Справа № 593/715/15-а
Суддя: Шміло В. І.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/38/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2015 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №6 від 12 травня 2015 року, посилаючись на те, що з даною постановою він незгідний, оскільки правопорушення зазначеного в постанові він не вчиняв, а тому вважає її незаконною, необгрунтованою, такою, що порушує його права, за захистом, яких, він вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 29 травня 2015 року він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення № 6 від 12 травня 2015 року, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого п. б) ч.1 ст.211 Земельного кодексу України, ст.53-1 КУпАП. З даної постанови вбачалося, що 22.04.2015 року, 0 14 год.30 хв. ,посадовою особою Державної екологічної інспекції у Тернопільській області було зафіксовано факт здійснення ним самовільного зайняття земельної ділянки і спуску води із ставка на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області та проведення вилову риби, якою він незаконно зарибив вказаний ставок у 2014 році, не маючи документів на право користування землями водного фонду ( водного дзеркала) даного ставка площею 5,1779 га. По факту проведеної відповідачем 22 квітня 2015 року перевірки було виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства України, про що було складено акт, з яким його ознайомили, а також було складено протокол, який він підписувати відмовився, оскільки зазначених порушень він не вчиняв. Проте постанова була складена посадовою особою відповідача за його відсутності, без повідомлення його про дату та час її винесення, про її існування він дізнався лише 29 травня 2015 року отримавши її не особисто, а через своїх батьків, оскільки він був відсутній за місцем свого проживання. Саме тому він був позбавлений права апелювати дану постанову в день її винесення та своєчасно оскаржити її до суду. Крім цього зазначив, що наведені факти у постанові не відповідають дійсності, нічим не аргументовані, оскільки ніякого зариблення ставку, що на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області він не проводив ні у 2014 році, ні у 2015 році, зі ставка він води не спускав і вилову риби не здійснював, у зв"язку з тим, що він не являється власником земельної ділянки. Земельна ділянка перебуває в оренді підприємця ОСОБА_2, а він лише являється власником гідроспоруд і він не міг займати орендовану земельну ділянку, оскільки спричинив би майнову шкоду орендару. Також додав, що в його діях спуску води із ставка, що в с. Потутори, Бережанського району, Тернопільської області не було, а мав місце факт прориву дамби, внаслідок якого було підтоплено залізничний міст і саме він по даному факту приймав міри щодо ліквідації його наслідків, згідно отриманих рекомендацій комісії в складі голови та землепорядника Потуторської сільськкої ради, Бережанського району, Тернопільської області. Таким чином вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення № 6 від 12 травня 2015 року є неправомірною, необгрунтованою такою, що порушує його права, а тому просить суд поновити йому строк на оскарження постанови і скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнав, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити та подав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що приймаючи оскаржувану постанову, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області діяла цілком законно і виключно в межах своїх повноважень, оскільки п.1 припису Державної екологічної інспекції у Тернопільській області № 2-1/2156 від 12.05.2014 року, позивачу, з 12.05.2014 року, було заборонено користуватися землями водного фонду, водним об"єктом ставка на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області до оформлення права користування землями водного фонду, водним об"єктом та отримання дозволу на спецвикористання. Однак, 22 квітня 2015 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області при проведенні перевірки на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області було виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства України, зокрема : було виявлено самовільне зайняття земельної ділянки позивачем, який в порушення вимог припису Держекоінспекції у Тернопільській області від 12.05.2014р. № 2-1/2156, фактично здійснював користування землями водного фонду та водним об"єктом, в підтвердження чого 21 червня 2014 року було виявлено зариблення даного ставку зарибком товстолоба та білого амура та 22 квітня 2015 року здійснив спуск даного ставу для вилову риби, про що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в якому були зафіксовані вищезгадані порушення. З вищезгаданим актом перевірки, позивач ознайомився і підписав його особисто. 24 квітня 2015 року на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ним правопорушення передбаченого ст.53-1 КУпАП, копію якого було рекомендованим листом відправлено позивачу і одночасно позивачу було запропоновано прибути до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області для розгляду справи про порушення ним вимог природоохоронного законодавства ( щодо самовільного зайняття земельної ділянки на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області), а тому він вважає що твердження позивача про те, що він не був повідомлений про дату та час розгляду адміністративної справи є безпідставними. 12 травня 2015 року на підставі вищезазначеного протоколу було винесено оскаржувану постанову, яку теж було надіслано позивачу, про що свідчить конверт зі штампелем про отримання поштового відправлення.

Крім цього, додав, що 22 квітня 2015 року позивача постановою про накладення адміністративного стягнення №5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а саме за те, що він не маючи документів на право користування землями водного фонду та водним об"єктом спустив із ставка воду та виловлював раніше запущений зарибок товстолоба та білого амура. Зазначений штраф позивачем був сплачений в добровільному порядку і в повному обсязі, чим він особисто визнав свою вину у вчиненому, а тому вважає, що твердження позивача про те, що він не зариблював ставок на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області не відповідають дійсності. Також зазначив, що 06.02.2013 року голова ОСОБА_4 райдержадміністрації на підставі заяви ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, за взаємною згодою сторін видав розпорядження " Про припинення права користування земельною ділянкою, тобто орендодавцем земельної ділянки у даному випадку була ОСОБА_4 районна державна адміністрація, а право користування ОСОБА_2 земельною ділянкою було припинено з моменту укладення угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки. Крім цього додав, що за результатами проведеної ними вищезазначеної перевірки було встановлено, що позивач не мав жодних документів на право користування земельною ділянкою і не мав права проводити зариблення ставу, спуску води і вилову риби з нього, тобто він здійснив правопорушення передбачене ст. 53-1 КУпАП, і тому він як представник відповідача просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити за їх безпідставністю та пропуском строку оскарження.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи із наступних підстав:

Згідно з ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власності або надання їх у користування.

У відповідності з ст. 211 ЗК України, за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Згідно ст. 1 ЗУ " Про державний контроль за використанням та охороною земель", визначено термін самовільного зайняття земельної ділянки ( це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі ( на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації).

Судом встановлено, що п.1 припису Державної екологічної інспекції у Тернопільській області № 2-1/2156 від 12.05.2014 року позивачу, з 12.05.2014 року, було заборонено користуватися землями водного фонду, водним об"єктом ставка на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області до оформлення права користування землями водного фонду, водним об"єктом та отримання дозволу на спецвикористання. Проте за результатами проведеної 22 квітня 2015 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області перевірки дотримання природоохоронного законодавства на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області було виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства України. зокрема : було виявлено, що гр. ОСОБА_1, в порушення вимог вищезгаданого припису Держекоінспекції у Тернопільській області, фактично здійснював користування землями водного фонду та водним об"єктом, в підтвердження чого 21 червня 2014 року було виявлено зариблення даного ставку зарибком товстолоба та білого амура та 22 квітня 2015 року здійснино спуск даного ставу та вилов запущеної ним ж риби, а також було виявлено, що гр.. ОСОБА_1 не оформлено право користування землями водного фонду та водного об»єкта ставка на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області, і не отримано ним дозволу на спецводокористування і проведено самовільний спуск води у нерестовий період, про що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області 22 квітня 2015 року було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в якому були зафіксовані вищезгадані порушення. З вищезгаданим актом перевірки, позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис у ньому, а також даний факт не заперечує в судовому засіданні сам позивач.

Крім цього, 24 квітня 2015 року на позивача державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області було складено протокол про адміністративне правопорушення № 000092 за порушення ним п.б) ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, тобто самовільне зайняття земельної ділчянки, що тягне за собою накладення штрафу, і 12 травня 2015 року винесено постанову №6 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.б) ч.1 ст.211 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП, у зв"язку з тим, що він 22 квітня 2015 року о 14 год.30 хв. здійснив самовільне зайняття земельної ділянки спустивши воду із ставка на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області та провівши вилов риби, якою він незаконно зарибив вказаний ставок у 2014 році, не маючи документів на право користування землями водного фонду ( водного дзеркала) даного ставка площею 5,1779 га, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Суд також, не приймає до уваги твердження позивача про те, що він не зариблював ставок на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивача постановою про накладення адміністративного стягнення № 5 від 22 квітня 2015 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП, тобто за те, що він не маючи документів на право користування землями водного фонду та водним об"єктом спустив із ставка воду та виловлював раніше запущений зарибок товстолоба та білого амура. Даною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., який позивач сплатив в добровільному порядку і в повному обсязі, що підтверджується Банківською квитанцією №46 від 29.04.2015 року, що свідчить про визнання останнім своєї вини у вчиненому.

Крім цього, в судовому засіданні позивач посилається на те, що земельна ділянка для ведення рибного господарства, яка знаходиться на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області та перебуває в оренді підприємця - ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 23.06.2006 року, а він являється лише власником гідроспоруд, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 10294900 від 04.10.2013 року, однак судом встановлено, шо головою ОСОБА_4 райдерадміністрації 06.02.2013 року було видане розпорядження " Про припинення права користування земельною ділянкою" на підставі заяви ОСОБА_2 про розірвання договору оренди за взаємною згодою сторін, що підтверджується ОСОБА_4 районної державної адміністрації за № 02-360/01-10 від 04.04.2014 року.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельноюділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі ( на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

У відповідності із ст. 31 ЗУ " Про оренду землі" вказано випадки припинення договору оренди, одним з яких є розірвання договору оренди землі за згодою сторін, але вимогами щодо обов"язкової державної реєстрації припинення права користування не містить, крім того така реєстрація в даному випадку є формальною підставою і немає окремої правовстановлюючої сили, а лише підтверджує факт припинення права користування земельною ділянкою шляхом внесення до реєстру відповідної інформації.

Таким чином , судом встановлено, що орендодавцем земельної ділянки у даному випадку була ОСОБА_4 районна державна адміністрація, право користування ОСОБА_2 земельною ділянкою було припинено з моменту укладення угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, а позивач ОСОБА_1 права на земельну ділянку не набув.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Крім цього суд, не приймає до уваги твердження позивача про те, що він був позбавлений права апелювати оскаржовану постанову в день її винесення, оскільки судом встановлено, що 27 квітня 2015 року позивачу надсилалося повідомлення з пропозицією прибути до відповідача для розгляду справи про порушення ним вимог природоохоронного законодавства ( щодо самовільного зайняття земельної ділянки на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області) і одночасно йому було направлено копію протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2015 року № 000092, яке позивач отримав 06 травня 2015 року, що підтверджується листом повідомленням першого заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області за № 2-2/711 від 27.04.2015 року, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що є в матеріалах справи.

Таким чином судом встановлено, що позивач будучи повідомленим про розгляд справи про порушення ним природоохоронного законодавства ( щодо самовільного зайняття земельної ділянки на території Потуторської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області) не прибув на її розгляд і 12 травня 2015 року на підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області відносно позивача було винесено у відсутності останнього постанову про накладення адміністративного стягнення №6.

Той факт, що оскаржувану постанову було в день її винесення направлено позивачу, підтверджується супровідним листом державної екологічної інспекції у Тернопільській області за № 2-2/789 від 12.05.2015 року, яку він отримав 14.05.2015 року, що підтверджується відміткою на поштовому конверті адресованому позивачу, а тому суд не приймає до уваги твердження позивача, про те, що він отримав копію оскаржуваної постанови 29 травня 2015 року внаслідок чого не міг своєчасно оскаржити її до суду.

Як вбачається із штампа реєстрації вхідної кореспонденції Бережанського районного суду, із позовом про оскарження вищезгаданої постанови позивач звернувся лише 03 червня 2015 року, тобто після закінчення 10-тиденного строку на її оскарження, і не представив суд поважних причин його пропуску, а тому суд вважає за необхідне відмовити йому в поновленні пропущеного процесуального строку.

За таких обставин суд вважає, що Державна екологічна інспекція у Тернопільській області постановивши оскаржувану постанову, діяла виключно в межах своїх повноважень, а посилання позивача на її незаконність, необгрунтованість, прийнятої з порушенням його прав є безпідставними, оскільки в судовому засіданні не здобуто, а позивачем не представлено суду жодних доказів, які б спростували факт вчинення ним вищевказаних правопорушень, а підстави, з яких позивач просить скасувати постанову, на думку суду є надуманими, неправдивими і представленими суду з метою уникнення відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що постанова в справі про адміністративне правопорушення № 6 від 12 травня 2015 року відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, є законною, обгрунтованою, оскільки при її винесенні державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області виконано всі вимоги чинного законодавства, а також винесеною з метою охорони навколишнього природного середовища, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю позовних вимог та пропуском строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення..

Керуючись ст.ст.2,6-11, 17, 18, 71, 158-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 7, 251, 280, 283, 284, 287-289, 293, 295 КУпАП, ст. 31 ЗУ " Про оренду землі" , ч.1 ст.116, ст.ст.125, 211 ЗК України, ст. 1 ЗУ " Про державний контроль за використанням та охороною земель",суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 6 від 12 травня 2015 року, відмовити за безпідставністю позовних вимог та пропуском строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.І.Шміло