Справа № 2а-10436/10/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн.№ 1/75
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

14 липня 2010 року № 2а-10436/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства внутрішніх справ України Міністерства юстиції України
про визнання нечинним наказу, протиправними дій щодо проведення реєстрації наказу,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2010 року ОСОБА_1 звернувсь до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України про визнання наказу нечинним, протиправним, незаконним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної дії; визнання протиправними і незаконними дії щодо реєстрації оскаржуваного наказу. Позовні матеріали передані на розгляд судді 13 липня 2010 року.

Згідно зі ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо та які можуть бути використані судом. До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів, документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із частиною 3 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Як вбачається з позовної заяви, позивач в тому числі просить визнати нечинним наказ, не зазначаючи, яким чином вказаний наказ застосований до позивача. Також у позовних вимогах не вказано, який саме наказ або яку його частину оскаржує позивач, та у зв'язку з невідповідністю яким саме нормам правових актів вищої юридичної дії необхідно скасувати наказ, не зазначено дії щодо реєстрації якого саме конкретного наказу оскаржує позивач.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, виклад обставин справи не вказує на підстави, які б могли свідчити, яким чином оскаржуваний наказ порушує права, свободи та інтереси позивача у публічно-правових відносинах.

Крім того, у поданій позивачем позовній заяві не зазначено нормативно-правового обґрунтування, якими б підтверджувались викладені в позовній заяві підстави для предявлення вимог до відповідачів, не зазначено будь-які юридичні факти на яких сформовано конкретні вимоги до відповідачів. Також, позивачем не надано доказів, якими підтверджуються викладені в позові обставини.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані недоліки позивач може усунути у строк до 05 серпня 2010 року шляхом подання до суду уточненої позовної заяви з додержанням всіх вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2.Встановити позивачу строк до 05 серпня 2010 року для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Клочкова