Справа № 2-а/2506/10862/11
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за період роботи після призначення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2009; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова здійснити перерахунок пенсії позивача починаючи з 01 лютого 2010 року у відповідності до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за період роботи після призначення пенсії з 01.01.2008 по 31.12.2009 та сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015, адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2015 постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 жовтня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 серпня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не з'ясував чи виконувала позивачка у спірний період науково-педагогічну роботу такого рівня, який дозволяє випускати фахівців з освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра чи спеціаліста.

Перевіряючи правильність встановлення обставин справи судом першої інстанції та його висновків, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 працювала в Державному вищому навчальному закладі «Українська академія бізнесу та підприємництва» відокремленому структурному підрозділі Чернігівського факультету бізнесу УАБП з 12 вересня 2005 року на посаді в.о. старшого викладача Чернігівського інституту менеджменту підприємництва, відокремленого підрозділу УАБП за контрактом. З 01.09.2006 переведена на посаду старшого викладача кафедри фінансів та обліку Чернігівського факультету бізнесу УАБП, з 01.05.2009 переведена на посаду старшого викладача кафедри фінансів та обліку факультету бізнесу УАБП, що підтверджується довідкою Української академії бізнесу та підприємництва від 26.05.2011 № 204.

Після двох років праці позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», проте листом від 29.11.2010 № 4886/05 їй було відмовлено у проведенні перерахунку з посиланням на те, що перерахунок пенсії проводиться за наявності сертифікату про акредитацію наукового закладу за ІІІ-ІV рівнем акредитації в цілому.

Відповідно до довідки про внесення вищого навчального закладу до Державного реєстру вищих навчальних закладів України та довідки АА № 158254 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України «Українська академія бізнесу та підприємництва» є державним вищим навчальним закладом

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки про акредитацію державного вищого навчального закладу для обчислення пенсій, виданої ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва» 03.11.2010 № 062/01-26, ОСОБА_3 викладає в Чернігові на факультеті бізнесу, де взагалі не проводиться підготовка молодших спеціалістів, тобто проводиться підготовка фахівців тільки ІІІ-ІV рівня акредитації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсіонерам, які після призначення пенсії відповідно до цього Закону працювали за строковим трудовим договором (контрактом) на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників не менш як два роки, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням стажу наукової роботи після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, з якої була обчислена пенсія, або із заробітної плати, визначеної у порядку, передбаченому частинами третьою - сьомою цієї статті.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 22-1, 22-2 цього Закону.

Згаданий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року № 257, відповідно до положень якої старший викладач та викладач вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації має право на пенсію, передбачену статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».0

Стаття 24 Закону України «Про вищу освіту» (чинного на момент виникнення спірних відносин) встановлює, що вищий навчальний заклад третього рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста, а також за окремими спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня магістра.

Як вбачається з матеріалів справи, Українська академія бізнесу та підприємництва надає освітні послуги по підготовці фахівців вищої освіти на рівні кваліфікаційних вимог до молодшого спеціаліста, бакалаврі, спеціаліста, магістра за кількома напрямами та спеціальностями не менше ніж дві третини яких акредитовано за ІІІ-ІV рівнями акредитації, що дає можливість визначити УАБП акредитованою за ІІІ рівнем.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий адміністративний суд України акцентував увагу на з'ясуванні питання, чи старший викладач кафедри фінансів та обліку факультету бізнесу «Українська академія бізнесу та підприємництва» ОСОБА_3 здійснювала підготовку за напрямами, за якими навчальний заклад отримав право проводити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації.

Відповідно до довідки про акредитацію державного вищого навчального закладу для обчислення пенсій, виданої ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва» 03.11.2010 № 062/01-26, ОСОБА_3 викладає в Чернігові на факультеті бізнесу, де взагалі не проводиться підготовка молодших спеціалістів, тобто проводиться підготовка фахівців тільки ІІІ-ІV рівня акредитації.

Таким чином, вищезазначена довідка підтверджує, що позивач здійснювала підготовку за напрямами, за якими навчальний заклад отримав право проводити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, визнавши, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С