Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Київ К/9991/4953/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Степашка О.І., Цвіркуна Ю.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

на постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2010

та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08.04.2010

у справі № 2а-819/10 Київського районного суду м. Полтави

за позовом громадянки ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

про нарахування недоплаченої допомоги дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2010, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08.04.2010, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність УПФ України Київського району в м. Полтаві у зв'язку з не нарахуванням громадянці ОСОБА_4 підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за періоди часу з 09.07.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2008 та з 01.01.2009 по 30.09.2009; зобов'язано УПФ України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії, призначеної громадянці ОСОБА_4, з підвищенням розміру пенсії на 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 09.07.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 30.09.2009 з урахуванням проведених виплат; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ України Київського району в м. Полтаві просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та прийняти нову постанову, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що громадянка ОСОБА_4 належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції до внесення змін Законом України від 28.12.2007 № 107-VI) (далі - Закон № 2195-IV) встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону № 2195-IV зупинено на 2007 рік. При цьому статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційними положення пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до частини 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З урахуванням наведених законодавчих приписів у 2007 році доплата до пенсії громадянам, що мають статус дітей війни, повинна була здійснюватись за правилами ст. 6 Закону № 2195-IV з 9 липня по 31 грудня, а тому відмова відповідача в перерахунку пенсії, призначеної позивачу, за вказаний період часу із збільшенням її розміру відповідно до наведених вище норм є протиправною.

З тих самих підстав протиправною є і відмова відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону № 2195-IV з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, оскільки рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 у справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано неконституційним положення підпункту 2 пункту 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким ст. 6 Закону № 2195-IV була викладена в новій редакції, згідно з якою дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність).

Таким чином, з 22.05.2008 вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни визначено мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначається виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2009 році таке право використано не було, а тому вказані норми не підлягають застосуванню під час визначення розміру виплат, у зв`язку з чим їх виплату слід здійснювати виходячи з розміру, встановленого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"

При цьому, положення частини 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого механізму обчислення мінімальної пенсії за віком або її розміру.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність наведених висновків судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства країни, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лебединському районі Сумської області залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2010 та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08.04.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.І. Степашко
підписЮ.І. Цвіркун