Справа № 10/348 
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2012-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 листопада 2012 року № 10/348

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання Шаповалової К.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-2 ОСОБА_2,

розглянувши заяву позивача про виправлення помилки при оформленні та видачі виконавчого листа в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управляння Служби безпеки України в місті Києві
про проведення перерахунку призначеної пенсії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управління Служби безпеки України в місті Києві, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправним нарахування йому пенсії за вислугу років фінансовим відділом Управління Служби безпеки України у місті Києві (далі Управління СБУ) з 15 листопада 2006 року у розмірі 1 058,49 грн., з урахуванням суми додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 1 269,60 грн.; визнати недійсним розмір призначеної йому Управлінням СБУ пенсії за вислугу років у розмірі 1 058,49 грн.; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у встановлені порядок та строк, провести перерахунок пенсії за вислугу років з 15 листопада 2006 року з суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 3 308,43 грн., враховуючи відповідні розміри окладів за посадою, військовим званням, процентної надбавки за вислугу років і суму в розмірі 3 021,43 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, згідно з грошовим атестатом позивача серії СБ №011503 у відповідності із вимогами ч.3 ст.43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»(далі Закон № 2262-ХІІ) в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців»від 04.04.2006р. №3591-15; забезпечити початок та подальші виплати розміру даної перерахованої пенсії і виплату суми різниці між попереднім і перерахованим розміром пенсії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління СБУ щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»без урахування розміру грошового забезпечення за посадою, в тому числі отримуваної ним щомісячної надбавки (доплати), встановленої особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести, починаючи з 15 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 зазначеного Закону з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи оклад за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог, в цій частині прийнято нову, якою відмовлено у задоволенні позову; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2011 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року постанову Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2009 року змінено, залишена без змін постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року.

05 листопада 2012 року на підставі заяви позивача судом видано два виконавчі листи:

- щодо виконання немайнових вимог ОСОБА_1 про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести, починаючи з 15 листопада 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 43 зазначеного Закону з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи оклад за посадою, в тому числі отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі;

- щодо виконання майнових вимог про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період із 15 листопада 2006 року до дати здійснення перерахунку.

06 листопада 2012 року ОСОБА_3 через канцелярію подав заяву про виправлення помилки при оформленні та видачі виконавчого листа в адміністративній справі №10/348, яка обґрунтована положеннями ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачає видачу одного виконавчого листа за судовим рішенням.

Позивач у судовому засіданні підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача-2 у вирішенні даної заяви поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Вимоги до оформлення виконавчого листа наведені в статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини 1 якої виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавчий лист є виконавчим документом, на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення державною виконавчою службою (стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий лист і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей лист відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Вимоги до виконавчого листа встановлено у бланкетний спосіб частиною першою статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, обовязок державного виконавця провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»(із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 12 травня 2011 року № 3319-VI) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника юридичної особи.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець з приводу примусового виконання судових рішень, передбачений, зокрема статтею 89 зазначеного Закону, згідно якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження»розрізняє виконання рішення майнового і немайнового характеру. Відмінність полягає у строку виконання рішення суду боржником та у видах відповідальності за невчасне виконання рішення суду.

З метою належного виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2008 року, якою задоволено вимоги позивача як майнового так і немайнового характеру, судом з врахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження»було видано два виконавчі листи.

Відповідно до частини 4 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Оскільки видані судом виконавчі листи не містять описок або очевидних помилок, а наведені в ч.4 ст.259 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню повністю або частково відсутні, в задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки при оформлені виконавчого листа необхідно відмовити.

З огляду на викладене та керуючись статтями 160, 165, 259 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки при оформленні та видачі виконавчого листа у справі №10/348 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку і строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_4