Справа № 2-а-251/11/1222
Суддя: Архипенко А. В.
Дата ухвалення: 2011-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-251/11р./1222
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2011 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Діхтяренко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Попаснянської райдержадміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги, -

встановив:

Позивач є учасником війни, у звязку з чим та відповідно до вимог ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивач має право на отримання від держави щорічно до 05 травня одноразової грошової допомоги в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

В поданому позові позивач посилається на те, що відповідач, порушуючи вимоги вищезазначеного Закону, протягом 2010 року виплачував таку одноразову грошову допомогу не в повному обсязі.

У звязку з чим позивач в поданому позові просить суд стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченої одноразової щорічної допомоги учасникам війни за період 2010 роки у розмірі 5168 грн. з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком на момент здійснення виплати.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі .

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість у звязку з тим, що виплата допомоги здійснювалась у розмірах, які були передбачені Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.3 Конституції України Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.22 Конституції України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищенаведені Конституційні норми, суд також зазначає, що відповідно до вимог ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистущорічно до 05 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. При цьому, відповідно до ст.17-1 цього Закону виплати такої допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення.

Із наданих позивачем документів (а.с.10-11) судом встановлено, що позивач дійсно є учасником війни.

При цьому, розмір мінімальної пенсії за віком у травні 2010 року складала 706 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства, які гарантують додаткові гарантії соціального захисту учасників війни, позивач у 2010 році повинен був отримати від відповідача разову грошову допомогу у розмірі 5648 грн.

Судом було встановлено, що фактично позивач у 2010 році отримав 480 грн. і це підтверджується повідомленням відповідача (а.с.13).

При цьому, із пояснень відповідача, встановлено, що виплати такого розміру одноразової допомоги були здійсненні на підставі Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином судом було встановлено, що фактично за 2010 рік відповідачем було недоплачена позивачеві сума щорічної разової грошової допомоги у розмірі : 5648 480 = 5168 грн.

Враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства та норми Конституції України, перевіряючи доводи сторін, суд вважає, що такі дії відповідача дійсно порушили право позивача на отримання щорічної одноразової грошової допомоги в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, як передбачено Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, який в даному випадку є спеціальним Законом, який безпосередньо регулює існуючи правовідносини між позивачем та державою в особі її виконавчих органів.

При цьому суд зазначає, що із змісту Законів України Про Державний бюджет України, якими встановлювався розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам війни, дані закони приймалися саме з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік.

Відповідно до ст.1 Протоколу №14 Європейської конвенції з прав людини державні органи, не можуть посилатись на брак коштів в бюджеті, як на причину невиконання своїх зобовязань. У звязку з чим суд вважає необґрунтованими посилки представників відповідача на вищезазначену норму закону. При цьому суд також зазначає, що в період 2010 року Верховною Радою України не вносилось ніяких змін в частині застосування положень ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

У звязку з чим суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з чим суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 2150 грн.

Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що відповідно до Декрету КМУ Про державне митосторони звільнені від сплати судового збору, у звязку з чим суд вважає необхідним судові витрати, понесені по справі, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, ст.ст.3,8,19,22,64 Конституції України, ст.1 Протоколу №14 Європейської конвенції з прав людини, ст.ст.8,9,14,17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту№3551-ХІІ від 22.10.1993р., Закону України Про пенсійне забезпечення №279 від 13.03.02р., Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058- IV від 09.07.2003р., Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №2291-IV від 23.12.2004р. та Про Державний бюджет України на 2009 рік, керуючись ст.ст.2,9,71,94,158-163, 183-2. 186 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Попаснянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі 5168 грн.

Копію постанови направити сторонам для повідомлення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд.

Суддя: