Справа № 808/780/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/780/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року

справа № 808/780/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 808/780/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон» 04 лютого 2015 року звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці Міндоходів, згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000304/1 від 08.08.2014 року відповідача;

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було надано відповідачу достатньо документів для підтвердження митного оформлення товару за основним методом. Вважає, що відповідач не мав законних підстав визначати митну вартість товарів за резервним методом та протиправно оформив картку відмови в митному оформленні товарів і транспортних засобів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що встановлені судом обставини справи свідчать про те, що в процесі митного оформлення товару відповідачем було порушено норми митного законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, а рішення про коригування митної вартості товарів законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно з контрактом №77S/2013Т, укладеним 08 жовтня 2013 року між позивачем (покупець) та Trident Seafoods Corporation (продавцем), ТОВ «Кліон» придбано товар (свіжозаморожену або охолоджену рибу різних видів та морепродуктів), постачання якого здійснювалась у відповідності до Інкотермс 2010. Умови поставки кожної партії товару, найменування, кількість, ціна, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною контракту; інвойси мають містити посилання на номер та дату цього контракту (п.1.2 контракту) (а.с.16-22).

Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним контрактом товару ТОВ «Кліон» до відповідача надіслав електронну декларацію ІМ40АА №112050000/2014/018048 від 06.08.2014 року, згідно з якою позивачем було заявлено митну вартість товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються у розмірі 1319887,65 грн.

За результатами перевірки документів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідачем були виявлені розбіжності, а саме:

3. відповідно до п. 5.1 контракту від 08.10.2013 №77S/2013Т до ціни включені витрати на пакування, маркування, доставку, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори в країні продавця. Проте, в калькуляції б/н від 29.05.2014 містяться не всі перелічені витрати;

4. висновок ЗТПП від 28.07.14 № ОИ-368 не містить інформації щодо основних товарних характеристик оцінюваного товару, а саме: вміст або відсутність харчових приправ та добавок; не зазначено на підставі яких даних наданих заявником робився висновок (за даним контрактом і специфікацією чи ні), що свідчить на не об'єктивний аналіз цін на товар.

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України, декларанту було надіслано вимогу надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення (а.с.50).

08 серпня 2014 року позивачем надано додаткові документи та відомості, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: лист виробника від 26 червня 2014 року, лист виробника від 08 серпня 2014 року, лист від 07 серпня 2014 року, докові розписки від 23 лютого 2014 року, лист від 06 серпня 2014 року (а.с.51-56).

Роз’яснено, що для забезпечення можливості митного оформлення товарів необхідно подати нову митну декларацію заповнену відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіна України від 30 травня 2012 року №651, враховуючи рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 08 серпня 2014 року №112050000/2014/000304/1, скоригувати митну вартість відповідно до рішення про коригування митної вартості від 08 серпня 2014 року №112050000/2014/000304/1 перераховану за офіційним курсом НБУ на день оформлення митної декларації та подати, нову митну декларацію в строки встановлені ст. 263 МК України.

08 серпня 2014 року позивач здійснив митне оформлення товару за митною декларацією №112050000/2014/018199 шляхом сплати суми податку на додану вартість та ввізного мита, розрахованих виходячи із митної вартості, що визначена рішенням про коригування митної вартості від 08.08.2014 року №112050000/2014/000304/1.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача та картки відмови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення та картку відмови діяв не на підставі, та не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені митним законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України надано право митному органу коригувати митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до приписів статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

Відмовляючи в митному оформленні товару за основним методом, митний орган послався на виявлення розбіжностей, а також на ненадання необхідних для підтвердження митної вартості документів.

Однак, відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України позивачем 08 серпня 2014 року надано відповідачу додаткові документи та відомості, які пояснюють виявлені відповідачем розбіжності та підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: лист виробника від 26 червня 2014 року (а.с.51), лист виробника від 08 серпня 2014 року з інформацією щодо відомостей вказаних у страховому полісі (а.с.54), лист від 07 серпня 2014 року з поясненнями щодо заповнення калькуляції (а.с.54), докові розписки від 23 лютого 2014 року (а.с.52-53), лист від 06 серпня 2014 року з поясненнями щодо зарахування грошових коштів за платіжними документами (а.с.56).

При цьому, висновок ЗТПП від 28.07.14 № ОИ-368, на недоліки якого посилався відповідач, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, не є обов’язком документом що підтверджує заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Також, позивач зробив запис про відмову в наданні будь яких інших додаткових документів.

Однак відповідачем не було зазначено які ж відомості, що впливають на числові значення складових митної вартості товарів при цьому залишилися неповними чи недостовірними.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції для визначення митної вартості товару відповідачем була використана наявна в органі доходів і зборів інформація щодо раніше визначених митних вартостей за основним та другорядними методами, зокрема відомості вантажної митної декларації від 16.07.2014 МД №112050000/2014/016493 (з розрахунку 2,9 доларів США за 1 кг товару) (а.с. 101).

Хоча вказана декларацію і свідчить про те, що позивач придбавав аналогічний товар (ікру тріски в ястиках морожену) у North Pacific Seafoods, Inc (виробника), проте взаємовідносини з поставки зазначеного товару здійснювались за допомогою посередницьких послуг, що надавалися Brightfish Trading Limiterd. Отже до складу вартості товару було включено вартість послуг посередника Brightfish Trading Limiterd по поставці зазначеного товару від виробника North Pacific Seafoods, Inc.

Однак, згідно з поданою позивачем декларацією №112050000/2014/018048 від 06.08.2014 позивач придбавав товар (ікру тріски в ястиках морожену) безпосередньо у виробника продукції Trident Seafoods Corporation, з яким було укладено контракт від 08.10.2013 №77S/2013Т, без використання посередницьких послуг.

Отже, оскільки позивачем до складу вартості товару не було включено посередницькі послуги, то вартість придбаного товару, згідно з декларацією №112050000/2014/018048 від 06.08.2014, відповідно є нижчою ніж зазначена у вантажно-митній декларації від 16.07.2014 №112050000/2014/016493, де до вартості товару були включені посередницькі послуги.

Вірно встановивши наявність вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем була використана інформація за митною декларацією від 16.07.2014 №112050000/2014/016493, яка не може бути використана, а саме відповідачем не враховано, що постачання за цією декларацією здійснено через посередника, за непрямим договором.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем неодноразово здійснювалась купівля товару (ікра тріски в ястиках морожена) у Trident Seafoods Corporation, з наданих інвойсів за квітень, травень 2014 року вбачається, що вартість товару визначалася з розрахунку 2,49 доларів США за 1 кг товару, отже, відповідач під час митного оформлення мав можливість використати наявну у нього інформацію щодо вартості імпортованого товару для визначення вартості товару, що декларувався позивачем, іншу ніж та, яка була ним використана.

У відповідності з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідачем вказаного обов’язку не виконав.

Наявність описки в рішенні суду першої інстанції в номері митної декларації від 16.07.2014 року, а саме №125110010/2014/016493, замість №112050000/2014/016493 не є підставою для його скасування, оскільки може бути виправлена судом першої інстанції.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 808/780/15 – без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 29 вересня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко