Справа № 2а-12858/09/2670
Суддя: Баранов Д.О.
Дата ухвалення: 2010-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 січня 2010 року 18:10 № 2а-12858/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О. при секретарі судового засідання Попко Р.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

позовну заяву Відкритого акціонерного товариства «ХДІ страхування»

до Державної податкової інспекції у м. Полтава

про скасування податкового повідомлення рішення №/2 від 07.08.2009р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ВАТ «ХДІ страхування» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтава про скасування податкового повідомлення рішення №/2 від 07.08.2009р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем зроблено не вірний висновок, що позивач зобов'язаний при виплаті за рішенням суду коштів на відшкодування моральної шкоди в сумі утримати з фізичної особи, на користь якої здійснюється виплата податок з доходів фізичних осіб, оскільки податок від сум доходу, що нараховується (виплачується) на користь платника податку, утримується від суми такого доходу за рахунок платника податку. Зазначає, що оплата податку за рахунок власних коштів ВАТ "ХДІ страхування" суперечить правовій природі цього податку, оскільки відповідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»платником податку є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи. Позивач покликається на те, що відповідно до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»ВАТ "ХДІ страхування" не є податковим агентом фізичної особи, оскільки не зобов'язане за законом нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету від її імені та за її рахунок податок з доходів фізичних осіб із суми відшкодованої моральної шкоди на підставі рішення суду. В судовому засіданні представник підтримала доводи позовної заяви.

В запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, ВАТ СК "Алькона" (правонаступником якого є ВАТ«ХДІ страхування») зобов'язано провести страхову виплату на користь фізичної особи. Згідно видаткового касового ордеру із каси позивача виплачені кошти, як страхове відшкодування. Позивачем виконано вищезазначене рішення суду та проведено нарахування зазначеної суми доходу фізичній особі, але не нараховано податок з доходів фізичних осіб у бухгалтерському та податковому обліку із суми моральної шкоди та не перераховано податок до бюджету - тобто позивачем не виконано функції податкового агента покладені на нього ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є відповідно обов'язком податкового агента, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, в порушення Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»позивачем не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб із суми доходу у вигляді моральної шкоди на користь фізичної особи.

Відповідач явку представника не забезпечив, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В попередньому судовому засіданні 04.12.2009р. та 13.01.2010р. позивачем подавались заяви про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.12.2009р. на 13.01.2010р.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у м. Полтаві з 10.02.2009р. по 23.02.2009 року проведено виїзну позапланову перевірку філії ВАТ "Страхова компанія "Алькона" у м. Полтава (правонаступником якої є ВАТ "ХДІ страхування") з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами перевірки складено акт №395/22-1/26553423 від 02.03.2009 (надалі-Акт).

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п. 4.2.10 п. 4.2 ст. 4, п. 19.2 ст. 19, п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»не утриманий та не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб із суми виплаченого доходу у вигляді моральної шкоди на користь фізичної особи . Так, згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави про розгляд цивільної справи № 2-1675/06 від 09.11.2006р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - страхової компанії ВАТ СК "Алькона" (правонаступником якого є ВАТ«ХДІ страхування»), про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зобов'язано ВАТ СК "Алькона" провести страхову виплату на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральних збитків в сумі 2550 грн. та матеріальних в сумі 2553 грн., всього 5103,0 грн. Рішення набрало законної сили 21.11.2006р. Згідно видаткового касового ордеру №14 від 12.02.2007р. із каси позивача виплачені кошти в сумі 5103,00 грн., як страхове відшкодування. Не утримано податку з доходів фізичних осіб -382,50 грн.

13.03.2009 р. ДПІ у м. Полтаві було винесене податкове повідомлення-рішення №/0, яким, згідно з пп. "б" пп. 4.2.2 ст. 4, пп. 17.1.9 п. 17.1.ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" на підставі Акта, встановлено порушення філією ВАТ СК "Алькона" у м. Полтава п "є" пп. 4.2.9. п.4.2 ст.4, пп. 4.2.10 п. 4.2 ст. 4, п. 19.2 ст. 19 пп. 20.3.2 п. 20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-IV від 22.05.2003 р. (надалі - Закон №889) і визначено загальну суму податкового зобов'язання 1188,45 грн., що складається з 396,15 грн. - основний платіж, та штрафні санкції- 792,3 грн.

ВАТ "ХДІ страхування", яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства "СК "Алькона" визнало, що порушило п. "є" пп. 4.2.9. п.4.2 ст.4, п. 19.2 ст. 19 Закону №889, щодо неутримання податку з доходів фізичних осіб у сумі 13,65 грн. Зазначена сума з штрафною санкцією, всього 40,95 грн., сплачена ВАТ "ХДІ страхування" на рахунок УДК у м. Полтаві 17.03.2009 року. В подальшому сума податкового зобов'язання на вказану суму зменшена на була.

23.03.2009р. ВАТ "ХДІ страхування" оскаржило зазначене вище податкове повідомлення-рішення в порядку апеляційного узгодження. Рішенням від 14.05.2009р., №10523/10/25-040 ДПІ у м. Полтаві залишила скаргу без задоволення.

ВАТ "ХДІ страхування" направило повторну скаргу на податкове повідомлення-рішення № /0 від 13.03.2009р. та рішення ДПІ у м. Полтаві від 14.05.2009р., №10523/10/25-040 27.05.2009р.

Рішенням ДПА у Полтавській області №1681/10/25017 від 27.07.2009р. зазначені скарги залишено без задоволення.

01.06.2009р. ВАТ "ХДІ страхування" отримало податкове повідомлення-рішення за №/1 від 27.05.2009р., яке було оскаржено 10.06.2009р., повторна скарга №472, до ДПА у Полтавській області. Рішенням № 1681/10/25-017 від 27.07.2009р. ДПА у Полтавській області залишила повторні скарги - без задоволення.

За результатами розгляду повторних скарг ВАТ "ХДІ страхування" ДПІ у м. Полтаві було прийняте податкове повідомлення-рішення №/2 від 07.08.2009р.

ВАТ "ХДІ страхування" направило повторні скарги до Державної податкової адміністрації України №613 від 05.08.2009р.та №658 від 20.08.2009р., яка своїм рішенням №9912/6/25-0315 про результати розгляду повторних скарг від 05.10.2009р. залишила повторні скарги без задоволення.

13.11.2009р. ДПІ у м. Полтаві винесла податкове повідомлення-рішення №/3 яким визначила податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за основним платежем 396,15 грн. та 792,3 грн. штрафних санкцій, всього на 1188,45 грн.

Згідно п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до п.п. 4.2.10 п. 4.2. ст. 4 зазначеного Закону до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід у вигляді неустойки, штрафів або пені, фактично одержаних платником податку як відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди.

Згідно п.п. а) п. 19.2 ст. 19 Закону особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок;

Відповідно до п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 цього ж Закону у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

ДПІ у м. Полтаві зроблено висновок, що філія ВАТ СК "Альковна»у м. Полтаві зобов'язана була при виплаті за рішенням суду коштів відшкодування моральної шкоди в сумі 2550,00 грн. утримати з ОСОБА_1 податок з доходів фізичних осіб - 382,50 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, або застрахованій або іншій третій особі.

Розмір страхової суми та(або) розмір страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесенням змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно із п. 22.3 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому, страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а це: ліміт відповідно до п. 9.3 ст.9 - 51000,00 грн. х 5% = 2550,00грн.).

Таким чином, сума моральної шкоди виплаченої ОСОБА_1 за судовим рішенням, є однією із складових страхового відшкодуванням встановленим Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім цього, відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»платниками податку є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Згідно п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 цього Закону податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок.

В той час, як податковим повідомленням-рішенням відповідач зобов'язав сплатити позивача податок з доходів фізичних осіб за рахунок власних коштів, що суперечить правовій природі цього податку.

Отже, суд приходить до висновку, що утримання податку з доходів фізичних осіб від суми доходу у вигляді відшкодованої моральної шкоди за судовим рішенням за рахунок платника податку - фізичної особи, на користь якої відбулося відшкодування, призвело б до порушення приписів ст. 124 Конституції України, за якими судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, оскільки б фактично було зменшено суму відшкодування, присудженого до стягнення судовим рішенням.

Крім цього, в самому п.п. 4.2.10 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»передбачено, що даний підпункт не регулює порядок оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування.

Виходячи із вимог п. 1.15 ст. 1, пп. 8.1.1 та пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»суд дійшов висновку, що ВАТ "ХДІ страхування" не є податковим агентом ОСОБА_1, оскільки не зобов'язане за законом нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету від імені та за рахунок ОСОБА_1 податок з доходів фізичних осіб із суми відшкодованої моральної шкоди на підставі рішення суду, відповідно, у даному випадку, законні підстави для покладення відповідальності за порушення правил оподаткування щодо сплати податку з доходів фізичних осіб саме на позивача, відсутні.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Представник позивача в судовому засіданні не наполягав на стягненні судових витрат із відповідача.

З огляду на викладене та з врахуванням поданих позивачем уточнень позовних вимог та керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163 КАС України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Полтава №/0 від 13.03.2009р., №/1 від 27.05.2009р., №/2 від 07.08.2009р., № від 13.11.2009р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.О. Баранов