Справа № 2а-16430/10/2670
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

Приватного підприємства "Ібіс"

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі міста Києва

про визнання протиправним розрахунку земельного податку, зобов'язання провести

реструктуризацію коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2010 позовну заяву залишено без руху у зв'язку з заявленням позовних вимог, що не підлягають розгляду в адміністративному суді, неподанням доказів на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, а також копії позовної заяви та доданих до неї документів для направлення їх відповідачу, у зв'язку з чим встановлено позивачу строк до 10.12.2010 для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали 03.12.2010 відповідачем було надано докази на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, копію позовної заяви та доданих до неї документів, а також доповнення до позову, у якому позивач вказував на підвідомчість усіх заявлених позовних вимог адміністративним судам.

Водночас, ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

КАС України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів нормативно-правовий акт –виданий суб’єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов’язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії –виданий суб’єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов’язкових правил поведінки та стосується прав і обов’язків чітко визначеного суб’єкта (суб’єктів), якому він адресований. Обов’язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов’язковість його приписів для відповідного суб’єкта (суб’єктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами. Викладена правова позиція підтверджується, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2009 у справі № К-1647/07.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про плату за землю»платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до змісту п.п. 1, 2 Порядку подання податкового розрахунку земельного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №434 від 26.10.2001, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.11.2001 за № 963/6154 юридичні особи самостійно обчислюють суму податкового зобов'язання щодо земельного податку в порядку та за ставками, визначеними Законом України "Про плату за землю"; розрахунок податку складається на підставі даних державного земельного кадастру за станом на 1 січня поточного року і щороку подається власниками землі та/або землекористувачами до органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки до 1 лютого поточного року з розбивкою річної суми земельного податку рівними частками за місяцями, а землекористувачами - виробниками товарної сільськогосподарської і рибної продукції - з розбивкою річної суми на дві рівні частки.

З аналізу викладених норм видно, що розрахунок земельного податку є податковою декларацією, зміст якої самостійно визначається платником податків, а відтак він не є правовим актом індивідуальної дії та не може бути оскаржений до адміністративного суду, з урахуванням чого суд приходить до висновку про неусунення позивачем недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 18.11.2010.

Відповідно до ч. 3 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху постановляє ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві.

Керуючись п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Пащенко К.С.