Справа № 2а-4060/11/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2012 р. Справа № 2a-4060/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Прут Ю.А.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Богородчанському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 2170,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Богородчанському районі звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 2170,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустив заборгованість перед бюджетом по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в загальній сумі 2170,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином. За таких обставин, враховуючи положення ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону від 17.11.2011 року), суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2004 року Богородчанською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2, який взятий на облік як платник податків.

Суд зазначає, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Законів України "Про систему оподаткування", "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" в редакції чинній на час їх дії та Податковим кодексом України.

Стаття 4 Закону України "Про систему оподаткування" встановлює, що платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно статті 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується: фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Судом встановлено, що 16.08.2011 року Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01 липня 2008 року по 16 серпня 2011 року складено акт за № 705/17/НОМЕР_1, в якому зазначено, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 є власником транспортного засобу КАМАЗ 55111, номерний знак НОМЕР_2, на якому здійснював вантажні перевезення і відповідно був платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Даною первіркою встановлено порушення відповідачем статтей 1, 2, 3, 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", а саме несплата податку з власників транспортних засобів за 2010 рік в сумі 2170 грн., в результаті чого позивачем самостійно донарахована дана сума податку. (а.с. 7-9).

На підставі вказаного акту позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № НОМЕР_3 від 16.08.2011 року, згідно якого відповідачу визначено суму грошового зобовязання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за основним платежем в розмірі 2170,00 грн., яке отримане відповідачем 19.08.2011 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки, відповідачем у відповідності до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного узгодження податкового зобов'язання визначеного податковим повідомленням-рішенням суд приходить до висновку, що визначена сума податкового зобовязання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 2170,00 грн. є узгодженою.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Закону України Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надсилалися відповідачу податкова вимога форми "Ф" за № 1/408 від 30.09.2011 року, яка отримана відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на корінці податкової вимоги (а.с. 13).

Відповідач податкову вимогу не оскаржив у строк передбачений законом, а тому сума податкового зобов'язання у відповідності до вказаного закону є узгодженою.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що податкове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, податковий борг (недоїмка) це податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в порядку оскарження, але несплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого податкового зобов'язання в розмірі 2170,00 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_3 від 16.08.2011 року, податковою вимогою форми «Ф» від 30.09.2011 року за № 1/408, розрахунком суми податкового боргу, зворотнім боком облікових карток платника, які містяться в матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідач суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити суму податкового боргу по податку з власників транспортних засобі та інших самохідних машин і механізмів в сумі 2170,00 грн. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується ст. 67 Конституції України.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу, орган держаної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи , щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2170,00 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід бюджету з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують дану фізичну особу - підприємця та за рахунок готівки заборгованість в сумі 2170,00 (дві тисячі сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 15.02.2012 року.