Справа № 2а-1941/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

16 лютого 2011 року № 2а-1941/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2 Україна в особі Кабінету Міністрів України,
Генеральної прокуратури України,
третя особа:ОСОБА_2 казначейство України
провизнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Україна, яка полягає у невиконанні її органами та посадовими особами ухваленого її імям рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.07.2003 року у справі № 2-785/5 про перерахунок пенсії та зобовязати ОСОБА_2 Україна в особі ВДВС Головного управління юстиції у місті Києві виконати вищезазначене рішення, здійснивши перерахунок пенсії;

- визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у незабезпеченні обєктивної перевірки заяв та скарг позивача про порушення його прав органами ВДВС, ПФУ під час виконання судового рішення, не притягнення відповідальних за таку бездіяльність осіб до відповідальності та не проведення повної, обєктивної та неупередженої перевірки по його зверненням від 08.11.2010р., 13.12.2010р., 20.12.2010р., не надання відповідей на питання, порушені в зверненнях;

- відшкодувати заподіяну моральну шкоду з відповідачів солідарно в сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (ст.ст.2, 17 КАС України).

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої предявлено вимоги органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) субєкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Крім того, слід враховувати передбачений ст.11 КАС України принцип, за яким розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і в доведенні перед судом їхньої переконливості, тобто, позивач повинен на підтвердження підстав позову подати докази, які підтверджують кожну обставину як складову предмету та змісту доказування.

Як вбачається з позовної заяви, серед інших позивачем заявлено вимогу про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Україна, яка полягає у невиконанні її органами та посадовими особами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01.07.2003 року.

При цьому, позивачем не зазначено конкретного субєкта (субєктів) владних повноважень, якими допущено таку бездіяльність і в чому вона полягає (невчинення яких дій, не прийняття яких рішень), що могли б бути предметом перевірки адміністративним судом під час розгляду справи.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 визначає в якості відповідача ОСОБА_2 України в особі Кабінету Міністрів України. Разом з тим, позивачем не зазначено, які дії повинен вчинити у межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України і які повинен був вчинити на виконання рішення районного суду. В прохальній частині позову ОСОБА_1 вимагає зобовязати ОСОБА_2 Україна в особі ВДВС Головного управління юстиції у місті Києві виконати вищезазначене рішення, здійснивши перерахунок пенсії.

Враховуючи наведене, позивач мають викласти обставини, якими обґрунтовуються його позовні вимоги до кожного з відповідачів, з посиланням на конкретні юридичні факти із зазначенням правової підстави позову (вказати законодавчі акти, норми яких порушено відповідачем) та наданням відповідних доказів на підтвердження порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, вказати які саме рішення, дії чи бездіяльність кожного з субєктів владних повноважень призвели до такого порушення.

При цьому, позивачу слід враховувати, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ст.100 КАС України).

Щодо вимог позивача, заявлених до Генеральної прокуратури України, слід зазначити наступне.

Позивач посилається на не проведення повної, обєктивної та неупередженої перевірки по його зверненням від 08.11.2010р., 13.12.2010р., 20.12.2010р., не надання відповідей на питання, порушені в зверненнях. При цьому, в порушення вимог ч.2 ст.106 КАС України, відповідно до якої на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. В разі наявності таких доказів на обґрунтування вимог в позовній заяві зазначається перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Позовні вимоги щодо проведення повної, обєктивної та неупередженої перевірки по його зверненням від 08.11.2010р., 13.12.2010р., 20.12.2010р. не підтверджено доказами: не надано як копій самих звернень так і копій відповідей Генеральної прокуратури на ці звернення.

Не надано таких доказів і на підтвердження спричинення рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень моральної шкоди у заявленому розмірі та підтвердження наявності причинного звязку між моральними стражданнями позивача та винними діями відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом направлення до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог у встановлений судом строк.

Згідно з частиною другою статті 108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.106, 107, ч. 1 ст.108, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 11 березня 2011 року 3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 КАС України та може бути оскаржена у порядку встановленому ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя ОСОБА_3