Справа № 2а-15989/11/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 листопада 2011 року № 2а-15989/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2011 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про визнання бездіяльності відповідача протиправною; зобов'язання відповідача вирішити питання щодо відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими Шевченківським районним судом м. Києва, про зобов'язання начислити та виплатити позивачу державну пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з квітня 2011 року.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, бездіяльності державної виконавчої служби, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, визначається Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Так, статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частина 2 статті 384 ЦПК України).

Згідно частини 4 статті 82 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону України від 04.11.2010 № 2677-VI) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз вищевикладених положень свідчить, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження, здійснюється за правилами того судочинства, якими суд керувався при прийнятті цього судового рішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, заявами № 13638, № 13637 від 11.10.2011 р. позивач подала до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві два виконавчі листи від 05.10.2011 р., видані Шевченківським районним судом у м. Києві у справі № 2-а-3917/11. Разом з тим, станом на 28.10.2011 р. позивач не отримала від відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві ні постанови про відкриття провадження, ні постанови про відмову у відкритті провадження.

З огляду на те, що даний позов стосується порушення прав особи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, та враховуючи положення статті 181 КАС України, статей 383, 384 ЦПК України, статті 82 Закону України Про виконавче провадження, даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Позивачу слід звернутися до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись вимогами п. 1 ч. 1 ст. 109, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві протиправною та зобов'язання відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві вирішити питання щодо відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими Шевченківським районним судом м. Києва.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова