Справа № 2а-17453/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

25 листопада 2011 року№ 2а-17453/11/2670
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомДержавної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва
доГромадської організації «Федерація приватних перевізників України»
про стягнення податкової заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2011 року ДПІ у Деснянському районі м. Києва звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Федерація приватних перевізників України»про стягнення заборгованості зі сплати податку на прибуток підприємств у розмірі 1 190,00 грн.

Відповідно до п.4, п.6 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 7 частини 3 статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення субєкта владних повноважень, подано субєктом владних повноважень до закінчення строку оскарження такого рішення встановленого статтею 99 цього Кодексу.

Як зазначає позивач, податковий борг виник після набрання чинності Податковим кодексом України, а отже процедура формування та надіслання податкових повідомлень та вимог, з дотриманням якої повязується виникнення у позивача права на стягнення податкового боргу та, відповідно, звернення до суду (в контексті положень п.7 ч. 3 ст.108 КАС України), регламентується положеннями законодавства в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Положення Податкового кодексу України застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, що відповідає положенням статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно із визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Порядок надсилання (вручення) органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків визначено в розділі IV Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010р. за № 1037, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2010 р. за № 1432/18727 (далі по тексту Порядок).

Відповідно до п.4.6 вказаного розділу Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу в звязку з: відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб, відмовою посадових осіб прийняти податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (п.4.7 Порядку).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

На підтвердження наявності права на звернення до суду із позовом про стягнення з платника податків заборгованості перед бюджетом податковим органом надано копію податкової вимоги від 10 серпня 2011 року № 2362, що направлялась на адресу Громадської організації «Федерація приватних перевізників України»та повернулась не врученою з відміткою поштової служби, здійсненою 01.11.2011 року, щодо повернення рекомендованого поштового відправлення у звязку із закінченням терміну зберігання.

У звязку з неможливістю вручення податкової вимоги податковим органом 03 листопада 2011 року складено акт за № 56 про розміщення податкової вимоги на дошці податкових оголошень.

Таким чином, датою вручення податкової вимоги від 10 серпня 2011 року № 2362, відповідно до положень п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України та п.4.6 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, є саме 01 листопада 2011 року, яка одночасно є датою, з якої починається відлік терміну, визначений у п.95.2 ст.59 Податкового кодексу України.

Отже, право податкового органу на звернення до суду із позовом про стягнення податкової заборгованості, визначеної у податковій вимозі від 10 серпня 2011 року № 2362 виникає лише 01 січня 2012 року.

Відтак, звернення податкового органу до адміністративного суду із даним позовом є передчасним.

З огляду на зазначене та в силу положень п.7 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись положеннями п.7 ч.3 ст.108, ст.ст.99, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ДПІ у Деснянському районі м. Києва до Громадської організації «Федерація приватних перевізників України»про стягнення заборгованості зі сплати податку на прибуток підприємств у розмірі 1 190,00 грн. повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_1