Справа № 2а-4107/11/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2012-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2012 р. Справа № 2a-4107/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Снятинському районі

до відповідача: Державного підприємства Залучанський спиртовий завод

про стягнення податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 516174,17 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №2а-2412/11/0970 за позовом Державної податкової інспекції у Снятинському районі до відповідача державного підприємства "Залучанський спиртовий завод" про стягнення заборгованості в сумі 680847,50 грн.

Ухвалою суду від 27 липня 2011 року відкрито провадження у вищезазначеній справі.

Ухвалою суду від 08 грудня 2011 року в зв'язку із збільшенням позивачем позовних вимог, позовні вимоги в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у Снятинському районі до відповідача Державного підприємства "Залучанський спиртовий завод" про стягнення заборгованості в сумі 680847,50 грн. роз'єднано в окремі провадження, в зв'язку з тим, що розгляд даної справи в одному провадженні сповільнить та ускладнить вирішення справи. Зокрема, адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у Снятинському районі до відповідача Державного підприємства "Залучанський спиртовий завод" про стягнення податкового боргу по податку на прибуток в розмірі 329346,67 гривень залишено №2а-2412/11/0970, а адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у Снятинському районі до відповідача державного підприємства "Залучанський спиртовий завод" про стягнення податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 516174,17 гривень присвоєно №2а-4107/11/0970.

Представник позивача у судовому засіданні користуючись своїм правом передбачений статтею 51 та 137 КАС України подала суду заяву про зміну до позову, якою просить суд зменшити суму позовних вимог по даній справі з суми 516174,17 грн. на суму 271124,00 грн., оскільки сума податку на додану вартість в розмірі 246496,50 грн. донарахована відповідачу згідно повідомленнярішення, яке перебуває в оскарженні на розгляді Львівського апеляційного адміністративного суду, а тому є неузгодженим. Просить задовольнити вимоги даної заяви про зменшення суми позовних вимог та стягнути з відповідача податковий борг в сумі 271124,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення наявними в матеріалах справи. Своїм правом на подання заперечення не скористався, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності або інші поважні причини неявки в судові засідання, суду не направляв. Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач по справі зареєстрований Снятинською районною державною адміністрацією ІваноФранківської області, як субєкт підприємницької діяльностіюридична особа, включений в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України та взятий на облік в державній податковій інспекції в Снятинському районі, як платник податків.

Проведеною позивачем невиїзною документальною перевіркою з питань повноти обчислення та правомірності нарахування відповідачем податку на додану вартість за період з 01 березня 2009 року по 31 березня 2009 року, встановлено порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість», в звязку з чим відповідачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 180748,75 грн. в періоді за який проводилась перевірка. За наслідками даної перевірки складено акт №7398/23/00375390 від 11 жовтня 2010 року, на підставі якого позивачем 20 жовтня 2010 року винесено податкове повідомленнярішення №/0 на суму 271124,00 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 180749,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 90375,00 грн.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом «б» пункту 4.2 .2 статті 4 Закону України N2181 від 21 грудня 2000 року «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на час виникнення спірних правовідносин та встановлення відповідачем порушення) передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до підпункту 5.2.1 статті 5 даного Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 (у разі оскарження такого рішення контролюючого органу) цього пункту.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 статті 5 Закону України N2181від 21 грудня 2000 року «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а""в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Податковий борг (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (пункт 1.3 Закону України N2181).

Аналогічні вищезазначені законодавчі норми Закону України N2181I від 21 грудня 2000 року «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» закріплені і в Податковому кодексі України (введеного в дію з 01 січня 2011 року, тобто на момент звернення позивача до суду), зокрема змістом підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 якого встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом. Пунктом 57.3 статті 57 даного Кодексу передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Враховуючи те, що відповідачем 26 жовтня 2010 року отримано податкове повідомленнярішення №/0 від 20 жовтня 2010 року на суму 271124,00 грн., однак у строк встановлений абзацом 3 підпункту 5.3.1 статті 5 Закону України N2181від 21 грудня 2000 року «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме протягом 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомленнярішення не сплачено сум грошового зобовязання зазначеного у податковому повідомленнірішенню, а також не розпочато процедуру оскарження рішення податкового органу до вищого за підпорядкуванням контролюючого органу або до суду, а тому такі рішення вважаються узгодженні відповідачем. Крім того, відповідачем не доведено суду факту оскарження вищезазначеного рішення контролюючого органу, що є підставою вважати суму в розмірі 271124,00 грн. зазначену в повідомленнірішенні узгодженою.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Кодексу виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 20.1.18. статті 20 Кодексу передбачено право органів державної податкової служби звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, відповідач в порушення вимог статті 67 Конституції України, статті 38 Податкового кодексу України та статті 5 Закону України N2181від 21 грудня 2000 року «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не виконав свого податкового обовязку, а саме не сплатив свої податкові зобов'язання протягом 10 календарних днів допустивши заборгованість перед бюджетом, в зв'язку з чим податковим органом правомірно на підставі статті 4 Закону України N2181від 21 грудня 2000 року «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено суму грошового зобовязання, в тому числі штрафних санкцій у винесеному ним податковому повідомленнюрішенню, на суму 271124,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетом становить 271124,00 грн., що підтверджується податковим повідомленнямрішенням та іншими матеріалами справи.

Відповідачем на момент розгляду справи не подано доказів сплати податкового боргу в сумі 271124,00 грн. та не спростовано даний борг, а тому суд вважає, що дана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до п.95.1 статті 95 ПКУ орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 Податкового кодексу передбачено, що орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Податкова застава підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №32146906 від 13 липня 2011 року та актом опису майна, на які поширюється право податкової застави від 05 липня 2011 року №4.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків державного підприємства Залучанський спиртовий завод (78363, вул.Заводська 2, с.Залуччя Долішнє, Снятинський район, Івано-Франківська область, ) обслуговуючих у банках такого платника на користь державного бюджету України податковий борг в сумі 271124 (двісті сімдесят одну тисячу сто двадцять чотири) гривні.

Надати державній податковій інспекції в Снятинському районі дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили впорядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 07 лютого 2012 року.