Справа № 808/4067/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2015 рокусправа № 808/4067/14

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі № 808/4067/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фласк» до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ТОВ «Фласк» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Бердянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.01.2014 №№, та від 16.04.2014 №№, , прийняті відповідачем.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2014 року, яким ТОВ «Фласк» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 797978,25 грн., з яких за основним платежем - 677479,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 120499,25 грн; визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2014 року, яким ТОВ «Фласк» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 286062,50 грн., з яких за основним платежем - 248150,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 37912,50 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Бердянська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб'єкти господарювання такі як ТОВ «Бриз Груп», ТОВ «Будедем», ТОВ «Новатор Груп», ТОВ «Інжиніринг систем», у своїй діяльності не створюють реальних дій по виконанню договорів надання послуг, та метою діяльності яких є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував на операції, здійснені позивачем зі своїми контрагентами, які не пов'язані з господарською діяльністю товариств, операції не підтверджені всіма первинними документами, встановлено недоцільність виконання робіт на території морського порту. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача встановив, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, зокрема відсутні відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт. Апелянт вказував, що за податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, з огляду на те, що операція не відповідає основному принципу господарської діяльності, не призводить до отримання прибутку, такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок інших джерел.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що показники видатків позивачем сформовані на підставі виданих контрагентами податкових накладних та актів встановлених форм про передачу предметів матеріальної цінності, контрагенти позивача ТОВ «Бриз Груп», ТОВ «Будедем», ТОВ «Новатор Груп», ТОВ «Інжиніринг систем» є платниками податків та спроможні здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів з підряду. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентами є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з постачання товарів, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Суд першої інстанції зазначив, що отримання від контрагентів послуг, їх оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Всі первинні документи, які підтверджують ланцюг використання підрядних робіт для власних потреб у ТОВ «Фласк» наявні. Суд першої інстанції вказував, що податкові повідомлення-рішення від 13.01.2014 року, після складання нових рішень внаслідок адміністративного оскарження вважаються відкликаними.

Матеріалами справи встановлено, що Бердянською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Фласк» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року, валютного законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року. За результатами перевірки 17.12.2013 року складено акт № 082/08-22-22-05-06/25482052. Згідно висновків перевірки викладених у акті - ТОВ «Фласк» порушено п. 1.7, п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.п. 14.1.27, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.10.2, п. 138.10 ст. 138 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 792698,00 грн.; порушено п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 1.7 ст. 1, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п. 14.1.36, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1,п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 612617,00 грн.; встановлено порушення абз. 5 п. 2.11 гл. 2, п. 2.12 гл.2, п. 7.41 гл.7 Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 на загальну суму 98655,16 грн.; ТОВ «Фласк» порушено пп. 164.2.17 «г» п. 164.2 ст. 164 ПК України, сума не утриманого та не перерахованого податку з доходів фізичних осіб складає 6518,99 грн.; порушено п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», п. 176.2 «б» ст. 176 ПК України, встановлено надання звітів за формою 1-ДФ за 4 квартал 2010 року, 1 квартал 2011 року, 2 квартал 2012 року, 3 квартал 2012 року, 4 квартал 2012 року не у повному обсязі та з недостовірними відомостями.

Серед інших порушень, підставою для визначення висновків, у межах цієї справи, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин ТОВ «Фласк» з ТОВ «Бриз Груп», ТОВ «Будедем», ТОВ «Новатор Груп», ТОВ «Інжиніринг систем», відсутність об'єктів оподаткування та не можливість реального здійснення операцій.

На підставі акту перевірки Бердянською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області 13.01.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення №, за яким ТОВ «Фласк» збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1015619,25 грн., з яких за основним платежем 851591,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 164028,00 грн.; №, яким ТОВ «Фласк» збільшене грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 493338,50 грн., з яких за основним платежем - 413971,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 79367,50 грн.

Встановлено, що ТОВ «Фласк» скористалось своїм правом на адміністративне оскарження винесених 13.01.2014 року податкових повідомлень-рішень, зверталось з скаргами до органів Міністерства доходів і зборів України. Рішенням про результати розгляду скарги Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 21.03.2014 року за №1008/10/0801/10-04-13, скаргу позивача було задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.01.2014 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання готівки та задоволено скаргу в зазначеній частині, скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.01.2014 року № в частині зайво визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства у сумі 174112,00 грн. і 43528,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій за 2 квартал 2011 року з посиланням на п. 7 підрозділу 10 розділу 10 ПК України і залишено без змін зазначене податкове повідомлення-рішення в іншій частині, а скаргу залишено без задоволення; скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.01.2014 року № в частині зайво визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 165821,00 грн. і 41455,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій і залишено без змін зазначене податкове повідомлення-рішення в іншій частині, а скаргу залишено без задоволення.

У зв'язку з частковим скасуванням податкових повідомлень-рішень від 13.01.2014 року № та № Бердянською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області 16.04.2014 року винесені податкові повідомлення-рішення №1, за яким позивачу збільшене грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 797978,25 грн., з яких за основним платежем 677479,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 120499,25 грн. та №, за яким позивачу збільшене грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 286062,50 грн., з яких за основним платежем - 248150,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 37912,50 грн.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Бриз Груп» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 007 від 05.50.2010 року, згідно якого ТОВ «Бриз Груп» зобов'язувалось виконати у певні строк роботи з очищення резервуарів під олію соняшникову та патоку, згідно технологічного процесу, виконавець самостійно забезпечує себе засобами виконання робіт, натомість замовник зобов'язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Бриз Груп» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Бриз Груп» видало позивачу податкові накладні за період жовтня 2010 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Виконання договору надання послуг підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт за жовтень 2010 року. ТОВ «Фласк» сплатило вартість отриманих робіт на підставі актів приймання-передачі робіт. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Фласк» (замовник) та ТОВ «Будедем» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 07/2010 від 01.11.2010 року, згідно якого ТОВ «Будедем» зобов'язувалось виконати у певні строк роботи з очищення резервуарів під олію соняшникову та патоку, згідно технологічного процесу, виконавець самостійно забезпечує себе засобами виконання робіт, натомість замовник зобов'язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Будедем» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Будедем» видало позивачу податкові накладні за період листопада 2010 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Виконання договору надання послуг підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт за жовтень 2010 року, калькуляціями по зачищенню резервуарів. ТОВ «Фласк» сплатило вартість отриманих робіт на підставі актів приймання-передачі робіт. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень.

Встановлено, що між ТОВ «Фласк» (замовник) та ТОВ «Новатор Груп» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 06/2011 від 01.06.2011 року, згідно якого виконавець зобов'язувалось виконати у певні строк роботи з очищення резервуарів під олію соняшникову та патоку, згідно технологічного процесу, виконавець самостійно забезпечує себе засобами виконання робіт, натомість замовник зобов'язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Новатор Груп» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Новатор Груп» видало позивачу податкові накладні за період червня-липня 2011 року, які мають необхідні реквізити, складені відповідно до Податкового кодексу України. Виконання договору надання послуг підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт за червень-липень 2011 року, калькуляціями по зачищенню резервуарів. ТОВ «Фласк» сплатило вартість отриманих робіт на підставі актів приймання-передачі робіт. Оплата за отриманий товар підтверджується копіями платіжних доручень.

Разом з тим, встановлено, що між ТОВ «Фласк» (замовник) та ТОВ «Інжиніринг системс» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 59.11.ПР від 28.10.2011 року, згідно якого виконавець зобов'язувалось виконати роботи по складанню технічної та будівельної документації, провести певні розрахунки, замовник зобов'язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх. За результатами виконання договору ТОВ «Інжиніринг системс» видало позивачу податкову накладну № 7 від 28.10.2011 року, яка має необхідні реквізити, складена відповідно до Податкового кодексу України. Виконання договору надання послуг підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 28.10.2011 року, калькуляцією по виконанню робіт. ТОВ «Фласк» сплатило вартість отриманих робіт на підставі актів приймання-передачі робіт. Оплата за отриманий товар підтверджується копією платіжного доручення № 1205 від 29.10.2011 року.

Основними видами діяльності ТОВ «Фласк» відповідно до витягу з ЄДРПОУ є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями, жирами, тобто видом діяльності ТОВ «Фласк» є діяльність пов'язана з зберіганням, торгівлею олією соняшниковою, патокою

В матеріалах справи наявні договір оренди від 01.05.2010 №5а та від 10.10.2011 року № 7, укладені між ТОВ «Фласк» (орендар) та ТОВ «Агро-Класс» (орендодавець), згідно яких орендарю було передано в тимчасове користування резервуари №1, №2, №3, насос роторний, вузол зливу рослинної олії, продуктопровод, добудова до насосної, складське приміщення, огорожа терміналу, електроводонагрівач. Згідно п. 2.3 договору від 01.05.2010 року № 5а позивач зобов'язався на протязі строку дії договору здійснювати технічне обслуговування та ремонт обладнання за власний рахунок. Згідно п. 7.1 договору № 7 від 10.10.2011 року позивач зобов'язався здійснювати зачистку обладнання орендованого майна згідно з нормативом ІСО за власні кошти. Тобто замовлення послуг по очищенню резервуарів та послуг з оформлення документації по оформленню під'їзної дороги до резервуарів здійснювалось ТОВ «Фласк» в межах власної господарської діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Відповідно до п. 138.1, п. 138. 2 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає, зокрема, дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Відповідно до п. 138.6 ст. 138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій ТОВ «Фласк» з ТОВ «Бриз Груп», ТОВ «Будедем», ТОВ «Новатор Груп», ТОВ «Інжиніринг систем» у зв'язку з фактичними підтвердженнями реальності господарських операцій з даними контрагентами. Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договори про надання послуг, які були укладені та діяли між позивачем з контрагентами на предмет виконання робіт - визнані судом недійсними або розірвані з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати, які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень.

Колегія суддів вважає, що Бердянська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області необґрунтувала невизнання господарських операцій з отримання послуг між ПП «Фласк» та ТОВ «Новатор Груп», ТОВ «Бриз Груп», висновки про нереальність господарських операцій ґрунтуються лише на наявності акту перевірки ТОВ «Новатор Груп», який складений Переяслав-Хмельницькою ОДПІ від 20.01.2012 року № 7/23-1/37517244, на наявності акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бриз Груп» ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС від 09.11.2012 року № 894/22-225/34948895, однак ані актом перевірки ТОВ «Новатор Груп», ні актом про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бриз Груп» не досліджувались взаємовідносини з ТОВ «Фласк», висновки щодо безтоварності господарських відносин відсутні.

Крім того, колегія суддів враховує, що постановою слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 08.08.2014 року закрито кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 відносно службових осіб ТОВ «Фласк» у зв'язку з встановленням відсутності в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Матеріали справи підтверджують реальність здійснення контрагентами позивача господарських відносин, виконання договорів. Головною ознакою по комерційній корисності від придбаного товару є його використання у своїй власній діяльності. Витрати, здійсненні позивачем як засіб оплати за отриманий від контрагентів товар підтверджуються копіями платіжних доручень та банківськими виписками. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім використання товару, майновий стан та наявність активів у позивача змінювалась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ТОВ «Фласк» правомірно віднесено суми сплачені при отримані послуг (роботи по зачищенню резервуарів, по виготовленню документації) до сум валових витрат.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі № 808/4067/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук