Справа № 2а/2470/3326/11
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2012-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2012 року м. Чернівці Справа № 2а/2470/3326/11

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Маренича І.В.

секретаря судового засідання Столяра О.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4;

представника третьої особи КВК «Ірбіс»- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_7 кооператив "Ірбіс" до Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання дій протиправними та скасування рішень , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (далі-Відповідач) в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 по складанню акту опису й арешту майна, а саме легкового автомобіля НОМЕР_1, 2003 р.в., постанову від 11.11.2011 року про затримання транспортних засобів в разі їх виявлення та акт опису й арешту майна від 11.11.2011 року скасувати.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, з урахування збільшених та змінених позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 кооператив Ірбіс ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача позов не визнав та надав письмові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувані дії та рішення вчинені й прийняті на підставі, в межах та в спосіб встановлений законом.

Ухвалою суду від 05.12.2011 року залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 просив відмовити в позові, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши пояснення представників сторін, представників третіх осіб, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.11.2011 року біля приміщення по вул. Головна 246, м. Чернівці виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 в рамках зведеного виконавчого провадження ВП №26542290 було складено акт опису й арешту майна, а саме легкового автомобіля НОМЕР_1, 2003 р.в., як майна належного КВК «Ірбіс».

01 квітня 2009 року між ПП ОСОБА_6 та КВК Ірбіс укладено договір оренди нежитлового приміщення №4/1, згідно якого виконання своїх боргових зобовязань Орендар забезпечує належним йому на праві власності основними засобами ГАЗ 66 д.н. НОМЕР_2; УАЗ д.н. НОМЕР_3, ЗИЛ-ММЗ 554М д.н. НОМЕР_4; ЗИЛ133 ГЯ д.н. НОМЕР_5; КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_6; ГАЗ 2752-114 д.н. НОМЕР_7; ЗИЛ-ММЗ 555 д.н. НОМЕР_8; ГАЗ 6601 д.н. НОМЕР_9; SUZUKI GRAND VITARA д.н. НОМЕР_10 (надалі - транспорті засоби).

31 серпня 2010 року господарським судом Чернівецької області у справі №11/55 за позовом ПП ОСОБА_6 до КВК Ірбіс про стягнення орендної плати прийнято рішення, яким позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з КВК Ірбіс на користь позивача 198000,00 грн. основного боргу, 1980,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

13 вересня 2010 року господарським судом Чернівецької області у справі №11/55 видано наказ про примусове виконання рішення суду від 31 серпня 2010 року.

15 жовтня 2010 року на виконання наказу господарського суду Чернівецької області №11/55 від 13.09.10р. про стягнення з КВК Ірбіс на користь ПП ОСОБА_6 198000,00 грн. основного боргу, 1980,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, за заявою ОСОБА_6, головним державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження ВП № 21939165.

26 листопада 2010 року у виконавчому проваджені ВП №22621281, головним державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8, винесено постанову про приєднання виконавчого провадження за виконавчим листом №2-2245 до зведеного виконавчого провадження №26542290.

03 березня 2011 року головним державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 винесена постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від КВК Ірбіс до ПП ОСОБА_6, а саме транспортні засоби ГАЗ 66 д.н. НОМЕР_2; УАЗ д.н. НОМЕР_3, ЗИЛ-ММЗ 554М д.н. НОМЕР_4; ЗИЛ133 ГЯ д.н. НОМЕР_5; КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_6; ГАЗ 2752-114 д.н. НОМЕР_7; ЗИЛ-ММЗ 555 д.н. НОМЕР_8; ГАЗ 6601 д.н. НОМЕР_9; SUZUKI GRAND VITARA д.н. НОМЕР_10 та на виконання положень наказу Господарського суду Чернівецької області №13/63.

15 серпня 2011 року заступником начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_9 винесено постанову про розшук майна: ГАЗ 66 д.н. НОМЕР_2; УАЗ 396201 д.н. НОМЕР_3; ЗИЛ-ММЗ 554М д.н. НОМЕР_4; ЗИЛ 133 ГЯ д.н. НОМЕР_5; КАМАЗ 5320 д.н. НОМЕР_11; ГАЗ 2752-114 д.н. НОМЕР_7; ЗИЛ-ММЗ 555 д.н. НОМЕР_8; ГАЗ 6601 д.н. НОМЕР_9; SUZUKI GRAND VITARA д.н. НОМЕР_10, що належить боржнику КВК Ірбіс

11 листопада 2011 року головним державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 винесено постанову про затримання, у разі виявлення транспортних засобів, які належать КВК Ірбіс, та поміщення їх на штрафмайданчик УДАІ УМВС України в Чернівецькій області.

26 вересня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_10 винесена постанова ВП №21939165 про закінчення виконавчого провадження у звязку з його виконанням.

Доказом виконання постанови про передачу майна від 03.03.2011 р. виданої ОСОБА_8 та затвердженою Начальником Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_2, є акт прийняття-передачі від 03.03.2011 р. наданий відповідачем. Тобто передача автомобілів, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та номерних знаків від боржника до стягувана відбулась законно, та у повній відповідності до передбаченого в судових рішеннях та вимог виконавчої служби. Факт того, що згідно акту прийому передачі автомобілів від 03.03.2011 р. КВК "Ірбіс" передав, а позивач прийняв автомобілі, зазначені в постанові про передачу майна в рахунок погашення боргу від 03.03.2011 року та технічних паспортів на вказані автомобілі на загальну суму 194860,00 грн.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Розгляд спорів щодо рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні рішень судів різних юрисдикцій у зведених виконавчих провадженнях належить до юрисдикції адміністративних судів при розгляді спорів щодо дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, які провадяться державним виконавцем з метою виконання зведеного виконавчого провадження.

Тому оскарження рішень державної виконавчої служби під час виконання рішень господарських судів та під час виконанні рішень судів різних юрисдикцій у зведених виконавчих провадженнях належить до юрисдикції адміністративних судів.

Як вбачається з позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є дії та рішення відповідача, які прийняті ним у формі постанови. Тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. №606 (далі Закон №606).

Відповідно до ст. 1 Закону №606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 6. ст.12 Закону №606 боржник зобов'язаний письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Статтею 18 Закону №606 (у редакції на момент виникнення правовідносин) встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону

Згідно ст.49 Закону №606 (у редакції на момент виникнення правовідносин) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Статтею 60 Закону №606 (у редакції на момент виникнення правовідносин) визначено, що у разі присудження стягувачеві предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачеві, про що складає акт передачі.

Пункт 8 частини 1 статті 49 Закону №606 передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.3 ст.49 Закону №606 про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 83 Закону №606 контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і в порядку, які визначені виконавчим документом.

Отже відповідач державний виконавець Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 виносячи постанову про затримання транспортних засобів у разі їх виявлення від 11.11.2011 року та акту арешту і опису майна від 11.11.2011 року знала про постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від КВК Ірбіс до ПП ОСОБА_6, так як сама її ж і виносила та діяла всупереч наведеним положенням Закону, якими визначено обов'язок органів державної виконавчої служби неухильно виконувати приписи Закону .

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства с захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Органів місцевого самоврядування" їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що дії та рішення відповідача суперечать вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

В ході судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень не довів суду правомірність своїх дій.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши докази по справі, обєктивно оцінивши їх, суд приходить до висновку, що адміністративний позов як обґрунтований підлягає задоволенню повністю.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 71-86, 94, 99, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дії головного державного виконавця Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_8 по винесенню Постанови про затримання транспортних засобів в разі їх виявлення від 11.11.2011 року та дії по складанню акту арешту і опису майна від 11.11.2011 року протиправними.

3. Скасувати постанову головного державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_8 про затримання транспортних засобів у разі їх виявлення від 11.11.2011 року які належать КВК «Ірбіс».

4. Скасувати акт опису і арешту майна від 11.11.2011 року складений головним державним виконавцем Першотравневого відділу Державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_8

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 03 грудня 2012 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову виготовлено в повному обсязі 10 грудня 2012 року (08 грудня 2012 року вихідний день - субота).

Суддя І.В.Маренич