Справа № 818/2230/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. 11 год. 35 хв. Справа №818/2230/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

предстаника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/2230/15

за позовом Селянського фермерського господарства "ОСОБА_3Б."

до Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування наказу та податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Селянське фермерське господарство "ОСОБА_3Б." (далі позивач, СФГ ОСОБА_3Б.) звернулось з адміністративним позовом до Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі відповідач, Конотопська ОДПІ) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 46 від 03.02.2015 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2015 № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 105 142, 00 грн.

Позовні вимоги СФГ ОСОБА_3 обґрунтовує наступним. На підставі Наказу № 46 від 03.02.2015, який отриманий позивачем 18.02.2015, Конотопською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року. За результатами перевірки 24.02.2015 складено акт № 10/22-01/21104620, згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення СФГ ОСОБА_3 п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення відємного значення з податку на додану вартість на суму 105 142, 00 грн. по декларації за вересень 2014 року.

На підставі висновків акту перевірки, 23.02.2015 Конотопською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення податку на додану вартість на 105 142, 00 грн.

На переконання позивача, у податкового органу були відсутні підстави для проведення позапланової невиїзної перевірки, оскільки наказ про її проведення та направлення відповідачем завчасно не надсилались, перевірка проведена без належного повідомлення СФГ ОСОБА_3

Також, позивач зазначив, що господарська операція по придбанню у ТОВ «ТД «Інтерагротек» жатки Fantini, є раельною, направленою на настання правових наслідків, обумовлених нею та підтверджена належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку. В звязку з цим, СФГ ОСОБА_3 має право на відображення цієї операції у податковому обліку, зокрема, формувати податковий кредит.

З вищезазначених підстав, позивач вважає оскаржувані наказ та податкове повідомлення-рішення протиправними і такими, що підлягають скасуванню, в звязку з чим, в судовому засіданні представник СФГ ОСОБА_3 просив суд адміністративний позов задовольнити.

Конотопська ОДПІ з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на позов (а.с. 47-49) зазначила, що позапланова невиїзна перевірка була призначена з підстав, визначених Податковим кодексом України і про її проведення СФГ ОСОБА_3 був повідомлений у встановлені спосіб та строки.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач не має права на віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої при здійсненні господарської операції з купівлі-продажу жатки Fantini у ТОВ «ТД «Інтерагротек», оскільки відсутні належні докази переміщення товару від продавця до покупця, а надана товарно-транспортна накладна складена на бланку недіючої форми та містить дані, що суперечать іншим документам. Також, відсутні акт приймання-передачі жатки, відомості про її виробника, рік випуску, технічні характеристики, сертифікати відповідності і т.п.

Враховуючи наведені обставини, в судовому засіданні представник Конотопської ОДПІ проти адміністративного позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В звязку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення податкового законодавства, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, 03.02.2015 Конотопською ОДПІ прийнятий Наказ № 46 (а.с. 5) «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки СФГ ОСОБА_3Б.». Вказаний наказ разом з повідомленням про проведення перевірки (а.с. 6), були направлені відповідачем рекомендованим листом за місцезнаходженням позивача: Сумська обл., Буринський р-н, с. Слобода, вул. Шкільна, 25.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року, 24.02.2015 складений акт № 10/22-01/21104620 (а..с 7-16) згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення відємного значення з податку на додану вартість на суму 105 142, 00 грн. по декларації за вересень 2014 року.

На підставі висновків акту перевірки, 23.02.2015 Конотопською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 (а.с. 17) про зменшення розміру відємного значення податку на додану вартість на 105 142, 00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача про неправомірність дій Конотопської ОДПІ по проведенню позапланової перевірки та відсутність підстав для її проведення, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 згаданого Кодексу документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

На виконання п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова (п. 79.3 ст. 79 ПК України).

Зі змісту вказаних норм суд робить висновок, що за наявності інформації про порушення податкового законодавства та ненадання платником податків пояснень з документальними підтвердженнями про відсутність таких порушень, податковий орган має право призначити позапланову документальну перевірку про що приймається відповідний наказ. При цьому, умовою для початку проведення перевірки є надіслання платнику податків рекомендованим листом наказу з повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що підставою для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, послугувала наявна податкова інформація про можливе формування податкового кредиту без реального здійснення господарських операцій, а також ненадання позивачем ґрунтовних пояснень та всіх витребуваних документів згідно запиту від 04.12.2014 р. (а.с. 50).

Про проведення перевірки 03.02.2015 Конотопською ОДПІ прийнятий Наказ № 46 (а.с. 5), який з Повідомленням № 23/804/10/22-02, рекомендованим листом був направлений за місцезнаходженням СФГ ОСОБА_3 Згідно довідки Сумського обласного вузлу спеціального звязку від 13.02.2015 (а.с. 56) вказаний рекомендований лист був в доставці 05.02.2015 та повернутий в експедицію через відмову адресата від отримання. Повторна доставка проводилась 10.02.2015 і 12.02.2015, але рекомендований лист вручений не був через відсутність адресата.

Враховуючи наведені обставини, на переконання суду, Конотопська ОДПІ мала право призначити позапланову документальну перевірку та розпочати її проведення. Посилання позивача на невручення наказу про призначення перевірки, як підставу для визнання протиправними дій відповідача щодо проведення цієї перевірки, не можуть братись судом до уваги, оскільки умовою для виникнення права у податкового органу розпочати позапланову перевірку, є надіслання наказу рекомендованим листом за місцезнаходженням платника податків, а не фактичне вручення цього наказу. Тим більше, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про ухилення позивача від отримання рекомендованого листа з наказом та повідомленням про проведення перевірки.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги СФГ ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Порядок оподаткування податком на додану вартість та підстави формування податкового кредиту, визначаються Податковим кодексом України.

Так, податковим кредитом, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими субєктами господарювання.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

В даному випадку, як підтверджується матеріалами справи, згідно договору купівлі-продажу № 2909 від 29.09.2014, ТОВ «ТД «Інтреагротек» зобовязувалось продати СФГ ОСОБА_3 жатку Fantini LO3 за ціною 37 000, 00 євро, що склало 630 850, 00 грн., в тому числі ПДВ 105 141, 67 грн. (а.с. 32-36). Вказана жатка фактично була оплачена позивачем та отримана, про що свідчать документи про оплату, видаткова накладна № ВІ000000652 від 01.10.2014 та акт приймання-передачі. (а.с. 37, 43-44). Згідно товарно-транспортної накладної (а.с. 39), доставка товару здійснювалась продавцем. На суму проданого товару ТОВ «ТД» «Інтерагротек» була виписана податкова накладна № 2150 від 30.092015 (а.с. 41).

На переконання суду, наявні в матеріалах справи первинні документи в повній мірі свідчать про те, що господарська операція з ТОВ «ТД «Інтреагротек» є фактично здійсненою, направленою на настання правових наслідків, які обумовлені нею та підтверджена відповідними первинними документами бухгалтерського обліку. Певні дефекти та неточності товарно-транспортної накладної не можуть свідчити про відсутність господарської операції в цілому. Тобто, позивач має право на відображення цієї господарської операції у податковому обліку при визначенні обєкта оподаткування податком на додану вартість, зокрема формування податкового кредиту.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Конотопської ОДПІ не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим адміністративний позов СФГ ОСОБА_3 в частині його скасування підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Селянського Фермерського господарства "ОСОБА_3Б." до Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування наказу та податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № НОМЕР_1 від 23.03.2015 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 105 142, 00 грн.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки - відмовити

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складено 22.09.2015