Справа № 423/810/15-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Закопайло В.А
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року справа №423/810/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015р. у справі №423/810/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, в якому просив скасувати рішення відповідача від 03.08.2015р. та зобов'язати його перерахувати та виплатити пенсію за період починаючи з 03.02.2011 року в розмірі 85% посадового окладу, рангу, вислуги, премій з урахуванням надбавок та сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян.

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015р. позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_4 у здійсненні перерахунку пенсії як державному службовцю з урахуванням індексації заробітної плати і матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та скасовано рішення УПФУ в Попаснянському районі від 03 серпня 2015 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_4.

Зобов'язано Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 01 серпня 2015 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 у розмірі 85% посадового окладу з урахуванням надбавок, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на той факт, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що чинним законодавством не передбачено врахування для призначення пенсії грошової винагороди державному службовцю за сумлінну безперервну працю, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації.

За приписами частини 8 ст.1832 КАС України апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Попаснянському районі Луганської області з 03.02.2011р. та отримує пенсію державного службовця в розмірі 85% від посадового окладу.

31.07.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії.

Рішенням від 03.08.2015р. УПФУ в Попаснянському районі Луганської області повідомило ОСОБА_4, що відсутні законні підстави для здійснення перерахунку її пенсії, оскільки згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на держслужбі та інших надбавок. Тож інші виплати не входять до структури заробітної плати державного службовця.

З наданою відповіддю позивач не погодився та звернувся до суду із вказаним позовом.

Отже спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що на всі виплати, які отримувалися ОСОБА_4 під час проходження державної служби, нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тож ці виплати повинні враховуватися при призначенні пенсії.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, не приймаючи доводи апелянта з цього приводу з наступних підстав.

Відповідно до редакції статті 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на час звернення за призначенням пенсії, пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Отже позивач має право отримувати пенсію в розмірі 85% від розрахованої заробітної плати, оскільки на час призначення їй пенсії, пенсія була призначена у такому відсотковому відношення відповідно до чинної на той час редакції ст.37 Закону України №3723.

Крім того, суд зазначає, що в 2015 році позивач звернувся до відповідача не за новим перерахунком розміру пенсії в розумінні ст. 371 Закону України №3723, а за відновленням своїх прав, порушених при призначені пенсії під час якого при обчисленні розміру заробітної плати для призначення пенсії були враховані не всі її складові.

Стосовно посилання відповідача, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація не є складовими заробітної плати у розумінні частини другої ст.33 Закону №3723 необхідно зазначити, що відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) розмір заробітної плати, який використовується для визначення відсоткового співвідношення при призначенні пенсії, враховує суми, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", статті 41 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 2442 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 183-2, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015р. у справі №423/810/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання перерахунку пенсії - залишити без задоволення.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015р. у справі №423/810/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду постанови, прийнятої у скороченому провадженні, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Сухарьок М.Г.

Гаврищук Т.Г.

Ястребова Л.В.