Справа № 2а-0770/3963/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/3963/11
Ряд стат. звіту № 3.3
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Большакової О.О,

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

перекладача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 Канте ,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету Чопської міської ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Чопського прикордонного загону до громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте про примусове видворення до країни походження та затримання до дванадцяти місяців,

встановив:

18 листопада 2011 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до громадянина громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте про затримання на термін до дванадцяти місяців.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги в частині затримання відповідача на строк до двадцяти місяців підтримав та пояснив, що громадянка ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте намагалася перетнути державний кордон України, разом з тим, була затримана прикордонними військами. А так, є підстави вважати, що дана особа намагатиметься ще незаконно потрапити до суміжної країни, а так, просив затримати громадянку ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте на термін до дванадцяти місяців.

Відповідач ОСОБА_3 Канте в судовому засіданні пояснила, що бажає є вагітною, не має місця проживання в Україні, ночувала на вокзалі, потребує допомоги лікаря. Також вона зазначила, що дійсно бажала нелегально перейти кордон, бажає проживати в Україні.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Чопської міської ради ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення позовних вимог .

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі та з"ясувавши всі обставини у справі, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що громадянка ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте 16 листопада 2011 здійснила спробу незаконного перетину кордону України зі Словаччиною на ділянці відділу прикордонної служби "Великий Березний" поза пунктом пропуску в складі групи осіб, яку не довела до кінця у зв'язку з затриманням прикордонним нарядом . Дана обставина підтверджена наявним в матеріалах справи протоколом про адміністративне затримання від 16 листопада 2011 року.

Суд приходить до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач могла встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Відповідно до частин 8, 9 статті 32 Закону України від 04 лютого 1994 року № 3929-XII "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави. Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Частиною 10 статті 32 Закону України від 04 лютого 1994 року № 3929-ХІІ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими,

що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом) або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб

без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у

примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Як вбачається з матеріалів справи , відповідач була затримана прикордонним нарядом при спробі незаконно перетнути державний кордон України зі Словаччиною без паспорту або інших документів, що посвідчують легальність перебування її на території України .

Враховуючи спробу відповідача незаконно перетнути український кордон із суміжною державою, відсутність у відповідача коштів, за які може повернутися додому, а також відсутність на території України родичів, роботи, житла, а також враховуючи стан здоров'я відповідача, яка є вагітною, потребує медичної допомоги , разом з тим, не має місця проживання (згідно її пояснень вона ночує на вокзалі), суд робить висновок про можливість відповідача ухилитися від виїзду з України в добровільному порядку та необхідність затримання та поміщення відповідача у спеціалізованому пункті для утримання.

Разом з тим, з метою повного та об»єктивного розгляду питання щодо необхідності та під ставності видворення відповідача за межі України суб'єкту владних повноважень необхідно з'ясувати питання щодо законності перебування відповідача на території України та відповідно питання видворення за межі України.

Відповідно до частини 2 статті 1835 КАС України адміністративні справи про затримання іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення можливості подальшого видворення розглядаються невідкладно.

Отже, позовні вимоги щодо затримання відповідача на строк, необхідний для вирішення питання про подальше видворення (з"ясування, чи не перебуває відповідач в процедурі набуття статусу біженця) слід задовольнити.

На підставі наведеного, відповідно до статті 32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 122, 160-163, 183-5 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте про затримання - задовольнити.

Затримати громадянку ОСОБА_5 ОСОБА_3 Канте, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк, необхідний до вирішення питання про подальше видворення , не більше 12 місяців з розміщенням в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ..

Допустити негайне виконання постанови суду.

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова відповідно до ч.1 ст.254 КАС України набирає законної сили після

закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку не

було подано.

Суддя Большакова О.О.