Справа № 2а-1925/12/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 лютого 2012 року № 2а-1925/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії"
до Відділу державної виконавчої служби Сімферопольського районного управління юстиції
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2012 року публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі - позивач, ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії") звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Сімферопольського районного управління юстиції (далі - відповідач, ВДВС Сімферопольського РУЮ) про визнання протиправними дій та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.12.2011 р.; зобов'язання вжити всіх дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", направлених на виконання виконавчого листа № 2-9361/10, виданого 22.11.2010 р. Шевченківським районним судом м. Києва.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, визначається Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частина 2 статті 384 ЦПК України).

Частиною 4 статті 82 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону України від 12.05.2011 р. N 3319-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 22.12.2011 р. N 4277-VI), передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз вищевикладених положень свідчить, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження здійснюється за правилами того судочинства, якими суд керувався при прийнятті цього судового рішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" звернулось до суду, зокрема, про зобов'язання ВДВС Сімферопольського РУЮ вжити всіх дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", направлених на виконання виконавчого листа № 2-9361/10, виданого 22.11.2010 р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" суми в розмірі 254 094,77 грн.

З огляду на те, що даний позов стосується порушення прав позивача під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, та враховуючи положення статті 181 КАС України, статей 383, 384 ЦПК України, статті 82 Закону України Про виконавче провадження, даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Позивачу слід звернутися до суду, який видав виконавчий лист.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись вимогами п. 1 ч. 1 ст. 109, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Відмовити публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Відділу державної виконавчої служби Сімферопольського районного управління юстиції про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова