Справа № 817/482/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/482/15

21 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Цвіркун О.О. за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування повністю податкових повідомлень-рішень

№ від 27.12.2012 року про визначення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 54482,36 грн. (в т.ч. за основним платежем 43585,89 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 10896,47 грн.),

№ від 27.12.2012 року з податку на додану вартість в сумі 32817,57 грн. (в т.ч. за основним платежем 27312,79 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 5504,78 грн.),

№ від 27.12.2012 року з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6111,88 грн. (з урахуванням збільшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскільки всі первинні документи щодо здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 були вилучені працівниками СУ УМВС України в Рівненській області 13.10.2012 року згідно з протоколом обшуку та неповернуті їй в повному обсязі, податковий орган не мав підстав для визначення позивачу суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних собі та з податку на додану вартість. А тому, оспорювані податкові-повідомлення рішення є протиправнимим та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач подав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких позовні вимоги не визнав, та зазначив, що серед наданих СУ УМВС України в Рівненській області вилучених документів були наявні не всі необхідні первинні документи щодо перевірки господарської діяльності позивача. Оскільки на запит про надання додаткових документів, ФОП ОСОБА_3 повідомила про їх відсутність з посиланням на виїмку, податковим органом було зроблено висновок на підставі документів, які були наявними під час перевірки. А тому, вважає оспорювані податкові повідомлення-рішення обґрунтованими і такими, що не підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з підстав викладених у письмових запереченнях та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Під час судового розгляду, судом був допитаний свідок головний державний податковий ревізор-інспектор відділу податкового контролю фізичних осіб ДПІ у м.Рівному ОСОБА_4, який здійснював перевірку позивача. Свідок пояснив, що в ході проведення перевірки було зясовано, що первинні документи фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 були вилучені правоохоронними органами під час обшуку. У звязку з цим податковим органом було направлено запит слідчому про надання необхідних для перевірки документів, що були вилучені у позивача, що стосуються господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 Стверджував, що в ході перевірки ним досліджувалися лише оригінали документів, що були надані слідчим ОВС ВС СУ УМВС України в Рівненській області, а саме: пакет №№4,5,6 згідно з протоколом обшуку від 13.10.2012 року. На думку свідка висновки зроблені в акті перевірки є обґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін та показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрована виконавчим комітетом Рівненської міської ради 08.05.2007 року. Перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби з 11.05.2007 року.

За період з 01.10.2009 по 31.12.2011 року ФОП ОСОБА_3 займалася здійсненням вантажних перевезень автомобілями, в тому числі здійсненням вантажних міжнародних перевезень.

В грудні місяці на підставі наказу №843 від 23.10.2012 року та направлень від 19.11.2012 року №959/335/17-100, №960/338/17-100 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності особи ОСОБА_3 за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року (акт №357/17-117/НОМЕР_1 від 14.12.2012 року).

За результатами перевірки податковим органом встановлено наступні порушення:

- включення в декларацію перекручених даних, що привело до заниження оподатковуваного доходу за 2011 рік на 267076,40 грн., чим порушено п.138.2, п.138.4 ст.138, п.139.1 ст.139 п.177.2 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. У відповідності до ст.164, п.167.1 ст.167, ст.176, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України донараховано за результатами перевірки сума податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю у 2011 році становить 43586,24 грн.

- в порушення: п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість та п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України не враховано суми ПДВ при обчисленні податкових зобовязань на загальну суму ПДВ 6816,66 грн. у наступних звітних періодах: за червень 2010 року на суму ПДВ 2466,67 грн., за липень 2010 року на суму ПДВ 4066,66 грн. та за серпень 2011 року на суму ПДВ 283,33 грн.;

- пп.7.4.1, пп.7.4.3, пп.7.4.4, пп.7.4.5, п.7.4 ст.7 Закону України По податок на додану вартість та п.44.1, п.44.3, п.44.5 та п.44.6, ст.198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України на суму ПДВ 20496,1 грн.

В результаті чого ФОП ОСОБА_3 на порушення пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість та на порушення п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України занижено суми ПДВ, які підлягають нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму ПДВ 27313 грн.

- в порушення п.51. ст.51 глави 2, пп. б п.176.2 ст.176 розділу IV Податкового кодексу України, п.1.1, п.1.2 розділу І, розділу ІІ, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковим агентам податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, п.1.3, п.1.15 ст.1, пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.4.2.1, п.4.2 ст.4, п.7.1, пп.8.1.1, пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.19.2 ст.19, п.20.2, пп.20.3.2, п.20.3 ст.20 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_3 не визначено обєкт оподаткування дохід у вигляді заробітної плати, внаслідок чого не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб за 3-4 кв. 2010 року в сумі 4778,70 грн. та ФОП ОСОБА_3 не вірно визначено обєкт оподаткування дохід у вигляді заробітної плати, внаслідок чого не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 130 грн. за січень та грудень 201 року.

На підставі вказаних висновків та виявлених порушень, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 27.12.2012 року №, яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 32817,57 грн., в т.ч. 27312,79 грн. за основним платежем та 5504,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

від 27.12.2012 року №005291742, яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за даними річного декларування на загальну суму 54482,36 грн., в т.ч. 43585,89 грн. за основним платежем та 10896,47 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

від 27.12.2012 року №, яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 6111,88 грн., в т.ч. 4908,70 грн. за основним платежем та 1203,18 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленням-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Згідно з п.77.8 ст.77 Податкового кодексу України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до п.83.1. ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

В силу вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.44.6 ст.44 Податкового Кодексу України у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Правовий аналіз даних норм свідчить, що законодавцем встановлено обовязок податкового органу переконатися у відсутності єдиної причини ненадання платником первинних документів виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами.

Згідно з п. 85.9 ст.85 Податкового кодексу України у разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Як встановлено судом, 02.11.2012 року ФОП ОСОБА_3 листом №02/11/01-12 повідомила податковий орган про те, що під час обшуку за адресою: вул.Київська, буд.44, м.Рівне у неї було вилучено усі документи, що стосуються її фінансово-господарської діяльності, а також компютерну техніку та печатку. Зазначила, що у звязку з цим, надати документи для проведення планової документальної перевірки згідно з повідомленням від 23.10.2012 року №82 немає можливості.

На підставі отриманої інформації відповідачем направлено запит старшому слідчому в ОВС СВ СУ УМВС України в Рівненській області від 12.11.2012 року №24910/17-110 про надання до початку перевірки всіх наявних документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 або забезпечення доступу до таких документів.

05.12.2012 року старшим слідчим в ОВС ВСУ УМВС України в Рівненській області направлено документи фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3, які вилучені 13.10.2012 року під час проведення обшуку в офісних приміщеннях ТОВ Веснянка за адресою м.Рівне, вул.Київська, 44, при розслідуванні кримінальної справи №80/17-12.

Водночас, відповідачем вручено ОСОБА_3 лист від 28.11.2012 року №26626/17-132 з проханням надати всі інші документи (у разі їх наявності), що не були вилучені працівниками в ОВС відділу СУ УМВС України в Рівненській області під час обшуку офісу за адресою м.Рівне, вул.Київська, 44.

При цьому, зазначено, що працівниками ОВС СВ СУ УМВС України в Рівненській області надано документи, що стосуються фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 та які були вилучені 13.10.2012 року працівниками ОВС СВ СУ УМВС України в Рівненській області, однак, та кількість документів, що була вилучена є недостатньою для проведення планової документальної перевірки за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року.

Зокрема, відсутні первинні документи, які підтверджують суми отриманих доходів і понесених витрат, та відповідають сумі отриманого доходу у звітних періодах, що перевіряються; відсутні у повному обсязі первинні документи, які підтверджують суми отриманих доходів і понесених витрат, та відповідають сумі отриманого доходу у звітних періодах, що перевіряються; відсутня інформація щодо залишків товарно-матеріальних цінностей, дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 01.10.2009 року та станом на 31.12.2011 року.

У відповіді на даний запит від 29.11.2012 року №29/11/01-12 позивач повідомила, що усі документи, що стосуються підприємницької діяльності, знаходилися у офісному приміщенні за адресою вул.Київська, 44, м.Рівне і були вилучені органами, що проводили обшук.

Таким чином, як свідчать матеріали справи, пояснення представників сторін та показання свідка, перевірка дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року, здійснювалася на підставі первинних документів, що були надані слідчим ОВС СВ СУ УМВС України в Рівненській області.

Інших первинних документів, необхідних для проведення перевірки, крім тих, які не були надані працівниками ОВС СВ СУ УМВС України в Рівненській області, позивачем надано не було ні під час проведення перевірки, ні в ході судового розгляду даної справи.

Під час судового розгляду представник позивача стверджував про неодноразові звернення ФОП ОСОБА_3 до правоохоронних органів та до органів прокуратури з повідомленнями про протиправні дії слідчого та оперативних працівників під час виїмки та тяганини у поверненні документів, що були вилучені під час проведення обшуку.

Листом СУ УМВС України в Рівненській області від 04.04.2013 року №18 та від 25.07.2013 року Прокуратурою Рівненської області повідомлено, що вилучені під час обшуку речі та документи повернуто ОСОБА_5 та ОСОБА_3 під розписку.

Тобто, з 2013 року позивач усвідомлював, що з обєктивних або субєктивних на його думку ав у нього не вистачає частини первинних бухгалтерських документів.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно із п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 44.3 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у п.44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 44.5 ст.44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити орган державної податкової служби за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу ДПС, митного органу.

У даному випадку, якщо позивач стверджує про наявність всіх первинних документів в підтвердження господарських операцій за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року, та їх втрату у звязку з вилученням слідчими під час обшуку 13.10.2012 року та поверненням в неповному обсязі, позивач мав достатньо часу на їх відновлення.

Попри це, суд наголошує, що будь-яких заходів, спрямованих на відновлення втрачених документів, позивач не вживав, зокрема, документи, які позивач отримував від контрагентів, позивач мав відновлювати шляхом запитування їх у контрагентів, ведення відповідної переписки, тощо. Таких доказів звернення до своїх контрагентів із запитами про надання копій документів з метою їх відновлення, звернення до банківських установ позивач суду не надав, жодних доказів вчинення будь-яких інших дій щодо відновлення недостатніх первинних документів позивачем не долучено та судом не здобуто.

В силу вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про бухгалтерську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією - є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 2 статті 3 зазначеного вище Закону, фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку і можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У відповідно до ст.4 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких основних принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійсненні для отримання цих доходів. при цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, як це передбачено у п.6 ст.8 Закону №996.

Відповідно до п.1 і п.2 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складених документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

При цьому, варто зауважити, що порядок відновлення втрачених первинних документів встановлено не Податковим Кодексом України, а Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року (далі - Положення).

Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), п.п.1.1 Положення.

У відповідності до п.6.10 Положення у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також державній податковій інспекції - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк. Згідно з Положенням саме до функцій комісії віднесено питання встановлення переліку відсутніх (втрачених) документів та причин їх пропажі.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки ФОП ОСОБА_3 ані ні під час перевірки, ані в ході розгляду даної справи не долучено первинних документів, що підтверджують понесення витрат в сумі 263909,60 грн. у 2011 році, нарахування податку з доходів фізичних осіб, не вчинено жодних дій щодо відновлення вказаних документів, то такі первинні документи були відсутні у позивача, отже висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 14.12.2012 року відповідають фактичним обставинам справи.

На посилання представника позивача в даній справі на виправдувальний вирок суду від 05.02.2014 року у кримінальній справі №569/1414958/13-к суд зазначає наступне. Даним вироком суду надано оцінку по обвинуваченню ОСОБА_6, який маючи намір на систематичне отримання незаконних доходів на постійній основі, шляхом отримання винагороди у розмірі 8-10% від конвертації коштів, їх легалізації та мінімізації податкових зобовязань, що підлягають сплаті до бюджету, для ряду підприємств і організації на території Рівненської та інших областей України, організував стійку злочинну групу до складу якої залучив виконавців та одним з виконавців є ОСОБА_3. Однак, зазначеним вироком не підтверджено наявність чи відсутність тих первинних документів, які повинні були бути надані податковому органу під час здійснення перевірки та могли бути надані суду під час розгляду справи.

Суд вважає, що незалежно від підстав відсутності тих чи інших бухгалтерських документів у позивача було достатньо часу для їх відновлення та надання відповідачу під час розгляду скарг на податкові повідомлення рішення та на час звернення позивача до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає відповідач при прийнятті податкових повідомлень-рішень №, № та № від 27.12.2012 року від 27.12.2012 року, діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому вказані податкові повідомлення-рішення обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказав суду належними, допустимими та достатніми доказами факт вчинення позивачем правопорушення, обґрунтованість та правомірність податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір у умі 1685 (одна тисяча шістсот вісімдесят п'ять) гривень 53 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд потягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 28 вересня 2015 року.