Справа № 816/4058/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4058/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року (згідно відбитку поштового штемпеля) Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 3456,88 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на несплату відповідачем в строки, визначені податковим законодавством, узгодженої суми грошового зобовязання у загальному розмірі 3456,88 грн, у тому числі з податку на додану вартість у сумі 1641,81 грн та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1815,07 грн.

Позивач належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, представник позивача надав до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 03.09.2015.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Судова повістка направлялася судом відповідачу за адресою, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та повернулась до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". З огляду на положення частини 8 статті 35, абзацу 2 частини 3 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України судова повістка вважається врученою відповідачу.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній письмових доказів.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 06.11.2008, номер запису про державну реєстрацію 0021434. Як платник податків ФО-П ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві.

Відповідно до пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заборгованість ФО-П ОСОБА_1 з податку на додану вартість виникла внаслідок подання останнім до ДПІ у м. Полтаві податкових декларацій з податку на додану вартість, в яких самостійно обчислено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, а саме:

- декларації з ПДВ від 19.04.2015 на суму 286,00 грн;

- декларації з ПДВ від 20.05.2015 на суму 409,00 грн;

- декларації з ПДВ від 20.06.2015 на суму 39,00 грн;

- декларації з ПДВ від 19.07.2015 на суму 635,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що у строки, встановлені Податковим кодексом України, податкові зобов'язання з податку на додану вартість, самостійно задекларовані у поданих податкових деклараціях з ПДВ, ФО-П ОСОБА_1 в добровільному порядку в повному обсязі не сплачені.

Згідно наявних у матеріалах справи документів, заборгованість відповідача з податку на додану вартість зменшилася на суму 81,16 грн за рахунок самостійної сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу з даного виду податку.

На підставі положень статті 129 Податкового кодексу України контролюючим органом відповідачу нараховано пеню з податку на додану вартість у розмірі 353,97 грн.

Таким чином, загальна заборгованість ФО-П ОСОБА_1 з податку на додану вартість станом на момент розгляду справи становить 1641,81 грн.

Відповідно до пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада) /підпункт 177.5.1 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України/.

Судом встановлено, що 09.02.2015 відповідачем подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, у якій самостійно задекларовано суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 696,22 грн. При цьому, у встановлені Податковим кодексом України строки податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, самостійно задекларовані у вказаній декларації, ФО-П ОСОБА_1 в добровільному порядку не сплачені.

Поряд з цим, до декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік відповідачем було додано розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності (додаток 5), у якому платником податків самостійно визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітним році, у розмірі 174,06 грн (рядок 8).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не здійснено авансових платежів за І-ІІІ квартали 2015 року, у зв'язку з чим за вказаним розрахунком рахується податковий борг у розмірі 522,18 грн (174,06 грн х І-ІІІ квартали 2015 року).

Згідно наявних у матеріалах справи документів, заборгованість відповідача з податку на доходи фізичних осіб зменшилася на суму 219,99 грн за рахунок самостійної сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу з даного виду податку.

На підставі положень статті 129 Податкового кодексу України контролюючим органом відповідачу нараховано пеню з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 816,66 грн.

Таким чином, загальна заборгованість ФО-П ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб станом на момент розгляду справи становить 1815,07 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми ДПІ у м. Полтаві сформовано податкову вимогу від 31.01.2015 №512-25, яка направлялася на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана останнім 12.02.2015, що підтверджується наявним у матеріалах справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно наданої ДПІ у м. Полтаві інформації сума податкового боргу по податковій вимозі від 31.01.2015 №512-25 не переривалася.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. Натомість, наявні у матеріалах справи облікові картки особового рахунку відповідача з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб свідчать про наявність у відповідача податкового боргу в загальній сумі 3456,88 грн, у тому числі з податку на додану вартість у сумі 1641,81 грн та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1815,07 грн.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у м. Полтаві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг з:

- податку на додану вартість у розмірі 1641 (одна тисяча шістсот сорок дна) гривня 81 (вісімдесят одна) копійка на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 14010100, одержувач УДКСУ у місті Полтаві, ЗКПО 38019510, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019;

- податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1815 (одна тисяча вісімсот п'ятнадцять) гривень 07 (сім) копійок на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11010500, одержувач УДКСУ у місті Полтаві, ЗКПО 38019510, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Гіглава