Справа № 2а-3421/2011 (2а/2610/105/2012)
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №2а-3421/2011 (2а/2610/105/2012) Головуючий у 1- й інстанції Гуменюк А.І. Суддя - доповідач: Желтобрюх І.Л.
24 вересня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,
суддів: Мамчура Я.С.,
Шостака О.О.,
при секретарі: Оліщук А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату та просив визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у перерахунку його пенсії із 01 січня 2009 року з урахуванням реального грошового забезпечення за посадою заступника начальника ЦНДІ МО України з наукової роботи (військова частина НОМЕР_1 ) з урахуванням посадового окладу у 2018грн. та зобов`язати відповідачів поновити його права щодо перерахунку пенсії, починаючи із 01 січня 2009 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2012 року адміністративний позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату за період з 01.01.2009 року по 01.12.2010 року залишено без розгляду.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 15 лютого 2012 року скасовано та прийнято нову, якою визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу у відповідності до наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 №377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових вищих навчальних закладів»; зобов`язано Київський міський військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у м.Києві довідку про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , виходячи з розміру посадового окладу, установленого наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 року № 377 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок і виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру посадового окладу, установленого наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 року № 377, з 01.12.2010 року. В решті позовних вимог відмовлено.
13 Травня 2015 року позивач звернувся із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2014 року. Вимоги заяви вмотивовані тим, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2013 року ГУПФУ в м. Києві було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 лише виходячи із посадового окладу, встановленого Наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 №377, в розмірі 2018 грн., що призвело до зменшення розміру раніше отримуваної ним пенсії втричі. При цьому повідомлено, що проведення перерахунку пенсії з урахуванням решти складових грошового забезпечення не було предметом судового розгляду, а тому вчинення таких дій виходить за межі повноважень ГУПФУ в м. Києві.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково та роз`яснено, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повинно провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату недоотриманої пенсії з 01.12.2010 року, виходячи з розміру посадового окладу, установленого наказом Міністра оборони України від 28.07.2008 року № 377, з урахуванням суми всіх видів грошового забезпечення, що вказані у довідці Київського міського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для нарахування (перерахунку) пенсії від 19.12.2013 №117623.
06 Серпня 2015 року ОСОБА_1 було повторно видано виконавчий лист по справі 2а3421/11. Цього ж дня позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, з огляду на те, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2013 року виконана так і не була.
В ході судового розгляду питання було встановлено, що підставою невиконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2013 року стала протиправна бездіяльність ГУПФУ у м. Києві, - з огляду на що позивач був змушений додаткового звертатись до суду з метою роз`яснення порядку та способу виконання вказаного судового рішення, що, в свою чергу, стало підставою пропуску строку пред`явлення виконавчого листа по справі 2а3421/11 до виконання.
Так, довідка Київського міського військового комісаріату від 19.12.2013 №117623, видана ОСОБА_1 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2013, містить наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад у розмірі 2018 грн.; оклад за військовим званням у розмірі 135 грн.; надбавку за вислугу років 40% у розмірі 861,20 грн.; надбавку за виконання особливо важливих завдань 100% у розмірі 3014 грн.; надбавку за роботу з таємними виробами, носіями 70% у розмірі 1412,60 грн.; премію 10% у розмірі 201,80 грн.
Всі вищеозначені види доплат повинні були бути враховані ГУПФУ у м. Києві при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки зміна розміру одного із видів грошового забезпечення не позбавляє Пенсійний Фонд обов`язку при перерахунку враховувати всі інші виплати.
Колегія суддів звертає увагу на те, що статтями 124 Конституції України та 14 КАС України закріплено принцип обов`язковості судового рішення.
Європейський суд з прав людини, до якого громадяни України мають право звертатися за захистом своїх порушених прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов`язкове виконання судових рішень.
Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України».
Стабільність судової практики безпосередньо пов`язана з поняттям стабільності судового рішення. Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами.
Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів.
Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.
Однак, діючи протиправно та безпідставно, ГУПФУ в м. Києві позбавило ОСОБА_1 права на одержання решти видів грошового забезпечення, які, за твердженням самого суб`єкта владних повноважень, не були предметом судового розгляду, а значить, не були скасовані чи змінені судом.
В даному випадку буквальне розуміння та тлумачення судового рішення суб`єктом владних повноважень на власний розсуд без врахування норм законодавства, що регулюють питання нарахування та виплати пенсії, призвело до того, що позивач більше 2-ох років був позбавлений можливості отримувати, належні йому суми пенсій.
Таке ставлення працівників ГУПФУ в м. Києві до виконання судового рішення підриває авторитет не тільки судової, але і виконавчої влади, та, на переконання колегії суддів, є неприпустимим. Рішення суду досі залишається не виконаним.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до ст. 166 КАС України, направити до Прокуратури м. Києва окрему ухвалу для проведення перевірки щодо наявності підстав для притягнення до відповідальності працівників ГУПФУ в м. Києві за ст. 382 КК України та вжиття інших заходів прокурорського реагування за обставинами, викладеними в даній ухвалі.
Керуючись ст.ст. 41, 166, 167, 195, 196, 198, 208, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -
Повідомити Прокуратуру м. Києва про виявлені порушення працівниками Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві вимог пенсійного законодавства та Кодексу адміністративного судочинства України та наявність підстав для розгляду питання про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за ст. 382 КК України.
Про вжиті заходи повідомити Київський апеляційний адміністративний суд не пізніше одного місяця з дня надходження окремої ухвали.
Окрема ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуюча:
Судді:
Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С
Шостак О.О.