Справа № 2а-197/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 січня 2011 року № 2а-197/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Заступника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_2
про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2010 року гр. ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому, з посиланням на положення ст. 236 КПК України просив визнати неправомірними дії заступника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_2, що полягали в наступному.

24.12.2008 року заступником прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_2 було винесено постанову про скасування постанови про відмову в порушені кримінальної справи та порушення кримінальної справи по факту підробки документів, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Позивач вважає, що вказана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог ст.ст.2, 22 КПК України, а саме, прокурором не вжито заходів, необхідних для зясування обставин справи, перевірка у справі проведена поверхнево; під час зясування обставин у справі ОСОБА_1 не викликався і допитаний не був; кримінальну справу порушено на підставі довідки, без проведення перевірки документів, які свідчать про помилковість даної довідки. Постанова заступника прокурора Шевченківського району м. Києва від 24.12.2010 року скасована постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2010 року.

Крім того, позивач не погоджується з діями заступника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_2 ходо розгляду ним скарги ОСОБА_1 на дії цієї ж посадової особи, що, на думку позивача свідчить про наявність ознак в діях відповідача злочину, передбаченому ст.365 КК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС України).

Відтак, обовязковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому субєкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони субєкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.2 ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Рішенням Конституційного суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 кримінальне судочинство визначається як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Згідно зі частиною 1 статті 236 КПК України скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розвязує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу.

При цьому скарги на акти та дії службових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури в частині провадження у кримінальній справі розглядаються судом в порядку, визначеному нормами КПК України тобто, судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки процесуальна діяльність прокурора має свої особливості.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить суд визнати неправомірними дії та бездіяльність заступника прокурора при винесені ним постанови про порушення кримінальної справи, а також дії, що мали місце під час розгляду скарг позивача на дану постанову та дії прокурора. Оскаржувані дії і бездіяльність відповідача містять ознаки злочину, передбаченому ст.365 КК України. Згідно чинного законодавства повідомлені позивачем обставини підлягають перевірці у порядку кримінального судочинства, що врегульований нормами КПК України, що, в свою чергу, виключає можливість розгляду таких вимог в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою дати оцінку діям прокурора по винесенню постанови від 24.12.2008 року, а також самій постанові, що були предметом дослідження при розгляді Шевченківським районним судом м. Києва справи за скаргою ОСОБА_1 на постанову від 24.12.2008 року заступника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної справи по факту підробки документів, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Постанова Шевченківського районного суду м. Києва у справі від 29.04.2010 року № 4ск-176/10 залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.07.2010 року та набрала законної сили.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Провадження у кримінальних справах, як частина судочинства в Україні здійснюється виключно у порядку, який встановлюється законом. Таким систематизованим законом, що визначає права і обовязки учасників кримінально-процесуальних відносин і, таким чином, визначає порядок провадження у кримінальних справах, є Кримінально-процесуальний кодекс України.

Отже, зазначені вимоги позивача можуть бути вирішені в позасудовому та судовому провадженні в порядку кримінального судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Заступника прокурора Шевченківського району м. Києва ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі невідкладно надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_3