Справа № 2-а-2375/10
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-2375/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Карпенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС 2-взводу роти СП полку ДПС в м. Києві прапорщика міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить скасувати постанову відповідача від 05.08.2010р., якою його (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач вважає дану постанову необгрунтованою і такою, що не відповідає вимогам адміністративного законодавства.

Також строк на оскарження постанови пропустив з поважних причин, бо йому нічого не було відомо про існування постанови № 386276 від 05.08.2010р., тому просить поновити такий строк. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримуючи свої позовні вимоги доповнив, що про існування відносно нього постанови дізнався від державного виконавця 05.11.2010р. коли його було викликано до відділу ДВС. Постанова відповідача на місці йому вручена не була. Також по суті позову пояснив, що дійсно здійснював поворот на право з першої смуги на зелену стрілку, порушень ПДР не допускав, про що тоді повідомляв інспектора. Крім того, з місця, де знаходилися працівники ДАІ, які його зупинили, через віддаленість, неможливо було бачити, з якої смуги здійснюється поворот.

Відповідачі ОСОБА_2, як субєкт владних повноважень та представник УДАІ ГУМВС України в м. Києві в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, також не подали суду заперечень по суті позову або ж інших доказів на спростування позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії АА 386276 від 05 серпня 2010 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 3).

З постанови вбачається, що 05.08.2010р. об 18 год. 55 хв. в м. Києві водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем по Бориспільському Шосе на перехресті з площею Хврківською, перед поворотом праворуч не зайняв крайню праву смугу, а здійснив поворот з другого ряду на забороняючий червоний сигнал світлофора з додатковою табличкою «зелена стрілка», чим допустив порушення пункту 16.9. Правил дорожнього руху України (а.с.34).

Винесеній постанові передував складений відповідачем протокол серії АА1 № 053142 від 05.08.2010 року про адміністративне правопорушення (а.с. 10).

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення, оскаржуваної постанови не вбачається, що така було вручена або надіслана рекомендованим листом ОСОБА_1

Згідно виклику № 2591 державного виконавця, ОСОБА_1 викликали як боржника до відділу ДВС Прилуцького МРУЮ 05 листопада 2010р., а тому саме з цією датою погоджується і суд як початок перебігу строку на оскарження постанови відповідача.

Згідно штемпеля на конверті з позовом слідує, що позовна заява до суду була здана у відділення звязку 10.11.2010р. (а.с. 4).

За таких обставин суд визнає поважними причини пропуску строку оскаржиш позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому такий строк підлягає поновленню згідно вимог ст.289 КУпАП.

Отже коли свідчення ОСОБА_1 жодним чином не спростовано відповідачами (що в силу ст. 71 КАС України є їх безпосереднім обовязком довести правомірність свого рішення), тому суд приходить до висновку, що позивач не допускав порушень п. 16.9. ПДР та діяв у межах Цих правил.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Таким чином, враховуючи здобуті в судовому засіданні докази, які свідчать про безпідставність винесеної відповідачем постанови, а тому таку необхідно скасувати у зв»язку з недоведеністю самої події та складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову серії АА№386276 від 05 серпня 2010 року винесену інспектором ДПС 2 взводу роти СП полку ДДПС в м. Києві прапорщиком міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова суду є остаточною та оскарження не підлягає.

Головуючий: О.Ільченко