Справа № 815/4472/15
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4472/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Одеса

16 год. 48 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Лопатюк Ю.А.

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1 (за наказом)

представник позивача - ОСОБА_2 (за наказом)

представник відповідача

Одеської митниці ДФС - ОСОБА_3 (за довіреністю)

представник відповідача

ГУ ДКС України в Одеській області - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «БЛАСКО» до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року, стягнення з державного бюджету України на користь ПП «БЛАСКО» (м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94, ) надмірно сплачену за вантажно-митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 500060006/2015/003382 суму мита, податку на додану вартість у розмірі 36 636 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «БЛАСКО» (надалі ПП «БЛАСКО» з позовом до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України (надалі ГУ ДКСУ в Одеській області) в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року, стягнення з державного бюджету України на користь ПП «БЛАСКО» (м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94, ) надмірно сплачену за вантажно-митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 500060006/2015/003382 суму мита, податку на додану вартість у розмірі 36 636 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2015 року до митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС позивачем через представника, уповноваженого на здійснення митного оформлення ТОВ «БЕЛО КОМПАНІ» була подана для митного оформлення митна декларація на товар радіатори панельні для центрального опалення з неелектричним нагрівачем, виготовлено зі сплаву на основі заліза № 500060006/2015/003222. у відповідності до умов контракту № 31/AD40/2014/Ua від 01.11.2014 року поставка товару здійснюється на умовах FCA Kosice SK. У відповідності до ч. 5 ст. 52 Митного кодексу України, до митного поста була подана декларація митної вартості та документи до неї, визначені у ч. 2 ст. 53 вказаного Кодексу, у підтвердження силових значень складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, зокрема, зовнішньоекономічний контракт з виробником товарів, рахунок-фактура, платіжні документи у підтвердження вартості товару, транспортні перевізні документи, лист імпортера про нездійснення страхування, прас лист, попередню митну декларацію № 305090003/2015/000238 від 05.05.2015 року, яку оформлено з митною вартістю 1, 312 Євро за кілограм, тощо. Після подання митної декларації, співробітником митниці було вказано на розбіжності та витребувано додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації та висновок про вартість та якісні характеристики товарів. Вказані розбіжності були усунуті підприємством на етапі митного оформлення та до митного органу подано витребувані додаткові документи: висновок експерта № 20-21/05-2015 від 19.05.2015 року, виписку з бухгалтерської документації від 20.05.2015 року та податкові накладні. Проте, позивачу було надіслано повідомлення від 21.05.2015 року у якому відмовлено в застосуванні першого методу митної вартості та прийнято рішення про коригування митної вартості та видано картку відмови у митному оформленні. Такі дії митного органу є необґрунтованими, а прийняте рішення підлягає скасуванню, оскільки позивачем у відповідності до ст. 53 Митного кодексу України були надані усі необхідні первинні документи для визначення митної вартості товарів, які підтверджують правильність зазначених позивачем у декларації показників митної вартості. Крім того, прийняте рішення містить неправдиву інформацію щодо відсутності у митного органу інформації вартості ідентичних товарів та аналогічних товарів, оскільки до митного оформлення позивачем серед іншого було також подано попередню митну декларацію № 305090003/2015/000238 від 05.02.2015 року, у якій то й же самий товар, по тому ж контракту було оформлено по першому методу з ціною 1, 312 Євро за кілограм.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення та просили позов задовольнити повністю з підстав, викладених в адміністративному позові (аркуші справи 4-11).

Представник відповідача Одеської митниці ДФС в судовому засіданні позов не визнав, вважав його необґрунтованим, мотивуючи тим, що для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) № 500060006/2015/03222 від 18.05.2015 року уповноваженою особою декларанта ТОВ «БЕЛО КОМПАНІ» подані: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, рахунок - фактуру (інвойс) № 138465 від 12.05.2015 року, платіжний документ № 0805-1 від 08.05.2015 року, копію митної декларації країни відправлення № 15SK5653EX50319803, інші товаросупровідні документи. Під час митного контролю товарів за МД № 500060006/2015/003222 від 18.05.2015 року, програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані наступні форми контролю: 105-2, контроль правильності визначення митної вартості товарів; товар № 1 можливе заниження митної вартості товару; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості; звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; у випадках, передбачених ч.ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України, здійснити запит додаткових документів; у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, прийняти рішення про коригування митної вартості; 106-2, витребування додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів, тощо. Також, під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, декларантом разом з митною декларацією (МД) № 500060006/2015/003222 від 18.05.2015 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: у зовнішньоекономічному контракті купівлі-продажу від 01.11.2014 року відсутня печатка продавця; підпис у інвойсі № 138465 від 12.05.2015 року відрізняється підпис від підпису у зовнішньоекономічному контракті. Таким чином, надані позивачем документи містили розбіжності, а зазначені обставини виключають можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України та обумовлюють необхідність запитування від декларанта додаткових документів та відомостей. Відповідно до вказаного, у декларанта були запитані додаткові документи, а саме виписка з бухгалтерської документації та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів та/або інформації біржових організацій про вартість сировини. На вимогу органу доходів і зборів, декларантом додатково надіслано довідку ПП «БЛАСКО» щодо взаємних розрахунків за період з 01.10.2014 року по 20.05.2015 року, яка не засвідчена підписом директора та печаткою підприємства, висновок експерта ТОВ «Одеський аукціонний центр» № 20-21/05-2015, лист декларанта від 21.05.2015 року. При цьому, у звязку із відсутністю підпису у довідці ПП «БЛАСКО», вказаний документ не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року. З урахуванням зазначеного, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та за результатами проведених консультацій було обрано метод визначення митної вартості резервний. У звязку із вказаним, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (аркуші справи 59-73).

Представник відповідача ГУ ДКСУ в Одеській області у судове засідання не зявився, належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неприбуття суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надав. Письмові заперечення проти позову до суду не надав (аркуш справи 167).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2014 року між компанією U. S. Steel Kosice, s.r.o. (продавець) та ПП «БЛАСКО» (покупець) укладено генеральний договір № 31/AD40/2014/Ua, за яким сторони встановили співробітництво в області торгівлі стальними панельними радіаторами торгової марки KORAD виробництва компанії продавця та кріпленнями до них (товар).

Згідно п. 1 вказаного генерального договору, продавець зобовязаний виконати поставку товару тільки на підставі заказів покупця. Генеральний договір укладено на поставку товару на підставі підтверджених продавцем заказів, укладених у відповідності з додатком № 1 (прайс лист) який являється невідємною частиною договору (аркуші справи 16-21).

У п. 3 вказаного договору сторони дійшли згоди щодо ціни товару, згідно якого, ціни на товар вказані в додатку № 1 (прайс лист) в Євро на умовах поставки FCA U. S. Steel Kosice, s.r.o., Словацька Республіка (Інкотермс 2010).

У відповідності до п. 4 генерального договору, поставка на умовах Інкотерсмс 2010 FCA U. S. Steel Kosice, s.r.o., Словацька Республіка Інкотермс 2010. Разом з відвантаженою партією товару продавець покупцеві також надає наступний пакет документів: інвойс, упаковочний лист, CMR, сертифікат походження.

Згідно інвойсу № 138465 від 12.05.2015 року, до поставки затверджений товар загальною вартістю 27 810, 20 Євро (аркуші справи 31-32).

Для здійснення митного оформлення товару (радіатори сталеві панельні для центрального опалення зі сплаву на основі заліза (виріб з чорних металів), у комплекті з кріпленнями, загальною кількістю 779 штук), торгівельна марки KORAD, країна виробництва Словаччина (SK), виробник U. S. Steel Kosice, s.r.o., до Одеської митниці 19.05.2015 року декларантом надано митну декларацію (МД) № 500060006/2015/003222, у якій зазначено митну вартість товару 26 975,89 Євро (на рівні 1, 312 Євро за кілограм) (аркуші справи 42-44, 76-78).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів, згідно з приписами ст. 52 Митного кодексу України, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, передбачених цим Кодексом, у відповідності до ч. 1 ст. 53 Митного Кодексу України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, перелік яких визначено ч. 2 ст. 53 вказаного Кодексу.

Відповідно до вищезазначених вимог, на підтвердження задекларованої митної вартості товару, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного Кодексу України, митному органу були надані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № 31/AD40/2014/Ua від 01.11.2014 року на поставку товару; інвойс (рахунок - фактуру) № 138465 від 12.05.2015 року, платіжний документ у підтвердження вартості товарів від 08.05.2015 року № 0805-1, копію митної декларації країни відправлення № 15SK5653EX50319803 від 12.05.2015 року, інші товаросупровідні документи: CMR № 0214301 від 12.05.2015 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 12.05.2015 року без номеру, договір (контракт) про перевезення № 18/11/2014/1 від 18.11.2014 року, декларація про походження товару № 138465 від 12.05.2015 року, інформації про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару та радіологічного контролю товару №№ 2730 від 12.05.2015 року, 2730 від 12.05.2015 року, а також вантажно-митну декларацію № 305090003/2015/000238 від 05.02.2015 року, яку оформлено з митною вартістю 1, 312 Євро за кілограм.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено відповідачем у поданих запереченнях проти позову, під час митного контролю товарів за ВМД № 500060006/2015/003222 від 18.05.2015 року, програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані наступні форми контролю: 105-2, контроль правильності визначення митної вартості товарів; товар № 1 можливе заниження митної вартості товару; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості; звернути увагу на митну вваріть ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; у випадках, передбачених ч.ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України, здійснити запит додаткових документів; у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, прийняти рішення про коригування митної вартості; 106-2, витребування додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів; товар № 1 можливе заниження митної вартості товару; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості; звернути увагу на митну вваріть ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; у випадках, передбачених ч.ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України, здійснити запит додаткових документів; у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, прийняти рішення про коригування митної вартості.

Крім того, під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці на підтвердження митної вартості товарів було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: підпис у інвойсі від 12.05.2015 року № 138465 відрізняється від підпису у зовнішньоекономічному контракті від 01.11.2014 року № 31/AD40/2014/Ua; у зовнішньоекономічному контракті купівлі-продажу від 01.11.2014 року № 31/AD40/2014/Ua, наданому до митниці засобами електронного звязку відсутня печатка продавця.

На підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, відповідачем було повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями та/або біржових організацій про вартість сировини.

Згідно матеріалів справи, на вимогу органу доходів і зборів декларантом додатково було надано наступні документи: висновок експерта № 20-21/05-2015 від 19.05.2015 року, виписка з бухгалтерської документації від 20.05.2015 року та податкові накладні підприємства.

При цьому, як зазначає відповідач, вказані документи оформлені з порушенням норм чинного законодавства, а саме: у наданій довідці ПП «БЛАСКО» щодо взаємних розрахунків за період з 01.10.2014 року по 20.05.2015 року відсутній підпис директора та печатка про засвідчення вказаного документу, що є порушенням приписів ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Відповідно до ст. 55 Митного Кодексу України, у разі, якщо митним органом виявлено, що декларантом невірно визначено митну вартість у тому числі, якщо зясовується, що декларантом заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів митний орган приймає рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту та має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Виходячи з цього положення митні органи практикують запити до декларанта з вимогою надати додаткові докази, у відповідності до положень ст. 53 Митного кодексу України. В разі ненадання таких документів, митні органи отримують право самостійно на підставі наявних відомостей, визначити ціну товару (здебільшого на підставі цінової бази).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 Митного кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, наявної у митного органу, між декларантом та митницею проведено консультації, за результатами проведення яких було обрано метод визначення митної вартості резервний.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор 2006» та ЄАІС Міндоходів та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 1, 556 Євро за кг нетто (митна декларація № 500060006/2014/003531 від 24.11.2014 року), ніж заявлено декларантом - 1,3154 Євро за кілограм нетто.

З урахуванням зазначеного, відповідачем прийнято рішення № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року про коригування митної вартості товарів, а декларанта повідомлено про можливість відповідно до ст. 52 Митного кодексу України не випуску товарів у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 цього Кодексу та про можливість оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органу вищого рівня або до суду (аркуші справи 79-80).

Також, Одеською митницею ДФС з урахуванням вказаних обставин було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00022, якою було розяснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення подання нової МД з врахуванням рішення про коригування митної вартості № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року (аркуші справи 81-82).

Представник відповідача пояснив, що приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, Одеська Митниця ДФС визначила митну вартість імпортованого товару за кг. нетто у розмірі 1,556 доларів США за резервним методом визначення митної вартості, який ґрунтується на раніше визначених митним органом митних вартостях. Таким чином, загальна митна вартість товару, який отримав позивач за зовнішньоекономічним контрактом, складає 32 010, 03 Євро, в той час як декларантом було визначено митну вартість товарів у сумі 26 975,89 Євро.

На підставі зазначеного, позивачем було здійснено митне оформлення ввезеного згідно поданих ВМД товарів в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом за ВМД ІМ40 ДЕ № 500060006/2015/003382 (аркуші справи 33-35).

Відповідно до ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПП «БЛАСКО» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 04.06.2015 року на рішення митного органу про відмову у митному оформленні, відповідно до вимог ст.ст. 25, 26 Митного кодексу України та наказу ДМС України № 333 від 22.06.2012 року, за результатами якої, листом ДФС України № 14172/6/99-99-25-02-03-15 від 07.07.2015 року «Щодо розгляду скарги» було повідомлено, що за результатами перевірки фактів, викладених у скарзі підприємства, ДФС України вважала можливим здійснення митного оформлення товару «радіатори сталеві», випущеного у вільний обіг згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 21.05.2015 року № 500060006/2015/000009/2 за заявленою декларантом митною вартістю (аркуші справи 25-30).

Також, вказаним листом було повідомлено, що задоволення скарги в частині скасування картки відмови в митному оформленні товарів та скасування рішення про коригування митної вартості товарів не є можливим, оскільки не мають відношення до митного оформлення товару «радіатори сталеві» за зовнішньоекономічним договором від 01.11.2014 року № 31/AD40/2014/Ua, інвойсом № 138465 від 12.05.2015 року та CMR від 12.05.2015 року № 0214301.

Відносини повязані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів, використовуються для нарахування податків і зборів (обовязкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Заявлення митної вартості товарів, згідно приписів ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, за приписами ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У відповідності до ч. 4 ст. 53 вказаного Кодексу, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, згідно з приписами ч.ч. 1, 3, 4 ст. 54 Митного кодексу України, здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за встановленими ст. 57 Митного кодексу України методами, основним з яких є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожен наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі неможливості застосування жодного з методів 1-5, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 64 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб для виконання зобовязань продавця. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, у звязку із тим, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 1,556 Євро за кілограм нетто, ніж заявлено декларантом 1,3154 Євро за кілограм.

Суд, дослідивши наявну в матеріалах справи вантажно-митну декларацію МД № 500060006/2014/003531 від 24.11.2014 року, на яку посилається відповідач, як підставу встановлення заниження позивачем митної вартості товару встановив, що митна вартість товару «радіатори сталеві» розрахована на рівні 1, 38 Євро за кілограм, а не 1, 556 Євро за кілограм, як вказано у рішенні про коригування митної вартості (аркуші справи 172-173).

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо неврахування відповідачем при митному оформленні МД № 500060006/2015/003222 наданої ПП «БЛАСКО» у підтвердження розрахованої ним митної вартості товару «радіатори сталеві» митної декларації № 305090003/2015/000238 від 05.02.2015 року, митне оформлення якої вже здійснено та за якою той самий товар, по тому ж самому контракту було оформлено по першому методу за ціною 1,312 Євро за кілограм (аркуш справи 47).

Щодо посилань у рішенні про коригування митної вартості товарів на те, що відомості використані декларантом не підтверджені документально, суд вважає їх недоведеними, оскільки як свідчать матеріали справи та було встановлено у ході судового розгляду справи, декларантом було надано усі передбачені приписами ст. 53 Митного кодексу України первинні документи, на підставі яких розраховувалась митна вартість імпортованого товару.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

При цьому, як встановлено у ході судового розгляду справи та вбачається з оскаржуваного рішення, Одеською митницею ДФС у своєму рішенні не зазначені умови, у відповідності до ст. 55 Митного кодексу України, виконання яких надасть можливості декларанту підтвердити заявлену ним митну вартість за ціною контракту.

Складові, які включаються при визначенні митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) визначено п. 10 ст. 58 Митного кодексу України, відповідно до якого, зокрема, до митної вартості товарів включаються суми витрат на транспортування товару, що залежить від умов, на підставі яких такий товар поставляється.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів за МД № 500060006/2015/003222 митний орган посилається в тому числі на відсутність складових митної вартості у бухгалтерській виписці. При цьому, надана позивачем виписка містить рух коштів по розрахункам з нерезидентами.

Як зазначив позивач, імпортер закуповує готовий продукт, а не сировину. Готовий продукт оплачений у повному обсязі за погодженою ціною. До фактично сплаченої ціни додані транспортні витрати при визначенні митної вартості. Документи, на які посилається відповідач включені до ціни товару, у звязку із чим на думку позивача відповідач формально підійшов до вивчення документів тв. створив перепони для здійснення зовнішньо економічної діяльності позивачем.

Суд погоджується з доводами підприємства, оскільки, як вбачається з наданих до суду письмових доказів, ПП «БЛАСКО» на етапі митного оформлення були усунуті усі розбіжності, на які посилається митний орган, у підтвердження чого позивачем були надані необхідні та витребувані Одеською митницею ДФС документи.

З огляду на вищевикладене, системно проаналізувавши наведені норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дослідивши письмові докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як відповідачем не доведено наявність підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості товарів, оскільки ПП «БЛАСКО» виконало усі вимоги відповідача щодо надання додаткових доказів для встановлення/підтвердження митної вартості товару, а тому проведене Одеською митницею ДФС коригування визначеної ПП «БЛАСКО» у митній декларації № 500060006/2015/003222 митної вартості імпортованого позивачем товару є необґрунтованим.

Як свідчать матеріали справи, в результаті прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості та визначення її за 6 резервним методом, загальна вартість імпортованого збільшилась з 200 386,90 грн. до 237 022,96 грн. (аркуш справи 75).

З урахуванням зазначеного, під час митного оформлення товарів на підставі МД ІМ 40 ДЕ № 500060006/2015/003382 враховуючи рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте Одеською митницею ДФС, позивачем надмірно сплачено суму митна та податку на додану вартість в розмірі 36 636 грн. 00 коп.

Статтею 27 Митного кодексу України (№ 4495-VI від 13.03.2012 року) встановлено, якщо задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб пов'язане з виплатою грошових сум, їх виплата здійснюється за рахунок державного бюджету органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі рішення суду, органу чи посадової особи щодо задоволення скарги повністю або частково в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України, надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Враховуючи встановлення судом неправомірності рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та правильність заявленої позивачем митної вартості товарів, фактичну надмірну сплату позивачем до бюджету платежів при митному оформленні з урахуванням податку на додану вартість в загальному розмірі 36 636 грн. 00 коп., з яких: ввізне мито 5 724 грн. 39 коп., додатковий імпортний збір 5 724 грн. 39 коп.. податок на додану вартість 25 187 грн. 28 коп., вказані надміру сплачені платежі підлягають поверненню на користь ПП «БЛАСКО» з Державного бюджету, а відтак вимога позивача про стягнення коштів є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідачі не спростували доводів позивача і наданих ним доказів про наявність підстав для повернення надмірно сплачених позивачем митних платежів.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності позивачем обставин, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог, у звязку із чим, позов Приватного підприємства «БЛАСКО» до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року, стягнення з державного бюджету України на користь ПП «БЛАСКО» (м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94, ) надмірно сплачену за вантажно-митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 500060006/2015/003382 суму мита, податку на додану вартість у розмірі 36 636 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Митним кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-72, 86, 159-164, 167, 207, 232, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства «БЛАСКО» (, адреса: 65088, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94) до Одеської митниці ДФС Державної митної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року, стягнення з державного бюджету України на користь ПП «БЛАСКО» (м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94, ) надмірно сплачену за вантажно-митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 500060006/2015/003382 суму мита, податку на додану вартість у розмірі 36 636 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000009/2 від 21.05.2015 року визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з державного бюджету України (ГУ ДКС України в Одеській області, ) на користь ПП «БЛАСКО» (м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92/94, ) надмірно сплачену за вантажно-митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 500060006/2015/003382 суму мита, податку на додану вартість у розмірі 36 636 (тридцять шість тисяч шістсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 28 вересня 2015 року.

Суддя Я.В. Балан

.