Справа № 2а-11354/09/2670
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"21" грудня 2010 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «МДК»на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МДК»до Міністерства фінансів України про визнання наказу протиправним, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2009 року ТОВ «МДК»звернулося до суду з позовом про визнання протиправним Наказу Міністерства фінансів України № 650 від 08.05.2009 року «Про зупинення дії ліцензій Міністерства фінансів України на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор»в частині зупинення дії ліцензії Міністерства фінансів України на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор серії АВ № 082818, виданої 10.07.2006 року позивачу та скасувати зазначений Наказ в цій частині.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права та прийняти нову про задоволення позову.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.1.ч.1 ст.197 КАС України, оскільки відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовлюяючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що в діях відповідача по винесенню Наказу № 650 в частині зупинення дії ліцензії на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор серії АВ № 082818, виданої 10.07.2006 року позивачу немає порушень чинного законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності позивача є організація азартних ігор.

10 липня 2006 року Міністерством фінансів України позивачу була видана ліцензія для організації діяльності з проведення азартних ігор строком дії з 28.04.2006 року по 27.04.2011 року.

07 травня 2009 року ОСОБА_3 Міністрів України прийнято розпорядження № 494-р «Про заходи щодо підвищення рівня безпеки громадян»яким, зокрема, зобов'язано Міністерство фінансів України зупинити строком на один місяць дію ліцензій, виданих суб'єктам господарювання, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (крім лотерей), для забезпечення їх перевірки Міністерством надзвичайних ситуацій України, Держгірпромнаглядом, іншими контролюючими та наглядовими органами з питань забезпечення їх безпечного використання.

На виконання зазначеного розпорядження Міністерством фінансів України видано наказ № 650 від 08 травня 2009 року «Про зупинення дії ліцензій Міністерства фінансів України на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор».

Згідно цього наказу зупинено до 07 червня 2009 року дію 205 ліцензій, виданих суб'єктам господарювання, на провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, в тому числі і ліцензії АВ № 082818, виданої 10.07.2006 року.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 113 Конституції України визначено, що вищим органом у системі органів виконавчої влади є ОСОБА_3 Міністрів України.

Організацію, повноваження і порядок діяльності ОСОБА_3 Міністрів України відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про ОСОБА_3 Міністрів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 цього Закону ОСОБА_3 Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві держави адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Статтею 52 даного Закону визначено, що ОСОБА_3 Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. ОСОБА_3 Міністрів України організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпорядження ОСОБА_3 Міністрів України.

Це положення узгоджується зі ст. 117 Конституції України, відповідно до якої ОСОБА_3 Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які обов'язковими до виконання.

Частиною другою статті 55 цього Закону встановлено, що розпорядження ОСОБА_3 Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цим розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

Спеціальним законом який визначає види господарської діяльності, що підлягаю ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування порушення законодавства у сфері ліцензування є Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Відповідно до ст.1 зазначеного Закону орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений ОСОБА_3 Міністрів України, або спеціально уповноважений виконавчий орган рад для ліцензування певних видів господарської діяльності.

Згідно ст. 3 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» одним з основних принципів державної політики у сфері ліцензування є захист прав, законних інтересів, життя та здоров'я громадян, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що реалізацію державної політики у сфері ліцензування здійснює ОСОБА_3 Міністрів України, спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, а також органи виконавчої влади, визначені ОСОБА_3 Міністрів України, спеціально уповноважені виконавчі органи рад, уповноважені провадити ліцензування певних видів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»ліцензуванню підлягає, зокрема, організація та утримання тоталізаторів, гральних закладів, випуск та проведення лотерей, організація діяльності з проведення азартних ігор.

Постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 14 листопада 2000 року № 1698 «Про затвердження переліку органів ліцензування»визначено, що Міністерство фінансів України є органом, який здійснює ліцензування щодо господарської діяльності з організації проведення азартних ігор.

Положення про Міністерство фінансів України затверджено постановою ОСОБА_3 Міністрів України від 27 грудня 2006 року № 1837.

Пункт 1 цього Положення визначає, що Міністерство фінансів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується ОСОБА_3 Міністрів України.

Згідно п. 2 цього Положення Міністерство фінансів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами ОСОБА_3 Міністрів України.

За викладених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 Міністрів України у межах своєї компетенції та з метою реалізації державної політики у сфері ліцензування, спрямованої на захист життя і здоров'я громадян, видав обов'язкове для виконання розпорядження. Виконання відповідачем названого розпорядження шляхом видачі оскаржуваного наказу не містить ознак заходу, спрямованого на припинення правопорушення позивача.

Крім того слід зазначити, що розпорядження ОСОБА_3 Міністрів України «Про заходи щодо підвищення рівня безпеки громадян» на даний час не скасовано.

Таким чином, виходячи з системного аналізу чинного законодавства колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що в діях відповідача не вбачається порушення принципу законності встановленого статтею 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегією суддів до уваги прийняті не можуть бути.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «МДК»залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

ОСОБА_2