Справа № 2а-1870/1721/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/78059/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011р. у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 24.02.2011р. №129 про повернення страхових коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2011р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011р. скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення відповідача від 24.02.2011р. №129 про застосування фінансових санкцій в розмірі 17064,98 грн. і в цій частині позов задоволено.

З таким рішенням апеляційного суду не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції до 08.07.2010р.) у разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

В ході розгляду справи судами встановлено, що 17.02.2011р. відповідачем проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти сплати страхових внесків, інших платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та цільового і правильного витрачання коштів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.08.2008р. по 31.12.2010р., за результатами якої було складено акт №02-25/03-13 від 17.02.2011р.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято рішення від 24.02.2011р. №129, яким застосовано до позивача фінансові санкції на суму 17385,06грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до приписів Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідач має повноваження застососувати після 01.01.2011р. фінансові санкції на підставі статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що приймаючи спірне рішення відповідач не мав повноважень після 01.01.2011р. нараховувати штрафні санкції за несвоєчасну сплату страхових внесків, оскільки редакція статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», якою була передбачена така відповідальність, діяла лише до 01.01.2011р., а на момент проведення перевірки позивача та прийняття відповідачем спірного рішення вона втратила чинність.

Поряд з тим, апеляційним судом не враховано положення абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011р., в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011р. не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Крім того, абзацом 6 цього пункту передбачено, що на період до повного стягнення зазначеної вище заборгованості за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Оскільки судами встановлено, що заборгованість у позивача виникла до 01.01.2011р. в період дії відповідної редакції статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а тому відповідач вправі здійснювати контрольні функції щодо правильності нарахування, своєчасності та сплати страхових внесків і застосовувати фінансові санкції згідно із законодавством, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосовувати штрафні санкції також і після цієї дати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.04.2013р. у справі №21-116а12.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2011р. скасувати, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.05.2011р. у даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський