Справа № 802/2224/15-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 вересня 2015 р. Справа № 802/2224/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Віктора Володимировича

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до:Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання податкового повідомлення рішення незаконним та його скасування

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання податкового повідомлення рішення №563-17 від 05.06.2015р. про нарахування транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. 00 коп. незаконним та його скасування .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення № 563-17 від 05.06.2015 р., яким нараховано транспортний податок у сумі 25000 грн. 00 коп. Вказане повідомлення рішення позивач вважає незаконним, оскільки автомобіль LEXUS RX 400H, 2005 року випуску, і у використанні перебуває більше пяти років, тому він не є обєктом оподаткування в силу положень пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, в звязку з чим позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні надала пояснення, що повністю відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених в письмових запереченнях (вх. №20621 від 03.08.2015 р.). В судовому засіданні пояснила, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення №563-17 від 05.06.2015р., яким нараховано транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. 00 коп. стала інформація, яка розміщена в АС «Податковий блок» ДФС України, відповідно до якої реєстрація транспортного засобу за ОСОБА_1 здійснена 18.07.2013 р. Згідно облікової картки № 22025083 від 18.07.2013р. первинна реєстрація автомобіля здійснена 02.01.2013р. Оскільки транспортний засіб LEXUS RX 400H має обєм циліндрів двигуна 3303 см. куб. та період використання до 5 років, то даний автомобіль є обєктом оподаткування транспортним податком в силу положень пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, в звязку з чим представник Вінницької ОДПІ просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників адміністративного процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 563-17 від 05.06.2015р., яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. 00 коп.

Оскаржуване повідомлення-рішення приймалось з урахуванням інформації з АС «Податковий блок» ДФС України та облікової картки ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві №22025083 від 18.07.2013р.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль LEXUS RX 400H, 2005 року випуску, об'єм двигуна 3303 куб.см., номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до облікової картки ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві № 22025083 від 18.07.2013р., первинна реєстрація транспортного засобу здійснена 02.01.2013р., а вторинна реєстрація автомобіля LEXUS RX 400H за ОСОБА_1 проведена 18.07.2013р. (а.с. 22).

Разом з тим, на запит представника відповідача центром з надання послуг, пов'язаних використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Вінниця та Вінницького району було надано відповідь № 9/12310 від 10.09.2015 р. та копії з НБ України, з я яких вбачається, що відповідно до баз даних АІС УДАІ УМВС автомобіль LEXUS RX 400H, 2005 року випуску, об'єм двигуна 3303 куб.см., номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, був вперше зареєстрований на території України 19.01.2006 р.

Аналогічна інформація була зазначена у довідці центру з надання послуг, пов'язаних використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Вінниця та Вінницького району від 08.09.2015 р., яка була видана ОСОБА_1

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 передбачено що обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає доведеним письмовими доказами факт використання легкового автомобіля LEXUS RX 400H, 2005 року випуску, об'єм двигуна 3303 куб.см., номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, з 19.01.2006 р., понад термін, встановлений п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, а саме понад 5 років.

Відтак, суд приходить до висновку, що вищезазначений автомобіль не є об'єктом оподаткування, визначеним п. п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

При цьому судом не враховується заперечення відповідача стосовно обґрунтованості та підставності оскарженого податкового повідомлення-рішення з огляду на відомості з інформаційної системи ДФС України «Податковий блок» про платників транспортного податку щодо дати здійснення реєстраційної дії автомобіля - 02.01.2013 р. з огляду на надані в ході розгляду справи докази, оцінені судом під час судового розгляду, якими спростовано належність даного автомобіля до об'єктів оподаткування транспортним податком.

При прийнятті рішення суд також керувався наступним.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкового повідомлення рішення №132/1704 від 11.06.2015 року не виконано, тому суд приходить до висновку про невідповідність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже воно є таким, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Так, на підтвердження здійснення витрат на правову допомогу позивачем надано розрахункову квитанцію серії ЛВАК №579224 від 09.07.2015р. (а.с. 11), згідно з якою позивачем адвокату сплачено 500 грн. 00 коп. за складення позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ч. 1 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

При розподілі витрат на правову допомогу, суд враховує, що в силу ч. 3 ст. 90 КАС України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

При цьому судом не встановлено випадків участі представника позивача в судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням у цій справі, а також випадків ознайомлення представником позивача з матеріалами справи в суді.

Враховуючи те, що законом не передбачена компенсація витрат на правову допомогу, пов'язану із складенням позовної заяви, то вони до стягнення не підлягають.

В силу положень ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі зазначеної норми на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду з адміністративним позовом судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 05.06.2015 року № 563-17 форми "Ф".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович