Справа № К/9991/32352/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/32352/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Тракало В.В.,
при секретарі:Борілло Ю.В.,
за участю представника відділу освіти, молоді та спорту Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення заборгованості по страховим внескам, за касаційною скаргою Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2008 року директор Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернувся в суд з позовом до відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 25796,49 гривень.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 20 травня 2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 24409,07 гривень заборгованості по страховим внескам.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року скасовано постанову Господарського суду Миколаївської області від 20 травня 2008 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, представник Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подав касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року та залишити в силі постанову Господарського суду Миколаївської області від 20 травня 2008 року.

Відповідачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, пояснення представника відділу освіти, молоді та спорту Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13-15 березня 2006 року Миколаївським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена планова перевірка порядку нарахування, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у відділі освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області за період з 1 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року, в ході якої виявлено, що в грудні 2005 року відповідачем виплачена заборгованість з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки за 1997-2002 роки працівникам навчальних закладів та установ освіти в сумі 357256,24 гривень. За результатами даної перевірки було донараховано страхових внесків в сумі 13932,99 гривень і запропоновано відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області перерахувати їх до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та відобразити в рядку 2 таблиці ІІІ звіту Ф4-ФСС з ТВП за 12 місяців 2006 року.

На підставі акту від 15 березня 2006 року № 155/І-МОВ, складеного за результатами перевірки, 29 березня 2006 року позивачем прийнято рішення № 321 про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображених у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яким донараховано відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області страхові внески в сумі 13932,99 гривень, неприйняті до заліку витрати коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 454,91 гривень, штраф за порушення порядку витрачання страхових коштів 227,45 гривень, на загальну суму 14615,35 гривень, які в 10-денний термін від дня отримання рішення підлягають зарахуванню до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно з актом від 23 березня 2007 року № 181/І-МОВ, складеним за результатами проведеної 20-23 березня 2007 року перевірки порядку нарахування, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, на суму виплат у розмірі 304192,29 гривень були донараховані страхові внески на загальну суму 11863,50 та зменшені страхові внески на суму 1387,42 гривень.

30 березня 2007 року Миколаївським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення № 369, яким донараховано відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області страхові внески в сумі 10476,08 гривень, неприйняті до заліку витрати 428,34 гривень і застосовано штраф в сумі 214,17 гривень за порушення порядку витрачання страхових коштів.

Факт отримання зазначених рішень відділом освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області не спростований.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення, якими відповідачеві донараховані страхові внески, оскаржені не були і є чинними, відповідно вони підтверджують наявність заборгованості, яка у добровільному порядку не погашена, а тому така підлягає стягненню у розмірі 24409,07 гривень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на виплати, що здійснюються згідно із Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту» педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів» від 9 вересня 2004 року № 1994-ІV, не нараховуються.

Відповідно до статті 22 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР порядок здійснення платежів і резервування коштів, строки сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначаються законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

За правилами статті 30 цього Закону страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню. За неповну сплату страхових внесків на страхувальника накладається штраф у розмірі прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із страхувальника у безспірному порядку.

У відповідності до статті 57 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам ряд гарантій, в тому числі виплату надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту» педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів» встановлює та регулює правовідносини, що склалися у зв'язку з нефінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту».

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати. Працівникам, які вийшли на пенсію, кредиторська заборгованість погашається за фактичний час роботи, і її сума враховується при обчисленні пенсії. Поточні платежі виплачуються працівникам, які підпадають під дію цього Закону, з урахуванням вимог статті 57 Закону України «Про освіту». Утворення заборгованості із зазначених виплат не допускається.

Механізм погашення такої заборгованості визначено Порядком погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, затверджениим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2005 року № 934, згідно з пунктом 4 якого відрахування, передбачені законодавством, з виплат науково-педагогічним працівникам здійснюються в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання, пов'язані із сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 25 травня 2006 року № 745 вказаний Порядок доповнено пунктом 3-2 такого змісту: «Страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на виплати не нараховуються».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд апеляційної інстанції, враховуючи доповнення зазначеного Порядку пунктом 3-2, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 745, не звернув уваги на те, що дана постанова набрала чинності з 2 червня 2006 року і на час проведення (грудень 2005 року) відповідачем виплат педагогічним і науково-педагогічним працівникам, відображених в акті позивача від 15 березня 2006 року № 155/І-МОВ, норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», як і жоден нормативно-правовий акт, не містили положень, які б звільняли страхувальника від обов'язку нарахування та сплати страхових внесків з таких виплат чи відповідальності за неповноту їх сплати.

Разом з тим, апеляційним судом не встановлено коли відповідачем проводилися виплати, про які йдеться в акті від 23 березня 2007 року № 181/І-МОВ, складеному за результатами перевірки порядку нарахування, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року. Без з'ясування цих обставин підстав стверджувати про відсутність правопорушення у сфері господарювання, яке полягає у несплаті страхових внесків, немає.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства

України підставою для скасування рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року - скасувати.

Справу за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення заборгованості по страховим внескам - направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Тракало В.В.