Справа № 2а-5459/11/2670
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2012-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5459/11/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Блажівська Н.Є.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" лютого 2012 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Лічевецького І.О., Петрика І.Й.,

при секретарі Белові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_3 на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд визнати протиправними дій ОСОБА_2 управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Командувача внутрішніх військ Міністерства Внутрішніх справ України щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 131166,00 грн. позивачу, як інваліду другої групи без урахування надбавки за вислугу років 40%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 55%, надбавки за таємність 15%, надбавки за класну кваліфікацію 11%, премії та одноразових виплат та зобовязати Головне управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України провести доплату одноразової грошової допомоги виходячи з розміру 54-місячного грошового забезпечення на день звільнення позивача з урахуванням надбавки за вислугу років 40% надбавки за виконання особливо важливих завдань 55%, надбавки за таємність 15%, надбавки за класну кваліфікацію 11%, премії та одноразових виплат в сумі 248358,96 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2011 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, викладене в Наказі № 563 від 09.12.2010 року про виплату грошової допомоги ОСОБА_4, визнаному інвалідом 2-ї групи, без урахування надбавки за вислугу років 40%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 55%, надбавки за таємність 15%, надбавки за класну кваліфікацію 11% та премії.

Зобовязано Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення щодо здійснення доплати, а Головне управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України здійснити доплату невиплаченої частини одноразової грошової допомоги, виходячи з розміру 54-місячного грошового забезпечення на день звільнення полковника ОСОБА_4, а саме: надбавки за вислугу років - 694,00 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань - 1335,95 грн., надбавки за таємність - 240 грн., надбавки за класну кваліфікацію -176,00 грн. та премії - 1600,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, представник відповідачів подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в повному обсязі Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2011 року. Свої вимоги апелянт аргументують тим, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу на посаді начальника служби радіаційного, хімічного та біологічного захисту штабу ОСОБА_2 управління внутрішніх військ МВС України у місті Києві.

Згідно з Наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 28.10.2010 року № 111 о/с позивача було звільнено у відставку по пункту 6-Б (за станом здоровя), з правом носіння військової форми одягу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності через захворювання, повязане з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки МСЕК серія 10 ААА № 133048 встановлено, що захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до Наказу Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України № 563 від 09.12.2010 року про виплату грошової допомоги ОСОБА_4 було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 131166,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при виплаті одноразової грошової допомоги відповідачами протиправно не було враховано надбавки за вислугу років 40%, надбавки за виконання особливо важливих завдань 55%, надбавки за таємність 15%, надбавки за класну кваліфікацію 11% та премії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»вiд 20.12.1991 року № 2011-12 (далі - Закон № 2011-12) в редакції, чинній на момент встановлення позивачу інвалідності, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.9 Закону № 2011-12 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п.п.2 п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі - Порядок) передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно з абзацом 3 ч.2 п.2 Порядку грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених зі служби на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності чи у разі інвалідності, що сталися включно до 31.12.2007 року виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 10.04.1996 року № 925 та від 23.02.2002 року № 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року № 829.

Зазначена норма постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2009 року у справі №2а-5920/10/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2010, була визнана незаконною та нечинною в частині визначення грошового забезпечення для військовослужбовців, звільнених із служби у разі інвалідності, що сталися включно до 31.12.2007 року - виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 10.04.1996 року № 925 та від 23.02.2002 року № 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року № 829.

Отже, судом була скасована норма визначення одноразової грошової допомоги у разі отримання інвалідності в період до 31 грудня 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки до Акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 133048 позивач отримав інвалідність 15.11.2010 року, тобто набагато пізніше 31 грудня 2007 року, і норма про визначення грошового забезпечення після 31 грудня 2007 року виходячи із трьох складових (посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років) на цей час не є скасованою.

Відповідач при визначенні розміру грошового забезпечення позивача для обчислення одноразової грошової допомоги вірно застосував Порядок, щодо отримання одноразової грошової допомоги в разі інвалідності, передбачених ст. ст.9, 16 Закону № 2011-12.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження, а Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2011 року прийнята за неповного зясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_3 на Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2011 року задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2011 року скасувати.

Постановити по справі нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Командувача внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Лічевецький І.О.

ОСОБА_5