Справа № 2а-355/12/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2012-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2012 р. Справа № 2a-355/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Хоми О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Долинської обєднаної податкової інспекції в Івано-Франківській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 779,29 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Долинська обєднана податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 779,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, в порушення пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування", абзацу 6 пункту 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" несвоєчасно сплачено єдиний податок за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 779,29 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи положення ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону від 17.11.2011 року), суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.08.2000 року зареєстрований Долинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області, як фізична особа підприємець та взятий на облік Долинською обєднаною податковою інспекцією в Івано-Франківській області як платник податків.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Законів України "Про систему оподаткування", "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" в редакції чинній на час їх дії, Податковим кодексом України.

Згідно поданої ОСОБА_1 заяви від 12.03.2003 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності відповідач переведений на спрощену систему оподаткування. Відповідно до обраного виду діяльності та затвердженого Долинською районною радою Івано-Франківської області переліку ставок єдиного податку, він зобовязаний був сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України в розмірі 120 грн.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про систему оподаткування" платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно абзацу 2 Указу Президента України № 746/99 від 28.06.1999 року "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва" передбачено, що суб'єкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відповідно абзацу 2 пункту 5 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Згідно частини 6 пункту 2 вказаного Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідно до підпункту 16.1.1. пункту 16.1 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Судом встановлено, що податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб перед бюджетом у відповідача виник в результаті несвоєчасної сплати узгоджених сум податкових зобовязань та складається із застосованих позивачем штрафних санкцій з єдиного податку в розмірі 625,92 грн. та нарахованої пені в розмірі 153,37 грн., а всього разом 779,29 грн.

19.01.2011 року позивачем винесено податкове повідомлення-рішення за № /0, згідно якого відповідачу визначено суму штрафу на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у розмірі 50 % узгодженої суми податкового зобовязання сплаченої із затримкою, що складає 625,92 грн. Дане податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем 11.04.2011 року, про що свідчить підпис відповідача на корінці податкового повідомлення-рішення (а.с. 99).

Оскільки, відповідачем не була порушена процедура адміністративного узгодження податкового зобов'язання визначеного податковим повідомленням-рішенням № /0 від 19.01.2011 року, суд приходить до висновку, що визначена сума податкового зобовязання по єдиному податку у розмірі 625,92 грн. є узгодженою.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що податкове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, податковий борг (недоїмка) це податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в порядку оскарження, але несплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Заборгованість відповідача підтверджується податковим повідомленням-рішенням № /0 від 19.01.2011 року, податковою вимогою форми "Ф1" за № 1/2121 від 21.05.2009 року та податковою вимогою форми "Ф2" за № 2/2581 від 26.06.2009 року, довідкою про суми податкового боргу, зворотнім боком облікової картки платника, які містяться в матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідач суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити суму податкового боргу по по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 779,29 грн. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується ст. 67 Конституції України.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу, орган держаної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи , щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 779,29 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід бюджету з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують дану фізичну особу - підприємця та за рахунок готівки заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 779 (сімсот сімдесят девять) гривень 29 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 22.02.2012 року.