Справа № 2а-1387/10/2370
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1387/10/2370 Головуючий у 1-й інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"21" грудня 2010 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П,

ОСОБА_2,

при секретарі Черняк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Чигиринському районі Черкаської області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила скасувати рішення ДПІ у Чигиринському районі Черкаської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 23.03.2010 року за порушення п.п.11,12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, що зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2010 року співробітниками ДПА в Черкаській області була проведена планова перевірка за дотриманням позивачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме магазину - кафе «Ромашка», що належить позивачу. В ході перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів та реалізацію не облікованого товару, що є порушенням п. п. 11, 12 ст. З, ст. 6 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За результатами проведеної перевірки було складено акт № 201/23/23/23/НОМЕР_2 від 04.03.2010 року.

На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 23.03.2010 року в сумі 15116 грн. 90 коп.

Вирішуючи питання про правомірність проведення перевірки, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Частиною 1 ст. 112 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, щоп осадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової перевірки.

Відповідно до ч.2 ст. 112 вказаного Закону ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

В матеріалах справи наявні копії направлень на проведення перевірки, видані працівникам податкового органу (а.с.8) та план проведення ДПА в Черкаській області перевірок застосування реєстраторів розрахункових операцій, торгових патентів та правил реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів на березень 2009 року, який передбачає проведення перевірки магазину-кафе, що належить ОСОБА_3 (а.с.33-35).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у разі порушення відповідачем приписів ст. 112 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", суб'єкт підприємницької діяльності має право не допустити посадових осіб податкового органу до проведення перевірки, чим позивач не скористався, визнавши проведення перевірки правомірною.

За таких обставин є правильними висновки суду першої інстанції про правомірність проведення перевірки.

Щодо порушень виявлених при проведенні перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»реєстратори розрахункових операцій застосовуються підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, а також фізичними особами (резидентами та нерезидентами) - суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Згідно з п.п.11,12 ст.3 вказаного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до абзацу 4 статті 2 зазначеного Закону розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Абзацем 15 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»визначено, що розрахунковим документом є документ установлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ та ін.), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.

Порушення позивачем п. 11 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»підтверджується фіскальним чеком від 04.03.2010 року та протоколом про адміністративне правопорушення серія КР № 293911 від 04.03.2010 року.

Згідно зі статтею 6 цього Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Порядок ведення Книги обліку доходів та витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності визначено у постанові Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. N 1269.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності забезпечують облік руху товарів і готівки (записи здійснюються кульковою або чорнильною ручкою чітко, розбірливо, підтирання або виправлення не допускаються) по кожній графі Книги у такому порядку:

Громадяни, які самостійно (безпосередньо) здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі, графи 1, 2, 3, 4, 5 і 6 заповнюють за кожний день реалізації з виведенням підсумків по закінченні кожного дня, при цьому в графі 2 зазначається товар, який призначено для продажу в цей день.

Показники, що зазначаються у графах 4, 5 і 6, заповнюються підприємцем безпосередньо на місці реалізації після кожного факту продажу. Наприкінці робочого дня підбиваються підсумки всіх сум, отриманих за реалізований товар, і виводиться денна сума валового доходу.

Відповідно до усіх даних на кінець кварталу підраховуються суми між придбаним і реалізованим товаром та витрат і визначається сума отриманого чистого доходу, на підставі яких заповнюються квартальні декларації.

Книга повинна знаходитись на місці здійснення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг протягом всього робочого дня та пред'являтись для перевірки представникам податкової служби на першу їх вимогу.

Перевірка обліку руху товарів безпосередньо на місці проведення підприємницької діяльності провадиться податковим інспектором виключно на день перевірки, після чого робиться запис за такою формою: дата, "перевірено", посада, звання, прізвище та ініціали перевіряючого і підпис. Запис повинен заповнювати один повний рядок. Вилучення Книги з місця проведення торговельної діяльності не допускається. Встановлені при перевірці порушення до Книги не записуються, а відображаються в акті або протоколі.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Таким чином, зазначеними нормами законодавства передбачено обовязок позивача щодо ведення Книги обліку доходів і витрат.

Як встановлено судом першої інстанції позивачем не було надано під час проведення перевірки Книгу обліку доходів і витрат.

Пунктом 6 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»передбачено, що у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст.20,21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг»до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку та не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, відповідач обґрунтовано визначив суму штрафних санкцій за порушення позивачем норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» у розмірі 15116,90 грн., а відтак рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 23.03.2010 року прийнято ним з дотриманням вимог чинного податкового законодавства і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, суд дав правильну оцінку обставинам справи, а тому не вбачається підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 27.12.2010 року.