Справа № 2-а-1162/10
Суддя: Горбенко С. А.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-1162/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Горбенко С.А.

при секретарі Голубковій Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську адміністративну справу за позовом Первомайського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

13.10.2010 р. Первомайський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій відповідача щодо ненадання ОСОБА_1 статусу «учасника війни» незаконними та зобовязання відповідача надати ОСОБА_1 статус «учасник війни» відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що листом Управління праці та соціального захисту населення Первомайської райдержадміністрації від 29.12.2009 р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника війни, в звязку з тим, що вона перебувала на спецпоселенні, а не в засланні. Однак, ОСОБА_1 народилась та мешкала в м. Унгени Молдавської СРСР, 13.06.1941 р. її з родиною було примусово заслано в Томську область, а її батька було засуджено на 10 років внаслідок політичної репресії. Указом ПВС СРСР від 16.01.1989 р. ОСОБА_1 була реабілітована, тобто держава визнала її заслання незаконним. Тому ОСОБА_1, відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на встановлення їй статусу учасника війни. Враховуючи, що припис прокурора залишено без задоволення, просить в судовому порядку задовольнити позов.

У судовому засіданні прокурор та ОСОБА_1 позов підтримали в повному обсязі, підтвердивши викладене в адміністративному позові.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснюючи це тим, що згідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» статус учасника війни надається особам, які в період Великої Вітчизняної Війни 1941-1945 р.р. відбували покарання в місцях позбавлення волі або перебували в засланні і реабілітовані відповідно до чинного законодавства України та колишнього СРСР. Враховуючи, що заслання це засіб кримінального покарання, а згідно довідки 13.06.1941 р. було репресовано батька позивачки, який відбував покарання окремо від сімї, а мати проживала разом з позивачкою в спецпоселенні, тобто до позивачки кримінальне покарання не застосовувалось. Згідно розяснення Міністерства праці та соціальної політики України, дія п. 8 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на осіб, які в адміністративному порядку були переселені в інші місцевості, в тому числі в складі сімї, і реабілітовані відповідно до ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» не поширюється. На підставі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до слідуючого висновку.

Згідно довідки МВС Республіки Молдова № 8/4-Б-1957 від 29 грудня 1992 р. (а.с. 7), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилась на спецпоселенні з 13 червня 1941 р. по 24 серпня 1957 р. в Акмольській області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками війни вважаються особи, які в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років відбували покарання в місцях позбавлення волі або перебували в засланні і реабілітовані відповідно до чинного законодавства України та колишнього СРСР.

Зі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на України» вбачається, реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сімями.

Згідно Указу ПВС СРСР від 16.01.1989 р., ОСОБА_1 була реабілітована, тобто держава визнала її заслання незаконним.

Пунктом 7 постанови Верховної Ради України «Про тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» передбачено, що направлення у заслання, вислання та спеціальні поселення в адміністративному порядку (стаття 3) застосування репресій на підставі рішень місцевих органів влади, адміністративних органів, посадових осіб чи громадських організацій з політичних мотивів до сімей осіб, репресованих за обвинуваченням у контрреволюційних злочинах, до осіб, визнаних соціально небезпечними у політичному відношенні, противниками колективізації; до обвинувачених у звязках з так званими «ворогами народу», у приналежності до політичних партій тощо.

Особи, які були незаконно вислані чи заслані і згодом реабілітовані, поновлюються в усіх громадянських правах, але на них не поширюються пільги, передбачені статтею 6 цього Закону.

Враховуючи те, що судом встановлено, що позивачка дійсно з 13.06.1941 р. по 24.08.1957 р. знаходилась на спецпоселенні в Акмольській області і Указом ПВС СРСР від 16.01.1989 р. була реабілітована, тому, відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на встановлення статусу «учасника війни», а тому позовні вимоги Первомайського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 159, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Первомайського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо ненадання статусу «учасника війни» ОСОБА_1.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області надати ОСОБА_1 статус «учасник війни» відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області судові витрати на користь держави в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у відсутність осіб, які приймають участь у справі, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: