Справа № 805/1765/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зінченко О.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року справа №805/1765/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Васильєвої І.А., Гаврищук Т.Г., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представників позивача Масляка В.В., Чемьоркіної Ю.Л., представників відповідача Дерев'янко Т.Є., Тернинко С.М., Олійник О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у справі № 805/1765/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2015 року № , від 05 червня 2015 року № ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.05.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом, який в подальшому було уточнено та доповнено, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку нарахування Приватним акціонерним товариством «Зевс Кераміка» відємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2015 року. За її результатами був складений акт перевірки № 1467/15-01/32359747 від 16 квітня 2015 року, на підставі якого прийнято податкове повідомлення - рішення від 30 квітня 2015 року № на суму 22 413,00 грн. Крім того, позивач вказував, що 05 червня 2015 року податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі висновків актів про результати документальних позапланових виїзних перевірок: від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № , а також від 19 травня 2015 року № 1775/15-01/32359747.

Позивач просив: визнати протиправними дії відповідача під час проведення перевірки (зокрема під час оформлення її результатів), а саме - в порушення п.п. 86.1-86.3 Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 року № 984, складання акту перевірки подання для ознайомлення та підписання позивачеві в двох неідентичних примірниках, без інформаційних додатків, які зазначені в акті, які є його невід'ємною частиною та містять завірені в установленому законодавством порядку копії документів, що підтверджують наявність фактів порушень, тобто без доказів правопорушення; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.04.2015 року № , від 05.06.2015 року № повністю, як такі, що не відповідають чинному законодавству України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у справі № 805/1765/15-а (з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року про виправлення описки) адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» задоволено частково.

Визнано протиправними дії Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області в частині ненадання Приватному акціонерному товариству «Зевс Кераміка» до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акту перевірки - за № 2, 6, 7.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову суду першої інстанції (в частині незадоволених позовних вимог) та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на положення ст. ст. 14, 192, 193, 195, 198, 206 Податкового кодексу України, ст. 71, 163, 185-187, 202 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що зазвичай, отримання платником доходу є результатом сукупності дій і здійснення ряду витрат, головною ж умовою для визнання витрат економічно виправданими на підставі такого критерію як «дохід (прибуток)» - є саме цільова направленість на отримання доходу (прибутку). Так, повернення бракованого товару, що призначений для використання у складі виробничої лінії, в порядку гарантійної заміни має на меті належне функціонування обладнання в майбутньому та прямо пов'язане із виробництвом. З яких критеріїв виходив відповідач, стверджуючи, що така діяльність не є господарською, судом не встановлено. Крім того, апелянт зазначає, що ним цілком правомірно включено суму ПДВ, сплачену при імпорті дисків Ancora за контрактом з Tecno Diamant Srl до податкового кредиту. В наступному через неналежну якість, диски відповідно до додаткової угоди № 7 від 01.11.2014 року до контракту № ZC 43/09 від 08.05.2009 року були повернуті постачальнику, та постачальником була виписана кредит- нота на вартість повернутих дисків.

Апелянт зазначає, що посилання податкового органу на п. 192.1 ст. 192 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України є неправомірними та не базуються на нормах чинного законодавства, оскільки Tecno Diamant Srl є нерезидентом та взагалі не є платником податку на додану вартість.

Щодо вирішення питання про неправомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 05.06.2015 року № апелянт зазначає, що суд зробив висновок, що вказане податкове повідомлення-рішення визначає зменшення відємного значення, а не податкове зобов'язання, а тому подання позову не зупиняє дію такого повідомлення-рішення. Апелянт, вважає такий висновок хибним, оскільки відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України будь-яка сума, донарахована у податкову повідомленні-рішенні є податковим грошовим зобов'язанням.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем на електронну адресу суду було надіслано заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких просив залишити апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги та підтримали доводи своїх письмових заперечень.

Колегія суддів, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

У період з 25 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року посадовими особами Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Приватним акціонерним товариством «Зевс кераміка» () від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі 1 391 224 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 989 912,00 грн., відображених у податковій декларації з податку на додану вартість від 23 лютого 2015 року № за січень 2015 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2015 року, згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку 1 до акту перевірки (том 1 а.с. 9).

16 квітня 2015 року за результатами перевірки відповідачем складено акт № 1467/15-01/32359747, в якому вказано на порушення позивачем пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, і завищення від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за січень 2015 року на суму ПДВ в розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 9-24).

Не погодившись із наведеним актом перевірки позивач звернувся до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області із запереченнями. Відповідач відповіддю від 27 квітня 2015 року № 8216/10/05-22-15-01 «Щодо розгляду заперечень на підставі висновку № 5/15-01-32359747 від 27 квітня 2015 року» повідомив позивача про залишення без змін висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки (том 1 а.с. 31-33, 34-36).

На підставі акту перевірки від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 7).

Крім того, з 12 травня 2015 року по 19 травня 2015 року посадовими особами Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ «Зевс Кераміка» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 438 526,00 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ від 20 березня 2015 року № за лютий 2015 року згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку 1 до акту перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 19 травня 2015 року № 1775/15-01/32359747, яким встановлено завищення позивачем суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 90-106).

Не погодившись із наведеним актом перевірки, позивач 25 травня 2015 року звернувся до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області із запереченнями. Відповідач відповіддю від 02 червня 2015 року за № 10699/10/05-22-15-01 «Щодо розгляду заперечень на підставі висновку № 8/15-01-32359747 від 02 червня 2015 року» повідомив позивача про залишення без змін висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки (том 1 а.с. 139, 140).

На підставі акту перевірки від 19 травня 2015 року № 1775/15-01-32359747, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 137).

Колегія суддів вважає висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і нормам права, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Пунктом 192.3 статті 192 Податкового кодексу України визначено, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

В акті перевірки відповідачем зроблені висновки, що позивачем сума повернутих товарів у розмірі 112 064,08 грн. не включена до бази оподаткування ПДВ, у результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 22413,00 грн. за січень 2015 року. Дане порушення встановлено при звірці задекларованого ПАТ «Зевс Кераміка» показника у рядку 1 колонка Б декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів та митну територію України» за січень 2015 року, ВМД, контрактів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 209 та 632. В бухгалтерському обліку зроблено запис Дт 632 Кт 209 на суму 112 064,08 грн. (том 1 а.с. 23).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума відємного значення податку на додану вартість за січень 2015 року підлягає зменшенню на 22 413,00 грн. з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Зевс Кераміка» та «TECNO DIAMANT Srl» Контракт № ZС 43/09 з додатковими угодами, згідно з яким ПАТ «Зевс Кераміка» (далі - покупець) придбаває на умовах FСА Фиорано Моденезе (МО) (Інкотермс 2000) обладнання у відповідності до специфікації, при цьому, умови оплати за товар (платежі) здійснюються прямим банківським переказом згідно інвойсам, виставленим продавцем у відповідності з умовами, вказаними у специфікаціях. Контракт діє з дати підписання до повного виконання (том 1 а.с. 37- 40, 41 - 47).

В матеріалах справи наявні наступні документи: копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 632 за січень 2015 року по розрахунках з «TECNO DIAMANT», ВМД № 700050000/2014/001013 від 03 квітня 2014 року на імпорт товару, ВМД № 700050000/2015/000073 від 21 січня 2015 року на експорт товару, рахунок-проформа від 16 січня 2015 року № 01/01, накладна на повернення від 21 січня 2015 року № icn00000257, кредит-нота від 11 грудня 2014 року № 0002343, рекламаційний акт від 09 грудня 2014 року № 1 (том 1 а.с. 47-55, 56-57).

Відповідно до вказаних документів, ПАТ «Зевс Кераміка» придбало у TECNO DIAMANT Srl наступне обладнання:

- круги шліфувальні радіальні Аncога 200x10x24 100/120 Z - 10 шт.,

- круги шліфувальні радіальні Аncога 200x10x40 120/140 Z - 10 шт.

Вказана продукція визнана забракованою, недоліки, які встановила комісія в якості продукції: «неспівпадіння з посадочними отворами. Вказана продукція підлягає поверненню та гарантійній заміні за умовами зазначеного контракту». У зв'язку з чим, у січні 2015 року ПАТ «Зевс Кераміка» здійснило повернення товару продавцю - нерезиденту (у митному режимі експорту) відповідно до додаткової угоди № 7 від 01 листопада 2014 року, за умовами якої покупець відправляє продавцю у зв'язку з рекламаційним актом № 1 від 09 грудня 2014 року наведену продукцію (том 1 а.с. 37- 40, 47, 55).

При цьому, продавець виставляє покупцю кредит-ноту на загальну суму 6 122,50 Євро (або 112 064,08 грн.), а покупець бере зобов'язання сплатити рахунок № 000424 від 05 березня 2014 року за вирахуванням суми кредит-ноти. Інші пункти контракту залишені без змін (том 1 а.с. 47).

У ВМД № 700050000/2015/000073 від 21 січня 2015 року, вказано: номенклатура постачання: шліфувальні круги (код товару 68042100) на загальну суму 112 064,08 грн.; дата фактичного перетину кордону 27 січня 2015 року; митниця перетину - 209100500 Львівська митниця ДФС; засіб транспортування - автотранспорт, перевізник - ПП Шмат Володимир, РНОК , регіон Хмельницький. Умови поставки DDU Opoczno (PL) (том 1 а.с. 48-49, 50).

Отже, колегія суддів зазначає, що наведеними вище нормами права та матеріалами справи підтверджується безпідставність заниження позивачем податкових зобов'язання з податку на додану вартість на суму 22 413,00 грн. за січень 2015 року, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 30.04.2015 року № .

Що стосується позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 05 червня 2015 року № , колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог позивач просив визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 05 червня 2015 року № , в обґрунтування своєї вимоги вказав, що відповідачем при прийнятті вказаного податкового повідомлення-рішення були використані висновки актів про результати документальних позапланових виїзних перевірок: від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747, на підставі якого винесене податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № , а також від 19 травня 2015 року № 1775/15-01/32359747, але податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № є предметом оскарження в даній адміністративній справі, а тому відповідач не мав права посилатись на висновки акту перевірки, за яким видане податкове повідомлення-рішення, щодо якого розпочата процедура судового оскарження, оскільки такий акт та наведене податкове повідомлення-рішення не може породжувати жодних юридичних наслідків (том 1 а.с. 88-89)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається зі змісту податкового повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № , яке прийнято на підставі акту перевірки від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747, відповідачем зменшено позивачу розмір від'ємного значення з податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 7).

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за своєю правовою природою не є грошовим зобов'язанням у контексті наведеного вище пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, ґрунтуються на законі, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 05 червня 2015 року № .

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у справі № 805/1765/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2015 року № , від 05 червня 2015 року № - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 22 вересня 2015 року.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: І.А. Васильєва

Т.Г. Гаврищук