Справа № 2-а-4963/10/2270
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4963/10/2270/1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
за участі: прокурора представника позивача представника відповідачаОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом прокурора м. Нетішина Хмельницької області в інтересах держави в особі Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення < 3-тя особа > до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 < 3-тя особа > про звернення стягнення податкового боргу на активи, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить звернути стягнення на активи фізичної особи підприємця ОСОБА_6 м. Нетішин Хмельницької області податкове зобовязання в сумі 103961,20 грн.

Свій позов прокурор мотивує тим, що позивачем була проведена документальна виїзна планова перевірка відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року.

За результатами перевірки позивачем був складений акт про результати виїзної планової перевірки відповідача від 23 листопада 2009 року № 153/171 НОМЕР_1 в якому зазначено, що відповідач порушив вимоги п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 ВР від 3 квітня 1997 року, внаслідок чого відповідачу дораховано податок на додану вартість в сумі 46196,67 грн., крім того за порушення вимог ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13 92 від 26.12.1992 року, та п. п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-4 від 22 травня 2003 року відповідачу дораховано податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 34663,95 грн.

Відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, податкові повідомлення рішення не оскаржив, тому податковий борг необхідно стягнути в примусовому порядку.

Прокурор, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пояснивши суду, що позивачем була проведена документальна виїзна планова перевірка відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року.

За результатами перевірки позивачем був складений акт про результати виїзної планової перевірки відповідача від 23 листопада 2009 року № 153/171 НОМЕР_1 в якому зазначено, що відповідач порушив вимоги п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 ВР від 3 квітня 1997 року, внаслідок чого відповідачу дораховано податок на додану вартість в сумі 46196,67 грн., крім того за порушення вимог ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13 92 від 26.12.1992 року, та п. п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-4 від 22 травня 2003 року відповідачу дораховано податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 34663,95 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки позивачем були прийняті податкові повідомлення - рішення № /0/13591 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34663,95 грн., і № /0/13588 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 69295,50 грн., в тому числі 46197 грн., основного платежу і 23098,50 грн., штрафних (фінансових санкцій).

Відповідач в добровільному порядку суму податкового зобовязання не сплатив, податкові повідомлення рішення в установленому законом порядку не оскаржив, тому податкове зобовязання необхідно стягнути в примусовому порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що податкові повідомлення - рішення № /0/13591 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34663,95 грн., № /0/13588 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 69295,50 грн., в тому числі 46197 грн., основного платежу і 23098,50 грн., штрафних (фінансових санкцій) є незаконними, так як відповідач за перевіряємий період був платником фіксованого податку та перебував на спрощеній системі оподаткування, тому він не був платником податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб. За таких обставин у позові необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець виконавчим комітетом Нетішинської міської ради Хмельницької області 29.01.2004 року за № 2 000903 та відповідно до ст. ст. 9, 14, 15 Закону України «Про систему оподаткування» є платником податків, зборів та обовязкових платежів і зобовязаний їх сплачувати в терміни передбачені чинним законодавством.

Позивачем була проведена виїзна планова перевірка відповідача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року.

За результатами перевірки був складений акт про результати виїзної планової перевірки відповідача від 23 листопада 2009 року № 153/171 НОМЕР_1 в якому зазначено, що відповідач порушив вимоги п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 ВР від 3 квітня 1997 року, внаслідок чого дораховано податок на додану вартість в сумі 46196,67 грн., крім того за порушення вимог ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13 92 від 26.12.1992 року, та п. п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-4 від 22 травня 2003 року відповідачу дораховано податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 34663,95 грн., в тому числі по періодах:

з 23.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 34663,95 грн.,

з 01.01.2009 року по 30.09.2009 року в сумі 20457,68 грн.

До такого висновку, що відповідач в порушення вимог п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 ВР від 3 квітня 1997 року, занизив податок на додану вартість в сумі 46196,67 грн., при проведенні перевірки посадова особа податкового органу прийшла в звязку з тим, що починаючи з 24.10.2008 року після перевищення суми вартості обсягів реалізації товарів (робіт, послуг) в розмірі 300000 грн., за останні дванадцять календарних місяців сукупно, відповідач протягом двадцяти календарних днів не зареєструвався платником податку на додану вартість, натомість продовжував отримувати доходи, а саме: з 12.11.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 95334 грн., та з 01.01.2009 року по 30.09.2009 року в сумі 181846,02 грн.

Крім того за порушення вимог ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13 92 від 26.12.1992 року, та п. п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-4 від 22 травня 2003 року відповідачу дораховано податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 34663,95 грн., тому що він за 2008 рік не задекларував дохід в сумі 397124 грн., отриманий від здійснення підприємницької діяльності, а також відповідач починаючи з 01.06.2008 року не мав право обирати спосіб оподаткування доходів за фіксованим розміром податку шляхом придбання патенту, так як з 23.05.2008 року перевищив граничний обсяг виручки в розмірі сім тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і у грошовому виразі це становить 119000 грн., (17х7000) за останні дванадцять календарних місяців, що передують місяцю придбання фіксованого патенту, натомість у період з 23.05.2009 року по 31.12.2008 року ще отримав дохід в сумі 308124 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки позивачем були прийняті податкові повідомлення - рішення № /0/13591 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34663,95 грн., № /0/13588 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 69295,50 грн., в тому числі 46197 грн., основного платежу і 23098,50 грн., штрафних (фінансових санкцій).

Відповідач не оскаржив зазначені податкові повідомлення - рішення ні в адміністративному, ні у судовому порядку.

Як встановлено із пояснень сторін та матеріалів справи відповідач за період який підлягав перевірці, тобто з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року перебував на загальній системі оподаткування із сплатою фіксованого податку з 01.10.2006 року по 31.03.2009 року, і з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року перебував на загальній системі оподаткування із сплатою авансових платежів.

Відповідно до п. 22.10 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-4 від 22 травня 2003 року визнано таким, що втратив чинність Декрет Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 26.12.1992 року, крім розділу 4 у частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 ст. 9 цього Закону та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності.

Згідно із п. б) ч. 1 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку (далі фіксований податок) шляхом придбання патенту за умови, якщо:

кількість осіб, які перебувають у трудових відносинах з таким громадянином платником податку, включаючи членів його сімї, які беруть участь у підприємницькій діяльності, не перевищує пяти;

валовий доход такого громадянина від самостійного здійснення підприємницької діяльності або з використанням найманої праці за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю придбання патенту, не перевищує семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

громадянин здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів і надання супутніх такому продажу послуг на ринках та є платником ринкового збору згідно з законодавством. Доходи такого громадянина, одержані від здійснення інших видів підприємницької діяльності, оподатковуються у загальному порядку.

Документ, що засвідчує сплату фіксованого податку, є підставою для видачі податковим органом за місцем проживання громадянина патенту.

Форма патенту встановлюється центральним податковим органом України.

Для одержання патенту платник податку подає до податкового органу заяву, складену в довільній формі, яка повинна містити інформацію про місце здійснення підприємницької діяльності; перелік осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником податку, та їх ідентифікаційні номери або членів його сімї, які беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, і їх ідентифікаційні номери, а також інформацію про доходи платника фіксованого податку від здійснення підприємницької діяльності за останні 12 календарних місяців або про неотримання таких доходів.

Податковий орган зобовязаний видати патент протягом трьох робочих днів з дня прийняття вказаної заяви від платника податку, оформленої належним чином. Попередня перевірка достовірності даних, зазначених у заяві про доходи громадянина від здійснення підприємницької діяльності, або даних про їх неотримання податковим органом не здійснюється. Відповідальність за достовірність таких даних несе платник податку відповідно до законодавства України.

Частиною 2 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» встановлено, що оподаткування доходів громадян податковими органами здійснюється на підставі в тому числі і матеріалів перевірок діяльності громадян, проведених податковими органами.

Аналізуючи зазначені норми законодавчих актів, суд приходить до висновку, що у разі порушення платником податків умов самостійного обрання способу оподаткування доходів, одержаних від підприємницької діяльності, за фіксованим розміром податку шляхом придбання патенту є підставою при виявленні такого порушення податковим органом, для оподаткування платника податку відповідно до загальної системи оподаткування, встановленої ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» з урахуванням положень пункту 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Так як відповідач за 2008 рік не задекларував доход в сумі 397124 грн., отриманий від здійснення підприємницької діяльності, а крім того, починаючи з 01.06.2008 року не мав права обирати спосіб оподаткування доходів за фіксованим розміром податку шляхом придбання патенту, так як з 23.05.2008 року перевищив граничний обсяг виручки в розмірі сім тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і у грошовому виразі це становить 119000 грн., (17х7000) за останні дванадцять календарних місяців, що передують місяцю придбання фіксованого патенту, натомість у період з 23.05.2008 року по 31.12.2008 року ще отримав доход в сумі 308124 грн., податковий орган при проведенні перевірки цілком законно встановив зазначене порушення, зафіксував у акті перевірки і прийняв податкове повідомлення - рішення № /0/13591 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34663,95 грн.

Розрахунок позивача податку з доходів фізичних осіб відповідачу проведений у акті перевірки (аркуш акту перевірки № 10).

Що стосується законності податкового повідомлення - рішення № /0/13588 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 69295,50 грн., в тому числі 46197 грн., основного платежу і 23098,50 грн., штрафних (фінансових санкцій), то суд виходить з такого.

Як встановлено судом, відповідач внаслідок порушення умов самостійного обрання способу оподаткування доходів, одержаних від підприємницької діяльності, за фіксованим розміром податку шляхом придбання патенту повинен був оподатковуватись відповідно до загальної системи оподаткування, встановленої ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» з урахуванням положень пункту 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Позивачем таке оподаткування відповідача проведено за результатами перевірки.

Відповідно до п. п. б) п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» платником податку є будь яка особа, яка підлягає обовязковій реєстрації як платник цього податку.

Особа підлягає обовязковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) у тому числі з використанням локальної або глобальної компютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобовязань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Відповідач після 24.10.2008 року, отримавши дохід, який перевищував 300000 грн., за останні дванадцять календарних місяців не зареєструвався як платник податку на додану вартість, натомість продовжував отримувати доходи, а саме: з 12.11.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 95334 грн., і з 01.01.2009 року по 30.09.2009 року в сумі 181846,02 грн., що є порушенням п. п. б) п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Розрахунок основної суми дорахованого відповідачу податку на додану вартість проведений у таблиці № 8 акту перевірки (аркуш акту перевірки № 10).

Порядок обовязкової реєстрації як платника податку на додану вартість визначено п. п. 9.3, 9.4 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно підпункту а) пункту 10.1, пункту 10.2 ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість» особами, відповідальними за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, є платники податку визначені у статті 2 цього Закону і вказані платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 4.2.2 п.4.2. ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», від 21.12.2000 року № 2181-3 контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобовязання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях.

Штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються у розмірах, визначених статтею 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Пунктами 17.1.1, 17.1.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

У разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «а» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобовязання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше пятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобовязання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розрахунок суми штрафних (фінансових санкцій) доданий до матеріалів справи сумнівів у правильності проведення нарахування штрафних (фінансових санкцій) у суду немає.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач прийняв податкові повідомлення рішення, які повністю відповідають вимогам чинного законодавства, тобто є законними, тому податкове зобовязання призначене відповідачу податковими повідомленнями - рішеннями № /0/13591 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34663,95 грн., і № /0/13588 від 02 грудня 2009 року про нарахування відповідачу податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 69295,50 грн., в тому числі 46197 грн., основного платежу і 23098,50 грн., штрафних (фінансових санкцій), підлягає повному стягненню з відповідача на користь позивача.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та повністю доведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 15 Закону України «Про систему оподаткування», п. п. 7.3.1 п. п. б) п. 2.1 ст. 2, п. п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п. п. 9.3, 9.4 ст. 9 п. п. а) п. 10.1, п. 10.2 ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість», п. п. 4.3.25 п. 4.3 ст. 3, п. п. 7.1 ст. 7, п. 22.10 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», п. п. 4.2.2 п.4.2. ст.4, пунктами 17.1.1, 17.1.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст. ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», ст. ст. 9, 11, 86, 159 163, 167 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на активи фізичної особи підприємця ОСОБА_6 м. Нетішин Хмельницької області в сумі 103961,20 грн., (сто три тисячі девятсот шістдесят одна гривня двадцять копійок) в рахунок погашення податкового боргу на користь Нетішинського відділення Славутської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 жовтня 2010 року

< чи набрала законної сили > < Дата набрання законної сили >

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1