Справа № 750/6650/15-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6650/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнев В.О. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 08 грудня 2010 року позивач звернулась до УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова за призначенням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

З 15 грудня 2010 року позивач була прийнята на роботу вихователем до ДНЗ № 57, у зв'язку з чим виплату пенсії було припинено.

13 травня 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про її переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, яку відповідачем задоволено.

03 лютого 2015 року позивач подала відповідачу заяву про надання роз'яснення щодо правильності нарахування розміру пенсії за віком, в якій висловила думку про необхідність нарахування цієї пенсії з використанням базової середньої заробітної плати на травень 2014 року. Проте у задоволенні цієї заяви відповідачем відмовлено.

Надалі, позивач оскаржила рішення відповідача про відмову в призначенні їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за чотири роки, що передують року звернення за призначенням пенсії до суду.

За результатами оскарження постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2015 року, яка набрала законної сили, в задоволенні позову було відмовлено, чим визначено, що у відповідача не має підстав для застосування при переведення з одного виду пенсії на інший показника середньої заробітної плати по Україні за 2013 рік.

04 червня 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про нарахування їй пенсії за віком з урахуванням загального стажу роботи 38 років 7 місяців та показника середнього заробітку по України за 2013 рік.

Листом від 23 червня 2015 року відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення цієї заяви.

Відповідно до ч.1-3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч.2, 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

При працевлаштуванні на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсія припиняється.

Тобто, призупинення виплати пенсії за вислугу років на час роботи позивача в ДНС є вимогою закону, а не бажанням пенсіонера, однак таке працевлаштування не скасовує призначену пенсію. Тому перехід на будь-який інший вид пенсії є переведенням, а не призначенням.

Слід зазначити, що внаслідок виходу позивача на роботу 15 грудня 2010 року, вона не втратила право на пенсію за вислугу років, яку їй призначено з 08 грудня 2010 року. Виплату цієї пенсії було лише тимчасово призупинено на період роботи позивача. Тому, після виходу позивача на пенсію в зв'язку з досягненням пенсійного віку відповідач правомірно перевів позивача на пенсію за віком згідно поданої заяви.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 статті 40 Закону № 1058, і є величиною постійною не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, при призначенні пенсії в 2010 році за вислугою років, відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, а тому при переведенні на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем було правомірно застосовано цей же показник.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що законом не передбачено перерахування розміру пенсії в зв'язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, відповідач правомірно застосував під час переведення позивача з одного виду пенсії на іншій показник 2009 року, із застосуванням якого вперше обчислено пенсію позивача, то колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.