Справа № 816/1357/13-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2013 року м. ПолтаваСправа № 816/1357/13-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

при секретарі Вороніній І.О.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Вепр" до Державної інспекції сільського господарства України у Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування припису про усунення порушень, розрахунку розміру шкоди, повідомлення про сплату штрафу та постанови про закриття справи, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2013 року Публічне акціонерне товариство "Вепр" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства України у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельної ділянки, визнання нечинними та скасування припису про усунення порушень закону № 9/1 від 27.08.2012, розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельної ділянки, повідомлення форми № ПД-4 про сплату штрафу в розмірі 54 946,99 грн., постанови про закриття провадження по справі № 1 від 27.08.2012 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно проведено перевірку ПАТ "Вепр", оскільки інспектором сільського господарства не було надано наказу на проведення перевірки та направлення на перевірку. Також він відмовився пред'явити посвідчення та зробити відповідний запис в журналі перевірок. Крім того, товариство не повідомлялось належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення, та було позбавлено можливості надати документи які витребовувались відповідачем. Стверджував, що відповідачем невірно зроблено розрахунок, розміру заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки середній дохід від використання земель було взято для земель житлової забудови, а не для земель транспорту, не вірно взятий коефіцієнт функціонального використання земель.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. У наданих до суду письмових запереченнях просили в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що на виконання вимог прокуратури м. Кременчука, 07.08.2012 державним інспектором сільського господарства спільно з працівниками прокуратури було проведено позапланову перевірку ПАТ "Вепр" з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по вул. Київській, 64 у м. Кременчуці. За результатами вказаної перевірки було складено акт дотримання вимог земельного законодавства від 07.08.2012, протокол № 00002 від 07.08.2012, винесено припис про усунення порушень № 9/1 від 07.08.2012. Крім того, 10.08.2012 було складено акт обстеження земельної ділянки та зроблено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (в межах населеного пункту). В зв'язку з тим, що розмір шкоди у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян встановлений на 2012 рік було винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, а матеріали перевірки передано до прокуратури Полтавської області.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2012 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким зафіксовано, що 01.06.2005 позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки розташованої по вул. Київській, 64 в м. Кременчук строком до 01.04.2010. На час проведення перевірки дія вказаного договору закінчилась. Не зважаючи на те, що рішення про передачу земельної ділянки в оренду після закінчення дії вказаного договору не приймалось ПАТ "Вепр" продовжує використовувати земельну ділянку розташовану по вул. Київській, 64 в м. Кременчук. Враховуючи вимоги статей 124-126 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" вказані дії ПАТ "Вепр" слід кваліфікувати, як самовільне зайняття земельної ділянки площею 3887 м2 (а.с. 17-18).

Водночас, державним інспектором сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_3 07.08.2012 було складено клопотання про надання наступних документів: договори оренди асфальтобетонних площадок розташованих за адресою вул. Київська, 64 в м. Кременчук укладені з ВАТ "Спецавто" та ФОП ОСОБА_5 загальною площею 1476 м2; копію довіреності на гр. ОСОБА_6; рішення Кременчуцької міської ради про передачу ПАТ "Вепер" в оренду земельної ділянки пл. 95511 м2 для розміщення підприємства; документи, що підтверджують власність на асфальтове покриття. Вказані документи необхідно було надати до 16:00 07.08.2012 (а.с. 19-20).

Крім того, Державною інспекцією сільського господарства в Полтавській області складено припис від 07.08.2012 №9/1 про усунення порушення вимог земельного законодавства в тридцяти денний термін (а.с. 24-25), протокол про адміністративне правопорушення від 07.08.2012р. ПО-КМ № 000002 (а.с. 26-27), а також розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (у межах населеного пункту) ПАТ "Вепр" в розмірі 54 946,99 грн. (а.с.28-29) на підставі якого на адресу позивача було направлено повідомлення форми № ПД-4 (а.с. 21).

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача під час проведення перевірки та здійснення розрахунку розміру заподіяної шкоди та про визнання нечинними та скасування припису про усунення порушень № 9/1 від 27.08.2012, розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельної ділянки, повідомлення форми № ПД-4 про сплату штрафу та постанови про закриття провадження по справі № 1 від 27.08.2012.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку діям відповідача під час проведення перевірки, здійснення розрахунку розміру шкоди та розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 5 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Моніторинг родючості ґрунтів земель сільськогосподарського призначення та агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення проводить центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики.

Частиною 4 статті 9 цього Закону встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються зокрема шляхом проведення перевірок.

Процедура планування та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами, визначає підготовчі заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірки встановлена Порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженим Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 № 312, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за № 1223/854 (який був чинний на час проведення перевірки, далі по тексту - Порядок).

Пунктом 3.2 вказаного Порядку встановлено, що позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи відповідного інспекційного органу Держкомзему. У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних і фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежені строки на її проведення тощо), вона проводиться без попереднього їх повідомлення, незалежно від кількості раніше проведених перевірок, за наявності таких обставин: отримання доручення від Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, органів прокуратури, місцевих органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування та Держземінспекції.

Судом встановлено, що 07.08.2012 на виконання вимог прокуратури м. Кременчука, Державною інспекцією сільського господарства України проведено позапланову перевірку ПАТ "Вепр" з питань дотримання вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 Порядку державні інспектори проводять перевірки стану дотримання земельного законодавства в присутності власників земельних ділянок чи землекористувачів або уповноважених ними осіб, а також осіб, які вчинили порушення земельного законодавства. У разі відсутності при перевірці власника чи землекористувача або уповноважених ними осіб перевірка проводиться за наявності двох свідків.

В акті перевірки від 07.08.2012 відсутній підпис керівника ПАТ "Вепр" та інформація на те, що він був присутній під час проведення перевірки. Також в акті перевірки відсутні відомості про наявність двох свідків, що повинні були бути присутніми під час проведення перевірки.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не можуть вважатися свідками, оскільки зі змісту акту перевірки ОСОБА_8 є працівником прокуратури м. Кременчука спільно з якою проводилась перевірка, а ОСОБА_6 уповноважена особа ПАТ "Вепр" - юрист-консульт.

Під проведення перевірки відповідачем не були встановлені межі земельної ділянки на місцевості. Разом з тим, в акті перевірки маються посилання на заміри земельної ділянки під асфальтним покриттям зроблені КП "Кременчуцький міський центр державного земельного кадастру", однак посилання на технічну документацію складену за результатами здійснення вказаних замірів (номер, дата та інше) відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що заміри земельної ділянки під асфальтним покриттям зроблені КП "Кременчуцький міський центр державного земельного кадастру" йому були надані прокуратурою м. Кременчук, а акт перевірки був підписаний представником позивача ОСОБА_6

Суд вважає вказані твердження безпідставними, оскільки як вбачається з клопотання про надання документів від 07.08.2012 відповідач витребовував у ПАТ "Вепр" зокрема копію довіреності на ОСОБА_6, що свідчить про відсутність у нього на момент проведення перевірки підстав вважати, що ОСОБА_6 є уповноваженим представником позивача та перевірка проводиться в присутності уповноваженого представника землекористувача.

Крім того, відповідач не мав жодних підстав стверджувати про будь - які порушення земельного законодавства стосовно самозахвату земельних ділянок, так як не зрозуміло, яким чином він це міг визначити на місцевості без дослідження будь якої документації.

Також, зі змісту акту перевірки не можливо встановити яким саме чином відповідач дійшов висновків про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки площею 3887 м2. На момент проведення перевірки у відповідача були відсутні договори оренди укладені між ПАТ "Вепр" та ВАТ "Спецавто", ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_9, посилання на які маються в акті перевірки, про що свідчить клопотання про надання документів від 07.08.2012. Отже, висновки зроблені в акті перевірки про укладання ПАТ "Вепр" договорів оренди з ВАТ "Спецавто", ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_9 є передчасними.

У порушення встановлених Порядком правил оформлення результатів перевірки, не зазначено у акті час початку та закінчення проведення перевірки, що фактично не дає можливості встановити, у яку саме годину відповідач розпочав проведення перевірки.

Адже відповідно до п. 3 ст. 4. Порядку планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Так як, відповідно до п. 11 ст. 4. Порядку плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 5.6. Порядку в акті наводиться план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з прив'язкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів). На плані-схемі вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено порушення (забруднення, самовільне зайняття тощо).

Згідно з п. 5.3 Порядку при врученні акта юридичній чи фізичній особі особисто в примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує. У разі надсилання акта поштою на примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відповідна відмітка. Акт надсилається з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства не містить план-схема місця розташування земельної ділянки та відмітки про його отримання чи направлення позивачу.

Крім того, п. 4.2. Порядку встановлено, що при проведенні перевірки державний інспектор: встановлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем; при встановленні факту зміни власника чи користувача об'єкта нерухомості уживає заходів для з'ясування особи фактичного власника чи користувача; встановлює правомірність використання земельних ділянок іншими землекористувачами, яким вони не надані у власність чи користування; перевіряє наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою; перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення; уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

В ході судового розгляду було встановлено, що під час проведення перевірки інспектором не вживались дії щодо встановлення правомірності використання земельної ділянки; не перевірялась наявність документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; не перевірялось дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення та не було уточнено відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що під час проведення перевірки було встановлено, що позивач самовільно використовує земельну ділянку розташовану за адресою м. Кременчук, вул. Київська, 64. оскільки дія договору оренди скінчилась 10.04.2010.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача у зв'язку з наступним, під час проведення перевірки відповідачем не було здійснено усіх дій спрямованих на з'ясування правомірність використання позивачем вказаної земельної ділянки, а саме не враховано те, що в жовтні 2011 року ПАТ "Вепр" звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування Рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.04.2005 в частині скасування рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1470 від 19.12.1996 "Про надання Кременчуцькому автотранспортному підприємству 15356 в постійне користування земельної ділянки по вул. Київській, 64".

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.03.2013 (а.с. 167-172) частково зміненою Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.0.06.2013 (а.с. 166) позовні вимоги ПАТ "Вепр" задоволено частково, зокрема визнано протиправним та скасовано Рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.04.2005 в частині скасування рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1470 від 19.12.1996 "Про надання Кременчуцькому автотранспортному підприємству 15356 в постійне користування земельної ділянки по вул. Київській, 64".

З урахуванням викладеного та враховуючи рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1470 від 19.12.1996 (а.с. 165) земельна ділянка загальної площею 106469 м2, яка розташована за адресою м. Кременчук вул. Київська 64, перебуває у постійному користуванні Кременчуцького державного автомобільного підприємства 15356 правонаступником якого є ПАТ "Вепр" (факт правонаступництва сторонами не заперечується).

Враховуючи, те що відповідачем під час проведення перевірки та складання акту перевірки не було дотримано вимог Порядку, суд вважає, що акт перевірки від 07.08.2012 не є належним та допустимим доказом в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, 07.08.2012 відповідачем винесено припис № 9/1 (а.с. 24-25), яким ПАТ "Вепр" зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства у 30 дений термін. Враховуючи те, що відповідач вважав, що ПАТ "Вепр" було здійснено самовільне зайняття земельної ділянки, оскільки документи на підтвердження права користування під час проведення перевірки йому не надавались то для усунення порушення вимог земельного законодавства позивач мав надати правовстановлюючі документи або звільнити земельну ділянку.

Судом встановлено, що позивач правомірно користується спірною земельною ділянкою, однак вказана обставина не позбавляє його обов'язку надавати відповідні документи контролюючим органам.

З урахуванням того, що документи підтверджуючи право користування земельною ділянкою розташованою за адресою м. Кременчук, вул. Київська, 64 під час проведення перевірки не надавались відповідачем правомірно було винесено спірний припис.

Розрахунок розміру шкоди, складений відповідачем згідно додатку 4 до Методичних рекомендацій щодо застосування ОСОБА_8 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджених наказом Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007р. N110 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до п.п. 3.1., 4.1., 4.3. Методичних рекомендацій визначено, що підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є матеріали справи про адміністративне провадження, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки. Перед проведенням розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, здійснюється обстеження земельної ділянки на якій вчинено правопорушення. Акт обстеження земельної ділянки є невід'ємною частиною розрахунку розміру заподіяної шкоди, оскільки на підставі даного документу визначається площа, на якій заподіяно шкоду, уточнюються категорія земель за основним цільовим призначенням та фактичне використання земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок є вказані документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, площу, на якій заподіяно шкоду, категорію земель за основним цільовим призначенням та фактичне використання земельної ділянки без належних правових підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2012 інспектором Колісником О.О. було складено акт обстеження земельної ділянки № 3 у якому зазначено, що ПАТ "Вепр" самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,3887 га, яка знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Київська, 64, належить до земель державної форми власності та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. До вказаного акту перевірки додано план-схему земельної ділянки.

Як пояснив представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні план-схему земельної ділянки йому було надано директором ПАТ "Вепр" ОСОБА_1, надана схема не містила жодних даних про площі земельних ділянок, вказані данні були нанесенні ним особисто на підставі інформації КП "Кременчуцький міський центр державного земельного кадастру", яка була надана прокуратурою м. Кременчука. Визначення категорії земель до якої належить вказана земельна ділянка здійснювалось ним особисто без дослідження будь-якої документації. Земельну ділянку було віднесено до земель житлової та громадської забудови у зв'язку з тим, що на її території були розміщені павільйони у яких здійснювалась торгівля.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що схеми на яки посилається представник відповідача ОСОБА_3 не мають відношення до технічної документації земельних ділянок, ні ким не затверджувались та були виготовлені ним особисто для внутрішнього використання.

Враховуючи те, що план-схема земельної ділянки були виготовленні посадовою особою позивача для внутрішнього використання, а інспектор сільського господарства ОСОБА_3 з метою отримання плану-схеми складеної уповноваженим на те органом до КП "Кременчуцький міський центр державного земельного кадастру" не звертався, суд приходить до висновку, що відповідачем, не було вжито усіх заходів необхідних заходів для здійснення обстеження земельної ділянки та складання відповідного акту.

До того ж, відповідачем не додано будь - якого обґрунтування встановлених площ самовільно зайнятих земельних ділянок, так як не вказано, яким саме чином розрахована площа цих земельних ділянок.

Крім того, інспектором сільського господарства було самовільно віднесено земельну ділянку площе 0,3887 га розташовану в м. Кременчук по вул. Київській, 64 до земель житлової та громадської забудови, у той час як вказана земельна ділянка віднесена до земель автомобільного транспорту, що є порушенням вимог ст. 20 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. 4 ОСОБА_8 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається: для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою: Шс = Пс х Нп х Кф х Кі, а для земель житлової та громадської забудови за такою формулою: Шс = Пс х (Нпз х Кн х Кк) х Кф х Кі, де Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3, Нпз - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення, визначений у додатку 5, а Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4.

Згідно додатку 4 до цієї ОСОБА_8 коефіцієнт функціонального використання земель житлової та громадської забудови становить 2,5, а коефіцієнт земель транспорту становить 1,2.

Відповідно до додатків 1 та 5 до вказаної ОСОБА_8 середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель транспорту за цільовим призначенням становить 13143,00 грн., а середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням становить 28 182,00 грн.

Вказані обставини ставлять під сумнів достовірність даних, що вказані у спірному розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який було складено Державним інспектором сільського господарства ОСОБА_3 за наслідком перевірки.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним для повного захисту прав та інтересів позивача, в порядку ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняти постанову, якою визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства України у Полтавській області щодо здійснення Розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки Публічним акціонерним товариством "Вепр" (у межах населеного пункту) без дати в розмірі 54946,99 грн. та визнати протиправним та скасувати розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (у межах населеного пункту) без дати в розмірі 54946,99 грн., здійснений Державним інспектором сільського господарства ОСОБА_3.

Разом з тим, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає також за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства України у Полтавській області при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства ПАТ "Вепр".

Надаючи оцінку позовним вимогам щодо визнання нечинним та скасування повідомлення форми № ПД-4 про сплату штрафу в розмірі 54 946,99 грн., суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодекс адміністративного судочинства України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів нормативно-правовий акт - виданий субєктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обовязкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообовязкових правил поведінки та стосується прав і обовязків чітко визначеного субєкта (субєктів), якому він адресований.

Обовязковою ознакою як нормативно-правового акта загальної дії так і правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обовязковість його приписів для відповідного субєкта (субєктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Позивач просить визнати нечинним та скасування повідомлення форми № ПД-4 про сплату штрафу в розмірі 54 946,99 грн. (а.с. 21).

Однак, спірний документ за своєю суттю не містять обовязкових приписів для позивача, дотримання яких забезпечується правовими механізмами, а відтак, не є правовим актом індивідуальної дії в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржений до адміністративного суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання нечинним та скасування повідомлення форми № ПД-4 про сплату штрафу в розмірі 54 946,99 грн.

Стосовно позовних вимог про визнання нечинною та скасування постанови про закриття провадження по справі № 1 від 27.08.2012, суд вважає вказати наступне.

07.08.2012 державним інспектором сільського господарства ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПО-КМ № 00002 (а.с. 26 - 27), яким зафіксовано, що посадовою особою ПАТ "Вепр" ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, а саме самовільно зайнято та використовується земельна ділянка загальною площею 3887 м2 по вул. Київській, 64 в м. Кременчуці для розміщення асфальтних майданчиків, що є порушенням ст. ст. 124 - 126 Земельного кодексу України.

У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27.08.2012.

27.08.2012 відповідачем винесено постанову про закриття справи, у зв'язку з тим, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачаються ознаки злочину (а.с. 22-23).

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами по справі, що протокол про адміністративне правопорушення та припис № 9/1 (а.с. 24-25) від 07.08.2012 були направлені на адресу відповідача поштою 29.08.2012, після розгляду справи та винесення спірної постанови.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував той факт, що у нього не було підстав для розгляду справи у відсутності правопорушника, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення були відсутні докази його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано свого обов'язку щодо своєчасного сповіщення позивача про місце і час розгляду справи про порушено адміністративне правопорушення чим позбавлено його можливості прийняти участь у розгляді справи, надати додаткові пояснення та документи.

Разом з тим, провадження в цій частині позовних вимог підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а позивач не надав доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання нечинною та скасування постанови про закриття провадження по справі № 1 від 27.08.2012 підлягають залишенню без розгляду.

Твердження відповідача стосовно того, що позовні вимоги в частині визнання нечинною та скасування постанови про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 27.08.2012 не підсудні окружному адміністративному суду є безпідставними у зв'язку з наступним.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, обовязок щодо доказування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення покладено на відповідача у справі - Державну інспекцію сільського господарства в Полтавській області.

В даному випадку відповідач не довів правомірність вчинених ним дій під час проведення перевірки та здійсненні розрахунку розміру шкоди заподіяної в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки та винесення розрахунку розміру шкоди заподіяної в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки, отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства України у Полтавській області при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства Публічним акціонерним товариством "Вепр".

Визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства України у Полтавській області щодо здійснення Розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки Публічним акціонерним товариством "Вепр" (у межах населеного пункту) без дати в розмірі 54946,99 грн.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (у межах населеного пункту) без дати в розмірі 54946,99 грн., здійснений Державним інспектором сільського господарства ОСОБА_3.

Позовні вимоги про визнання нечинною та скасування постанови про закриття справи № 1 від 27.08.2012 - залишити без розгляду.

Провадження в частині позовних вимог про визнання нечинним та скасування повідомлення про сплату штрафу в розмірі 54 946,99 грн. - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Вепр" витрати зі сплати судового збору в сумі 532 гривні 28 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 25 червня 2013 року.

Суддя С.С. Бойко