04.2015 № НОМЕР_1.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкове-повідомлення рішення від 22.04.2015 № НОМЕР_1. З Державного бюджету на користь позивача повернуто судові витрати в розмірі 182,70 грн.

06.07.2015 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 825/1620/15-а. В своїй заяві ТОВ "Варин" просить прийняти додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл витрат, повязаних із прибуттям до суду, компенсацію за втрачений заробіток та добових на відрядження в загальній сумі 2274,74 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.80).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Згідно частини третьої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, суд вважає, що заява ТОВ "Варин" про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 87 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" № 7 від 20.05.2013 року роз'яснено, що прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу суд може лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Із наданого Пленумом роз'яснення, чітко видно, що додаткове судове рішення може бути прийнято лише на підставі тих доказів, які досліджувались судом при прийнятті основного рішення у справі.

Такий висновок повністю узгоджується із нормами ст.ст. 201-202 КАС України, в силу яких, вирішення не всіх питань (в тому числі щодо розподілу судових витрат), чи неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення процесуальних питань можуть бути підставою для зміни, чи за певних умов скасування судового рішення судом апеляційної інстанції. Тому, недослідження судом доказів щодо понесених судових витрат та невирішення питання про розподіл вказаних судових витрат може свідчити про недолік судового рішення, який підлягає виправленню судом апеляційної чи касаційної інстанції, а не судом першої інстанції який і допустив можливу помилку.

Як вбачається з поданої заяви, позивач просить прийняти додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл витрат, повязаних із прибуттям до суду, компенсацію за втрачений заробіток та добових на відрядження в загальній сумі 2274,74 грн.

Обґрунтовуючи заяву позивач зазначив, що в постанові Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 судом не вирішено питання про розподіл витрат, повязаних із прибуттям до суду, компенсацію за втрачений заробіток та добових на відрядження. Додатково позивач зазначив, що документальним підтвердженням понесених витрат, повязаних із прибуттям до суду є фіскальні чеки на придбання палива від 08.06.2015,18.06.2015,19.06.2015 року, втраченого заробітку довідка про середньоденну заробітну плату, компенсації добових на відрядження видатковий касовий ордер № 157 від 08.06.2015, № 168 від 18.06.2015, копії яких долучені до заяви про прийняття додаткового рішення. При цьому позивачем не заперечується той факт, що судом не досліджувались вищенаведені докази.

Вирішуючи питання про прийняття додаткової постанови та надаючи оцінку вказаній заяві, суд повторно звертає увагу позивача, що додаткова постанова не може ухвалюватися на підставі додатково поданих доказів про розмір та склад судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду позивач не надав жодних доказів сплати судових витрат, повязаних із прибуттям до суду. Щодо компенсації за втрачений заробіток та добових на відрядження, то суд зазначає, що статтею 87 КАС України визначено виключний перелік витрат, до якого останні не відносяться.

Суд звертає увагу, що додаткове судове рішення може бути прийняте на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду. При цьому, судове засідання із розгляду питання про прийняття додаткового судового рішення не є складовою частиною судового розгляду і не може використовуватись для дослідження нових доказів та доказів яким суд не дав оцінки.

Як зазначалось вище та не оспорюється позивачем, документальне підтвердження судових витрат, повязаних із прибуттям до суду на дату прийняття основної постанови по даній справі, позивачем суду надане не було.

Враховуючи викладене, підстав прийняття додаткового рішення, визначених ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України у суду немає, а тому у задоволенні заяви ТОВ "Варин" про прийняття додаткового судового рішення у справі № 825/1620/15-а слід відмовити.

При цьому, суд звертає увагу, що інтерес позивача може бути захищений із урахуванням норми ч. 2 ст. 98 КАС України, в силу якої особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Керуючись ст.ст. 168, 160, 165 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємства "Варин" про прийняття додаткового судового рішення у справі № 825/1620/15-а відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.І. Соломко