Справа № 821/1988/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1988/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1М.) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Херсонській області (далі - відповідач, Держземагентство), у якому просить визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, та зобов'язати повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області відповідно до норм земельного законодавства, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення з метою врахування рішення суду при перегляді заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана відмова Держземагентства у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не відповідає вимогам земельного законодавства, якими врегульовано порядок надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, а саме, ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки не може бути підставою для відмови у наданні такого дозволу на розробку проекту землеустрою включення земельної ділянки до переліку лотів для земельних торгів. При цьому, позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. З огляду на вказані обставини, позивач просить визнати протиправною вказану відмову та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1

Суд, розглянувши клопотання відповідача, здійснив процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача на Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастр у Херсонській області).

Відповідач згідно письмових заперечень проти адміністративного позову від 17.07.15 вказує, що оскаржувана відмова у надані позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства обумовлена включенням земельної ділянки, вказаної позивачем у додатку до заяви, до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги згідно наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області від 06.01.2015 року №21-2/19-14, і тому відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог.

В судове засідання, представники сторін подали суду заяви про розгляд справи в письмовому провадженні. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, суд зазначає наступне.

10.12.2014 року до ГУ Держземагенства у Херсонській області надійшла заява від 04.12.14 ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, що розташована за межами населених пунктів на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства.

06 січня 2015 року ГУ Держземагенства у Херсонській області листом за №19-21-0.102-11/15-15-СГ відмовило ОСОБА_1 у задоволенні вказаної заяви у зв'язку з включенням земельних ділянок до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги відповідно до наказу ГУ Держземагенства у Херсонській області.

Як вбачається зі змісту листа - відповіді ГУ Держземагентства у Херсонській області від 06.01.2015 , то на виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України ОСОБА_2 від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 наказом ГУ Держземагентства у Херсонській області затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до якого увійшла земельна ділянка, вказана у заяві ОСОБА_1

Не погодившись з вказаною відмовою ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям відповідача, суд вказує на наступне.

Статтею 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-III (далі - ЗК України) визначено підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, зокрема, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК України). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Згідно ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 121 цього Кодексу встановлено право громадян на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України, відповідно до якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) (абз. 1 ч. 6 ст.118 ЗК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. При цьому ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, кожен громадянин України має установлене Земельним кодексом України право на одноразове безоплатне одержання у приватну власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, особистого селянського господарства та садівництва в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як видно з наданих відповідачем доказів, заява позивача про надання безкоштовно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства повністю відповідала вимогам Земельного кодексу України, в тому числі до неї було додано графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому жодних доказів невідповідності указаного позивачем бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку - відповідачем не надано.

Як видно зі змісту листа-відмови від 06.01.2015 відповідач в якості єдиної підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою указав те, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тому з посиланням на положення ст.ст.134, 136 Земельного кодексу України відповідач вважає, що ця земельна ділянка не може відчужуватись, передаватись у заставу, надаватись у користування до завершення торгів.

За дорученням Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14 зобов'язано Держземагенство України забезпечити надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (крім тих, що знаходяться у користуванні) для ведення фермерського господарства та особистого селянського господарства на конкурентній основі за результатами відкритих публічних земельних аукціонів, а також затвердження на регулярній основі та оприлюднення на офіційному сайті Держземагентства переліків земельних ділянок, що виставляються на земельні торги, за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб щодо таких земельних ділянок.

За змістом наказу Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014" введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 р. (протокол засідання № 2). Згідно пункту 2 Протоколу засідання колегії Держземагенства України від 14.10.2014 р. № 2 про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах" прийнято рішення щодо особистого контролю начальників головних управлінь Держземагенства в областях, м. Києві за забезпеченням виконання дорученням Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14. За результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагентства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За результатами аналізу поточних робіт із землеустрою та звернень фізичних і юридичних осіб на регулярній основі виявляти земельні ділянки, що користуються попитом та права на які можуть бути продані на земельних торгах, включати такі земельні ділянки до вищезазначених переліків шляхом видання наказів про внесення змін і доповнень до них та оприлюднювати оновлені переліки на офіційному сайті Держземагентства України.

Отже, на виконання вищевказаних актів, ГУ Держземагентство у Херсонській області наказом від 23.10.2014 року №21-81/19-14 затвердило Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону.

06.01.2015 року Головним управлінням Держземагенства у Херсонській області прийнято наказ №21-2/19-15 "Про внесення змін до наказу Головного управління від 23.10.2014 р. №21-81/19-14 "Про затвердження Переліків земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону", згідно якому доповнено перелік несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону (додаток 3), а саме лотами №116-120 згідно з додатком.

Відповідач вважає, що при співставленні викопіювання земельної ділянки, вказаної позивачем у додатку до заяви, з переліком земельних ділянок, наведеним у додатку № 3 до наказу від 06.01.2015 року №21-2/19-14, земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1, розташована на території Птахівській сільській раді Скадовського району та увійшла до переліку несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону.

З додатку № 3 до наказу від 06.01.15 №21-2/19-15 видно, що по Скадовському району та конкретно по Птахівській сільській раді дійсно внесено до Переліку як лот № 116 несформовану земельну ділянку площею 16,00 га з номером кадастрової зони і кварталу :02:001. Внесення згаданої несформованої земельної ділянки здійснено відповідачем на підставі листа - пропозиції Відділу Держземагентства у Скадовському районі Херсонської області від 09.12.2014р. №01-03/2221 щодо включення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, додатком до якого був фрагмент карти з позначенням орієнтовного місця розташування земельної ділянки з номером кадастрової зони і кварталу.

Однак у сукупності картографічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки площею 2,00 га, яку хоче отримати у власність позивач та щодо орієнтовного місця розташування земельної ділянки площею 16,00 га, яку включено до згаданого Переліку, не дозволяють зробити чіткого і однозначного висновку про те, що саме земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, є тією земельною ділянкою чи її частиною, яка включена до Переліку.

Перевіряючи вказаний довід відповідача суд зазначає, що ухвалами суду від 02.07.15 та 03.08.15 зобов'язано відповідача надати суду документальне підтвердження обставин, викладених у листі від 06.01.2015 року №19-21-0.102-11/15-15-СГ про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, та письмові докази щодо включення земельної ділянки площею 2,0 га, на яку претендує ОСОБА_1, до переліку земельних ділянок, сформованих як окремі лоти для продажу права оренди на них.

Проте, на виконання вказаних ухвал суду, відповідач обмежився наданням лише копії наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 06.01.2015 року №21-2/19-15 та додатку № 3 до вказаного наказу.

Суд вказує, що відповідно до ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч. 6 ст. 71 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 07.07.2011 року №3613-VI "Про Державний земельний кадастр" (далі - Закон України №3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

- кадастрова зона - сукупність (об'єднання) кадастрових кварталів;

- кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо);

- кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно п. 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. №1051 (далі - Порядку №1051), кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999). Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Пунктом 34 Порядку №1051 передбачено, що система нумерації кадастрових зон і кварталів є єдиною на всій території України. Номер кадастрового кварталу складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК, де НКЗ - дванадцятизначний номер кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових зон становить 99), в якому останні дві цифри відокремлюються від перших десяти двокрапкою; НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових кварталів у межах кадастрової зони становить 999). Для нумерації кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць використовується значення НОМЕР_1 : 00. Структурні елементи номера кадастрової зони і кварталу відокремлюються один від одного двокрапкою.

З огляду на вищевказані приписи чинного законодавства суд зазначає, що кадастровий квартал входить до кадастрової зони та включає в себе земельні ділянки, при цьому площа кадастрового кварталу є значно більшою за площі окремих земельних ділянок, що входять до його складу. Як вбачається з наданого відповідачем додатку № 3 до наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області № 21-2/19-15 від 06.01.2015, то у переліку несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, розташованих на території Птахівської сільської ради Скадовського району, значиться земельна ділянка під лотом № 116, а саме - земельна ділянка орієнтованою площею 16,0000 га, номер кадастрової зони і кварталу (15 знаків) у разі відсутності кадастрового номеру - :02:001.Проте, з вказаного документу не можна встановити, що земельна ділянка площею 2,0000 га, на яку претендує ОСОБА_1., входить до складу лота № 116, а саме - земельної ділянки орієнтованою площею 16,0000 га.

Крім того, з наявної в матеріалах справи копії графічного матеріалу щодо місцерозташування бажаної земельної ділянки ОСОБА_1., також неможливо встановити факт включення спірної земельної ділянки площею 2,0000 га, до переліку несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, оскільки вказані матеріали не містить інформації щодо кадастрової зони і кварталу розташування земельної ділянки, як це зазначено у додатку № 3 до наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 06.01.2015 року №21-2/19-15.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч. 1 ст. 71); в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факт включення земельної ділянки площею 2,0 га, на яку претендує ОСОБА_1, до переліку земельних ділянок, сформованих як окремі лоти для продажу права оренди на них, зокрема до лоту № 116, вказаному у додатку № 3 до наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області № 21-2/19-15 від 06.01.2015 .

Крім того, така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону - безпосередньо не передбачена ст.118 Земельного кодексу України. Дійсно, частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Однак надання особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не є відчуженням такої земельної ділянки, оскільки у цієї особи на підставі наданого дозволу ще не виникає суб'єктивних прав щодо користування, володіння чи розпорядження земельною ділянкою.

Земельним кодексом України встановлено винятки, коли продаж земельної ділянки здійснюється без проведення земельних торгів, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Згідно ч.2 ст. 135 ЗК України продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 ЗК. А відповідно до абз. 16 ч. 2, ч. 3 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок , зокрема, для ведення особистого селянського господарства.

Рішення колегії Держземагенства від 14.10.14 не зареєстроване в Мінюсті України, тому не є нормативно-правовим актом. А відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується посилання представника позивача в судовому засіданні 03.08.15 на невиконання відповідачем вимог рішення Державного агентства земельних ресурсів України від 14.10.2014, № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", яке передбачає обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування, то, дійсно, Птахівська сільська рада Скадовського району Херсонської області не підтвердила таке звернення відповідача на погодження включення ділянки площею 16 га до переліку ділянок, які виставляються на аукціон. Разом з тим суд вважає, що ця обставина не стосується предмету даного спору, оскільки суд при розгляді справи не розглядає законності прийняття відповідачем наказу від 06.01.15 № 21-2/19-15.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмову ГУ Держземагенства у Херсонській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою про відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, то суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судом визнано неправомірною відмову ГУ Держземагентства у Херсонській області у наданні позивачу вищевказаного дозволу.

Щодо прохання позивача зобов'язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення з метою врахування рішення суду при перегляді заяви, то суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення є формою судового контролю за виконанням судового рішення і не може бути окремою вимогою в адміністративному позові. Враховуючи, що вирішення даного питання є правом суду, а не обов'язком, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подавати звіт.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VІ, позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір за адміністративний позов немайнового характеру у розмірі 0,06 від розміру мінімальної заробітної плати, що складає 73,08 грн. Крім цього, згідно наявних в матеріалах справи документів, позивачем були понесені судові витрати на правову допомогу у сумі 1600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.3 ст. 90 КАС України).

Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня на рівні 1218,00 грн., відповідно розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 487,20 грн. (1218 грн. х 40% = 487,2 грн.) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Як вбачається з наданого розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу за договором №4 від 18.06.2015 року, то загальна кількість годин обслуговування становить 15 годин загальною вартістю 1600 грн., з яких: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин (3 години) - 300,00 грн.; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи (5 годин) - 500,00 грн.; консультація стосовно підготовки процесуальних документів (4 годин) - 200 грн.; представництво інтересів у судовому засіданні (3 години) - 600,00 грн.

Таким чином, вартість однієї години участі адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки позовні вимоги задоволені, сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу присуджуються ОСОБА_1 з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 122, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( іден. код НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 73 (сімдесят три гривні ) 08 коп та витрати на правову допомогу у сумі 1600,00 (одну тисячу шістсот гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.3