Справа № 816/4162/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Полтава Справа № 816/4162/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року (згідно відбитку поштового штемпеля) Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 3758,51 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на даний час за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 3758,51 грн, що виникла в результаті несплати останнім податкових зобов'язань зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника інспекції.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, не зважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не направив.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній письмових доказів.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 11.10.2005 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця. Як платник податків ФО-П ОСОБА_1 взятий на облік у Миргородській ОДПІ (Великобагачанське відділення).

Відповідно до пункту 291.3. статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Відповідно до пунктів 293.1 та 293.2 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 №5515-VI на 2013 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 1147 грн.

Враховуючи викладене, розмір єдиного податку з фізичних осіб за видами діяльності "діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною" та "роздрібна торгівля з лотків на ринках іншими товарами" для фізичних осіб-підприємців другої групи платників єдиного податку на 2013 рік становив 229,40 грн щомісячно.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 №719-VII на 2014 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 1218 грн.

Враховуючи викладене, розмір єдиного податку з фізичних осіб за видами діяльності "діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною" та "роздрібна торгівля з лотків на ринках іншими товарами" для фізичних осіб-підприємців другої групи платників єдиного податку на 2014 рік становить 243,60 грн щомісячно.

Відповідно до положень статті 298 Податкового кодексу України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1- 298.1.4 цієї статті.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до заяви ФО-П ОСОБА_1 про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої останнім до Великобагачанського відділення Миргородської ОДПІ 20.01.2012, відповідача з 01 січня 2012 року переведено на ІІ групу платників єдиного податку, ставка єдиного податку для якої складає 20% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Відтак, відповідач за видами діяльності "діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною" та "роздрібна торгівля з лотків на ринках іншими товарами" у 2013 році повинен був щомісячно сплачувати єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 229,40 грн, а у 2014 році повинен був щомісячно сплачувати єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 243,60 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що ФО-П ОСОБА_1 єдиний податок з фізичних осіб у грудні 2013 року терміном сплати 20.12.2013 та у період з січня по вересень 2014 року, термінами сплати 20.01.2014, 20.02.2014, 20.03.2014, 20.04.2014, 20.05.2014, 20.06.2014, 20.07.2014, 20.08.2014, 20.09.2014 не сплачувався.

Крім того, 22.07.2014 контролюючим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб ФО-П ОСОБА_1, результати якої оформлені актом від 22.07.2014 №000009/16-06/НОМЕР_1.

За висновками перевіряючого, викладеними у вказаному акті, на порушення п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України платником єдиного податку ФО-П ОСОБА_1 порушено терміни сплати авансового внеску з єдиного податку: сплачено авансовий внесок в сумі 700,00 грн 04.11.2013 (граничний термін сплати 20.08.2013), 250,00 грн - 21.11.2013 (граничний термін сплати 20.09.2013) та несплачені терміни (20.10.2013, 20.11.2013, 20.12.2013, 20.01.2014, 20.02.2014, 20.03.2014, 20.05.2014, 20.06.2014, 20.07.2014). Відповідальність за порушення правил сплати єдиного податку передбачена статтею 122 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки від 22.07.2014 №000009/16-06/НОМЕР_1 контролюючим органом 22.07.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до відповідача штрафних санкцій на суму 1426,10 грн.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлялося рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та отримане останнім 29.07.2014, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 22.07.2014 № у встановленому законодавством порядку матеріали справи не містять.

Отже, суд не знаходить правових підстав та фактичних даних для висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 22.07.2014 № порушує права та охоронювані законом інтереси ФО-П ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин і тому не створює для нього обов'язку виконати його владні приписи у частині сплати грошових зобов'язань.

З огляду на викладене та враховуючи наявну у відповідача переплату по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 89,39 грн, станом на момент розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість зі сплати вказаного виду податку в загальному розмірі 3758,51 грн (229,40 грн + 243,60 грн х 9 міс. 2014 року + 1426,10 грн - 89,39 грн = 3758,51 грн).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума несплаченого податкового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 3758,51 грн є сумою податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми Миргородською ОДПІ виставлено ФО-П ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №8901-16 від 21.05.2014, яка вручена особисто останньому 21.05.2014, про що свідчить його підпис на корінці вимоги.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. Натомість, наявна у матеріалах справи облікова картка особового рахунку відповідача по єдиному податку з фізичних осіб свідчить про наявність у відповідача податкового боргу з даного виду податку в сумі 3758,51 грн.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Миргородської ОДПІ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3758 (три тисячі сімсот п'ятдесят вісім) гривень 51 (п'ятдесят одна) копійка на р/р 0014, код бюджетної класифікації 18050400, одержувач В.Багачанське УК/В.Багачанське РН/18050400, код отримувача 36744050, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Гіглава