Справа № 2а-17256/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 листопада 2011 року № 2а-17256/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив «Індар»
доУправління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва
провизнання протиправними дій, скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2011 року ТОВ «Трудовий колектив «Індар»звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до УПФУ в Оболонському районі м. Києва, в яком просило:

- визнати протиправними дії посадових осіб відповідача в частині відмови у прийнятті Звіту про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за травень 2010 року, поданого товариством;

- скасувати Акт УПФУ в Оболонському районі м. Києва від 09.11.2011 року про правопорушення за несвоєчасне подання до органів Пенсійного фонду встановленої звітності за травень 2010 року ТОВ «Трудовий колектив «Індар»;

- скасувати рішення УПФУ в Оболонському районі м. Києва за № 1090 від 09.11.2011р. про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством про правопорушення за несвоєчасне подання до органів Пенсійного фонду встановленої звітності за травень 2010 року ТОВ «Трудовий колектив «Індар».

Розглянувши позовні вимоги в частині скасування Акта УПФУ в Оболонському районі м. Києва від 09.11.2011 року про правопорушення за несвоєчасне подання до органів Пенсійного фонду встановленої звітності за травень 2010 року ТОВ «Трудовий колектив «Індар»та вирішуючи відповідно до п.4 ч.1 ст.107 КАС України питання, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства суд приходить до наступного.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (п.1 ч.1 ст.109 КАС України).

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України визначено юрисдикцію адміністративних судів, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязків характер для субєктів цих відносин.

Таким чином, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обовязків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Умовою визнання акта недійсним є порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної чи юридичної особи позивача у справі.

Особливою відмінністю правового акту від інших управлінських актів є наявність у ньому змісту управління певної особи шляхом встановлення прав і обовязків для інших субєктів.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обовязки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як субєкта владних повноважень уповноваженого управляти поведінкою іншого субєкта і відповідно інший субєкт зобовязаний виконувати його вимоги.

Як вбачається зі змісту п.9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до органів Пенсійного фонду накладається відповідний штраф. При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 17 та/або додатком 17а цієї Інструкції. Підставою для прийняття відповідних рішень є акт про зазначене порушення, складений у довільній формі, або акт перевірки.

Таким чином, оскаржуваний позивачем акт, є лише засобом фіксування певних обставин, документальним закріпленням висновків субєкта владних повноважень про наявність (відсутність) підстав для прийняття відповідного рішення акта індивідуальної дії, що має певні правові наслідки, породжує права та обовязки для субєкта правовідносин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що складений відповідачем акт по суті є службовими документи, який стверджує факти проведення перевірки з питань додержання вимог законодавства, фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства (або відсутність таких порушень) та не є остаточним документом зобовязуючим до вчинення будь-яких дій. Права та обовязки для субєкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту.

Висновки ж контролюючого органу, викладені в актах, мають юридичне значення для позивача лише після того, як вони будуть втілені у рішенні, прийнятому уповноваженою особою цього органу, з огляду на що, право позивача підлягає захисту шляхом предявлення позову про скасування рішення контролюючого органу, яким безпосередньо визначено правові наслідки (накладення штрафу, стягнення шкоди тощо) на підставі оскаржуваного акта.

З огляду на зазначене та враховуючи, що оскаржуваний акт не породжує певних правових наслідків, висновки акта не мають обовязкового характеру для позивача суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту та не підлягає розгляду в суді у звязку з чим, у суду відсутні підстави для відкриття провадження в частині вимог щодо скасування акта УПФУ в Оболонському районі м. Києва від 09.11.2011 року про правопорушення за несвоєчасне подання до органів Пенсійного фонду встановленої звітності за травень 2010 року ТОВ «Трудовий колектив «Індар».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.17, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив «Індар»у відкритті провадження в адміністративній справі в частині вимог до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва про скасування акта від 09.11.2011 року про правопорушення за несвоєчасне подання до органів Пенсійного фонду встановленої звітності за травень 2010 року ТОВ «Трудовий колектив «Індар».

2. Копію ухвали направити позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_1