Справа № 821/3142/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3142/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Херсонської обласної державної адміністрації (далі - відповідач, Херсонська ОДА), в якому просить визнати протиправною відмову у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 100,00 га із земель водного фонду для сінокосіння на території Олексіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, а також зобов'язати відповідача надати йому такий дозвіл.

Позовні вимоги мотивовані відсутністю законних підстав для відмови йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення в оренду із земель водного фонду земельної ділянки для сінокосіння, а також дотриманням позивачем усіх передбачених законодавством умов для надання такого дозволу.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачем письмових заперечень на позов не подано.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що Херсонською ОДА не прийнято за заявою позивача жодного рішення, тому відсутні підстави вважати, що відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою і що така відмова є протиправною.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов до наступного.

Як установлено судом, ОСОБА_1 звернувся до Херсонської ОДА із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 100,00 га із земель водного фонду для сінокосіння на території Олексіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, яка зареєстрована відповідачем за вх.№ 3722/0/7-15/39 від 09 червня 2015 року. До заяви були додані: копія паспорту позивача та дублікату картки фізичної особи - платника податків, графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки. У заяві вказані орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення.

Вказана заява та додані до неї матеріали Херсонською ОДА не розглянуті і за ними не прийнято жодного рішення, що визнав в судовому засіданні представник відповідача.

Натомість Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області надано позивачу відповідь листом від 01.07.2015р. №31-21-7777.31-1206/27-15, за змістом позивачу повідомлено, що у зв'язку з надходженням до обласної держадміністрації клопотань інших осіб щодо цієї ділянки, питання подальшого її використання готується до розгляду на засіданні комісії обласної держадміністрації, уповноваженої на добір земельних ділянок, з можливим подальшим включенням земельної ділянки до переліку ділянок, права на які виставляються на торги окремими лотами.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини вичерпно врегульовані Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Згідно із ст.ст.1, 5, 6, 13, 16 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998р. №161-XIV, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Порядок передачі громадянам земельних ділянок в оренду поза межами конкурсної процедури визначений ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України, відповідно до яких передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

В даному випадку позивач як громадянин бажає отримати в оренду земельну ділянку для сінокосіння, тобто має місце виключення, передбачене ч.2 ст.134 Земельного кодексу України.

Частиною 3 статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

За змістом ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як установлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою-клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, додавши до неї матеріали, передбачені ст.123 Земельного кодексу України, при цьому як заява, її зміст, так і додані матеріали повністю відповідають вимогам, установленим вказаною правовою нормою.

Згідно ст.ст.17, 122 Земельного кодексу України Херсонська ОДА є розпорядником земельної ділянки водного фонду за межами населених пунктів, яку бажає отримати в користування позивач, отже саме відповідач уповноважений розглядати подану позивачем заяву та вирішувати питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Вказану обставину визнано представником відповідача у судовому засіданні.

Суд наголошує, що ст.123 Земельного кодексу України встановлений імперативний припис щодо строку розгляду заяв та видів рішень, які зобов'язаний прийняти за наслідками розгляду таких заяв орган, уповноважений на розпорядження земельними ділянками.

Заява-клопотання позивача надійшла до Херсонської ОДА 09.06.2015р., відтак відповідач повинен був прийняти одне з двох рішень (про надання дозволу або про відмову у його наданні) не пізніше 09.07.2015р., однак станом і на час розгляду даної справи 25.09.2015р. жодного рішення по заяві ОСОБА_1 відповідачем не прийнято.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно.

Згідно із ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 9 квітня 1999 року № 586-XIV виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади; в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 21 вказаного Закону до повноважень місцевих державних адміністрацій віднесено розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Системний аналіз положень ст.ст.17, 122 Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеві державні адміністрації", свідчить, що місцеві державні адміністрації при вирішенні питань у галузі земельних відносин, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції. Як суб'єкти владних повноважень місцеві державні адміністрації вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин, приймаючи при цьому рішення за формою, передбаченою ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

В ході судового розгляду встановлено, що Херсонською ОДА не приймалось рішення у формі розпорядження про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду або про надання такого дозволу.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при вирішенні питання про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в оренду допущено бездіяльність, оскільки за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 відповідачем протягом установленого ч.3 ст.123 Земельного кодексу України строку не прийнято жодного передбаченого законодавством рішення. Тобто відповідач не вчинив дії щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою, а допустив бездіяльність по розгляду клопотання стосовно надання такого дозволу.

Слід звернути увагу на те, що суд не може перебирати на себе повноваження відповідача, вирішуючи замість нього, які рішення він повинен приймати та перевіряти наявність передбачених ст.123 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, але не позбавлений можливості зобов'язати останнього розглянути спірне питання про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в оренду та прийняти за результатами такого розгляду рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що Херсонською ОДА за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки не прийнято жодного рішення, суд вважає, що вказана бездіяльність суперечать вимогам чинного законодавства України, а тому є протиправною.

Суд приходить до висновку, що саме зазначеною бездіяльністю порушено права та інтереси позивача, тому належним способом захисту таких прав є не визнання судом протиправною відмови в наданні дозволу, якої відповідачем не вчинено, а визнання протиправною його бездіяльності.

Оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, обставини порушення яких установлено в ході судового розгляду, суд вважає за можливе на підставі ст.ст.11, 162 КАС України вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача, відмовивши у задоволенні вимог про визнання протиправною відмови Херсонської ОДА у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не спростовано установлених в ході судового розгляду обставин щодо не прийняття за заявою ОСОБА_1 передбаченого законодавством рішення, більше того, представник відповідач визнав ці обставини як такі, що не підлягають доведенню.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 вхідний номер 3722/0/7-15/39 від 09 червня 2015 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 100,00 га із земель водного фонду для сінокосіння на території Олексіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та прийняти за наслідками розгляду цієї заяви одне з рішень, передбачених частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в задоволенні ж решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення слід зазначити, що установлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до прав, а не обов'язків суду. За даних обставин спору суд не вбачає нагальної потреби у покладенні на відповідача обов'язку подати звіт про виконання цього судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонської обласної державної адміністрації щодо розгляду заяви ОСОБА_1 вхідний номер 3722/0/7-15/39 від 09 червня 2015 року.

Зобовязати Херсонську обласну державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_1 вхідний номер 3722/0/7-15/39 від 09 червня 2015 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 100,00 га із земель водного фонду для сінокосіння на території Олексіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та прийняти за наслідками розгляду цієї заяви одне з рішень, передбачених частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 вересня 2015 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 6.3