Справа № 805/3753/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3753/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 805/3753/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

до державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»

про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722,97 гривень

Мар’їнська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722,97 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач – державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» є юридичною особою та знаходиться на податковому обліку у Вугледарському відділенні Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. У відповідача у зв’язку з несплатою поточних платежів виник податковий борг за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722,97 гривень, внаслідок несплати податкових зобов’язань, згідно наданих відповідачем податкових розрахунків, чим порушено вимоги п. 36.1 статті 36 Податкового кодексу України.

З метою погашення податкового боргу податковим органом винесено першу податкову вимогу форми «Ю1» від 21 грудня 2009 року № 1/62/6330. Вимога була надана до канцелярії відповідача, про що свідчить штамп на податковій вимозі з вхідним № 1037 від 22 грудня 2009 року. 25 січня 2010 року позивачем була винесена друга податкова вимога форми «Ю2» № 2/3/169, яка також була надана до канцелярії відповідача, про що свідчить штамп на податковій вимозі з вхідним № 56 від 26 січня 2010 року. Проте, вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вимоги п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722,97 гривень.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження.

Відповідач через канцелярію суду надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідач – державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» є юридичною особою та зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 34032208, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 6-7), перебуває на обліку у Вугледарському відділенні Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області як платник податків з 10 квітня 2006 року за № 129-2006 згідно з довідкою форми № 4-ОПП від 21 червня 2012 року № 14/18-014-18 (а.с. 8).

Відповідачем подано до податкової інспекції податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІ кварталу 2015 року в якому відповідач у рядку 6 (податкове зобов’язання) визначив до сплати 4081722,97 гривень (а.с. 12-13).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з підпунктом 263.12.1 пункту 263.12 статті 263 Податкового кодексу України платник плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, визначена відповідно до підпункту 263.1.4 пункту 263.1 статті 263 цього Кодексу, протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачують податкові зобов'язання у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ними контролюючому органу:

- за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України;

- за місцем обліку платника у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин подаються платником, починаючи з календарного кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини з календарного місяця, що настає за кварталом/місяцем, у якому такий платник отримав спеціальний дозвіл, як передбачено підпунктом 263.11.3 пункту 263.11 статті 263 Податкового кодексу України.

У зв’язку зі зміною податкового законодавства норми щодо користування надрами для видобування корисних копалин значаться в ІX розділу Податкового кодексу України «Рентна плата», а саме: у статті 252 Податкового кодексу України.

Станом на день судового розгляду відповідачем податкові зобов’язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722,97 гривень не сплачені, що підтверджується наданим позивачем зворотнім боком облікової картки платника податків (а.с. 29-46).

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин в сумі 4081722,97 гривень.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

21 грудня 2009 року податковою інспекцією сформовано першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/62/6330 (а.с. 33), яка була надана до канцелярії відповідача, про що свідчить штамп на податковій вимозі з вхідним № 1037 від 22 грудня 2009 року (а.с. 14).

25 січня 2010 року податковою інспекцією сформована друга податкова вимога форми «Ю2» № 2/3/169 (а.с. 34), яка також була надана до канцелярії відповідача, про що свідчить штамп на податковій вимозі з вхідним № 56 від 26 січня 2010 року (а.с. 15).

Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними передбачався підпунктом 6.4.1 пункту 6.4 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Аналогічні підстави визнання податкових вимог відкликаними передбачені статтею 60 Податкового кодексу України.

Отже, законодавчими нормами (як Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що діяв до 01 січня 2011 року, так і Податковим кодексом України, чинного з 01 січня 2011 року) прямо встановлені підстави визнання податкових вимог відкликаними, тобто такими, що не підлягають виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи – зворотнього боку облікової картки відповідача, податковий борг державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» з 2014 року не переривався, у зв’язку з чим податкові вимоги є діючими, відкликанню не підлягали.

Відповідачем зазначене не спростовано, документальних обґрунтувань в підтвердження того, що наведені податкові вимоги вважаються відкликаними не надано.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем суми податкового боргу відповідача з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України, підприємство зобов'язано своєчасно та у повному обсязі сплачувати до бюджетів належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів), однак вказані зобов'язання відповідач не виконав.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями Податкового кодексу України та статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Мар’їнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722,97 гривень – задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (код ЄДРПОУ 34032208) у банківських установах кошти в рахунок погашення податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 4081722 (чотири мільйони вісімдесят одну тисячу сімсот двадцять дві) гривні 97 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 28 вересня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Голубова Л.Б.