Справа № 815/4456/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4456/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року

11год.35хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмельницький ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням уточнень адміністративного позову від 28.08.2015р. в редакції заяви від 18.09.2015р.) ОСОБА_1, в якій позивач просить визнати незаконним, не чинним та скасувати наказ начальника ГУМВС України в Одеській області №884 від 13.03.2015 року, в частині звільнення ОСОБА_1; визнати незаконним, не чинним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області №225 о/с від 09.04.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1, зобовязати ГУМВС України в Одеській області поновити рядового міліції ОСОБА_1 на посаді помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області, допустити негайне виконання постанови в частині поновлення рядового міліції ОСОБА_1 на посаді помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ України на посаді помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Наказом ГУМВС України у Одеській області № 884 від 13 березня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади за грубе порушення вимог ст. 7 Дис циплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 p. №3460-IV., п. 2.5. п. 2.1 та п. 2.9 „в" Правил дорожнього руху, розділу II п. 2.2 та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155. Наказом від 09.04.2015 року №225 о/с у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено ОСОБА_1 у запас Збройних сил за п.66 (за дискредитацію). Підставою для прийняття оскаржуваних наказів слугувало службове розслідування, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 14.02.2015 р. керу вав мопедом „Сузукі, без посвідчення водія відповідної категорії, не зареєстрованим у встановленому законодавством порядку та з явними ознаками алкогольного спяніння, а також проявляв нещирість під час проведення службового розслідування. Вказані висновки службового розслідування спростовуються постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2015 р., якою було закрито провадження по справі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідаль ності за статтею 130 ч. 1 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного право порушення. Судом встановле но відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке і стало підставою для його звільнення, а отже на думку позивача, таке звільнення є незаконним та таким, що пору шило його права.

Позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх.№23512/15 від 22.09.2015 року).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином та завчасно, подав до суду клопотання від 21.09.2015 року вх. №23440/15 про зупинення провадження у звязку з відпусткою представника ГУМВС України в Одеській області.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 156 КАС України визначені підстави з яких справа підлягає зупиненню, серед яких, (п.4 ч.2 ст. 156 КАС України) суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом. При цьому приписами ч.1 ст. 122 КАС України визначено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 16.09.2015р. представник відповідача надав пояснення по суті спору та додаткові пояснення на запитання представника позивача. Клопотання про зупинення провадження обґрунтовано виключно відпусткою представника відповідача, без застережень щодо необхідності надання додаткових доказів, при цьому письмові заперечення відповідача з доказами надійшли до суду ще 31.08.2015р. та залучені до справи.

Отже перешкод для розгляду справи по суті станом на 22.09.2015р. не вбачається, тому з урахуванням клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника 22.09.2015р. судом ухвалено розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача, відповідно до яких останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 зазначаючи, що в ході службового розслідування було встановлено, що 14.02.2015 мобільною групою ГУМВС України в Одеській області був проведений рейд по перевірці дотримання транспортної дисципліни працівниками ОВС в м. Одесі, в ході якого на вул. Єкатерининській в м. Одесі о 03:00 год. був зупинений мопед «Сузукі», без номерних знаків, під керуванням помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС рядового міліції ОСОБА_1, який керував зазначеним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, а також мопед «Сузукі», яким керував останній, у встановленому законодавством порядку не зареєстрований. При спілкуванні з порушником відчувався різкий запах алкоголю. Для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння рядовому міліції ОСОБА_1 у присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було запропоновано пройти тест за допомогою алкотестеру «Драгер». За результатами проведення тесту у ОСОБА_1 у видихаємому повітрі було виявлено 1,08 % алкоголю. В подальшому останній, у порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, розділу II п. 2.2, розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012, п. 2.5 Правил дорожнього руху, пройти огляд у медичному закладі відмовився.

За порушення вимог п. 2.5, п. 2.1 та п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху працівниками ДАІ відносно рядового міліції ОСОБА_1 були складені протоколи серії АВ2 № 608759, АП1 № 546763 та АП1 № 546764 про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130, ст. 126 та ст. 121 КУпАП, відповідно. Мопед «Сузукі» затриманий та доставлений на арештмайданчик УДАІ.

18.02.2015 року матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 були направлені до Малиновського районного суду м. Одеси для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Рішення не прийняте.17.02.2015 року матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 126 та ст. 121 КУпАП були направлені до ВДАІ м. Одеси УДАІ ГУМВС, де відповідними постановами ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 та ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 510 та 170 грн. відповідно.

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-1V, розділу II п. 2.2. та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, виявив нещирість та повідомив, що спиртні напої вживав ще за добу до керування мопедом.

Оскаржувані накази №884 від 13.03.2015 року та №225 о/с від 09.04.2015 року прийняті з урахуванням всіх обставин службового розслідування в межах та у спосіб передбачений законодавством України, а отже скасуванню не підлягають.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.08.2014р. перебуває на службі в органах внутрішніх справ, обіймав посаду помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з випробувальним строком 1 рік відповідно до наказу МВС України від 24.04.2009р. №177.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 884 від 03 березня 2015 року «Про притягнення працівника Малиновського РВ ОМУ ГУМВС до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3462-IV, п. 2.5. п. 2.1 та п. 2.9 „в" Правил дорожнього руху, розділу II п. 2.2 та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155, що виразилося у керуванні 14.02.2015 року мопедом «Сузукі» без посвідчення водія відповідної категорії, не зареєстрованим у встановленому законодавством порядку та з явними ознаками алкогольного спяніння, проявленої нещирості під час проведення службового розслідування, помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України рядового міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Підставою для прийняття наказу №884 від 13.03.2015р. про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення слугувало службове розслідування, проведене за фактом порушення транспортної дисципліна співробітником Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України рядовим міліції ОСОБА_1. За результатами службового розслідування 10.03.2015 року був затверджений висновок, відповідно до якого за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, п. 2.5, п. 2.1 та п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, розділу II п. 2.2. та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, що виразилось у керуванні мопедом «Сузукі», без посвідчення водія відповідної категорії, не зареєстрованим у встановленому законодавством порядку та з явними ознаками алкогольного сп'яніння, проявленої нещирості під час проведення службового розслідування, помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС рядового міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ запропоновано звільнити за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

30.03.2015 року в.о. начальника Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було проведено атестацію рядового міліції ОСОБА_1 помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РА ОМУ ГУМВС України в Одеській області за період роботи з серпня 2014 року по квітень 2015 року. За результати проведеної атестації складений атестаційний лист, відповідно до висновків якого ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ за п. 66 (дискредитацію).

Начальником Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було оформлено подання про звільнення за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ рядового міліції ОСОБА_1 помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РА ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновків старших начальників із звільненням рядового міліції ОСОБА_1 помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РА ОМУ ГУМВС України в Одеській області у запас Збройних Сил України за п. 66 (за дискредитацію) погодилися начальник ОМУ ГУМВС України в Одеській області, начальник УКЗ ГУМВС України.

В.о. начальника ГУМВС України в Одеській області було прийнято рішення про звільнення рядового міліції ОСОБА_1 помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РА ОМУ ГУМВС України в Одеській області у запас Збройних Сил України за п. 66 (за дискредитацію) (наказ №225 о/с від 09.04.2015 року, завірений витяг з якого залучений до матеріалів справи).

Позивач вважає накази №884 від 03 березня 2015 року та № 225 о/с від 09.04.2015р. протиправними, у звязку з чим звернувся до суду з позовом про їх скасування та поновлення його на роботі.

Суд погоджується з позицією позивача з огляду на наступне.

Згідно з статтею 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Статтею 25 Закону України "Про міліцію" передбачено, що працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність; службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Такий порядок визначений Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV.

Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.ст.1,2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно приписів статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням. Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

За приписами пунктів 2.1 та 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції начальники ГУМВС, УМВС мають право призначати службові розслідування стосовно осіб РНС тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють.

Пунктом 6.3 Інструкції закріплені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Відповідно до пункту 8.1 Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Судом встановлено, що наказом ГУМВС України в Одеській області від 17.02.2015 року за №550 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування за фактом грубого порушення транспортної дисципліни рядовим міліції ОСОБА_1 Підставою для службового розслідування слугували наступні обставини.

14.02.2015 року мобільною групою ГУМВС України в Одеській області був проведений рейд по перевірці дотримання транспортної дисципліни працівниками ОВС в м. Одесі, в ході якого на вул.Єкатерининській в м. Одесі о 03:00 год. був зупинений мопед «Сузукі», без номерних знаків, під керуванням помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС рядзвого міліції ОСОБА_1, який керував зазначеним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, а також мопед «Сузукі», яким керував останній, у встановленому законодавством порядку не зареєстрований. При спілкуванні з порушником, від останнього відчувався різкий запах алкоголю.

Для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння рядовому міліції ОСОБА_1 у присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було запропоновано пройти тест за допомогою алкотестеру «Драгер». За результатами проведення тесту у ОСОБА_1 у видихаємому повітрі було виявлено 1,08 % алкоголю. В подальшому останній, у порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, розділу II п. 2.2, розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155 від 22.02.2012, п. 2.5 Правил дорожнього руху, пройти огляд у медичному закладі відмовився.

За порушення вимог п. 2.5, п. 2.1 та п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху працівниками ДАІ відносно рядового міліції ОСОБА_1 були складені протоколи серії АВ2 № 608759, АП1 № 546763 та АП1 № 546764 про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130, ст. 126 та ст. 121 КУпАП, відповідно. Мопед «Сузукі» затриманий та доставлений на арештмайданчик У ДАІ.

18.02.2015 року матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 були направлені до Малиновського районного суду м. Одеси для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

В ході службового розслідування був опитаний ОСОБА_1,, який у порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, розділу II п. 2.2. та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, виявив нещирість та повідомив, що спиртні напої вживав ще за добу до керування мопедом.

Як вказано в матеріалах службового розслідування, зазначена подія стала можливою внаслідок низьких морально-етичних якостей помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС рядового міліції ОСОБА_1, грубого порушення ним вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, п. 2.5, п. 2.1 та п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, розділу II п. 2.2. та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, наказів МВС України від 16.03.2007 № 81, від 15.05.2007 № 157, ігнорування наказів та доручень МВС та ГУМВС щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни.

У звязку з чим, за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, п. 2.5, п. 2.1 та п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, розділу II п. 2.2. та розділу IV п. 1.1 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, що виразилось у керуванні мопедом «Сузукі», без посвідчення водія відповідної категорії, не зареєстрованим у встановленому законодавством порядку та з явними ознаками алкогольного сп'яніння, проявленої нещирості під час проведення службового розслідування, помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС рядового міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ запропоновано звільнити за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Висновок за результатами проведеного службового розслідування 10.03.2015 року затверджений начальником ГУМВС України в Одеський області.

Судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2015 року по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, працюючого помічником оперативного чергового Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З постанови Малиновського районного суду м.Одеси убачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за відмову (ухилення) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння згідно із ч.1 ст.130 КУпАП, проте судом відхилено відомості протоколу про адміністративне правопорушення від 14.02.2015р. АВ№608759 як недостовірні, а сам протокол як доказ вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення викликає сумніви у його достовірності.

З цих підстав (відсутності інших доказів вчинення будь-якого з адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 КУпАП) суд закрив провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1

Виходячи з вимог ч.4 ст.72 КАС України постанова Малиновського районного суду м.Одеси є обовязковою для адміністративного суду в питанні, що ОСОБА_1 не вчиняв протиправне діяння у вигляді керування мопедом у стані алкогольного спяніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Отже, висновки службового розслідування, які базуються виключно на даних протоколів про адміністративне правопорушення, спростовуються постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2015 року.

Відповідно до вимог п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Вирішуючи питання щодо правомірності звільнення позивача за дискредитацію звання, суд виходить з того, що чинне законодавство України не містить нормативного визначення поняття «вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу», відтак, таке поняття є оціночним та на думку суду, пов'язане із невиконанням чи неналежним виконанням службових обов'язків, а також за своєю суттю межує з адміністративним або кримінальним правопорушенням і полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у статті 5 Закону України "Про державну службу", Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

У пункті 66 Положення №114 визначено не окремий вид дисциплінарної відповідальності працівника ОВС, а спеціальну підставу для припинення служби, яке відбувається у формі звільнення.

Припинення служби за п.66 Положення №114 є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

Звільнення за п.66 Положення №114 може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пунктом 66 Положення №114, може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли інші заходи є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Натомість з висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 не вбачається того, що позивач своїми навмисними діями скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Виходячи із положень ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при встановленні обставини вчинення дисциплінарного проступку та визначенні виду дисциплінарного стягнення мають бути враховані певні критерії (с.10 ст.14), а незначне порушення службової дисципліни може мати наслідком усне попередження особи.

В той же час, відповідачами не подані суду матеріали службового розслідування чи службової перевірки, які б встановлювали випадки допущення позивачем безвідповідального ставлення та порушення вимог діючого законодавства України та службової дисципліни, натомість матеріали службового розслідування, надані до суду відповідачем, не містять доказів вчинення позивачем порушення, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ. Як зазначалося вище, висновки службового розслідування ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення, визнаного Малиновським районним судом м.Одеси таким, що не мало місця в діях ОСОБА_1, а протокол складений за результатами встановлення адміністративного правопорушення таким, що містить недостовірну інформацію.

Отже, посадовими особами під час проведення службового розслідування не були встановлені всі обставини, що мали місце 14.02.2015 року о 3:00 годині по вул. Єкатерининська, не були прийняті до уваги пояснення позивача, відповідно до яких останній зазначив, що під час проходження тестування на вживання алкоголю, поняті які підписали протокол про адміністративне правопорушення, не оглянули ОСОБА_1, а тому не могли надати належної оцінки стану позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивача звільнено на підставі п.66 Положення - «за дискредитацію», а не в порядку накладення дисциплінарного стягнення; докази щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в матеріалах справи відсутні, як і докази вчинення дій, що підпадають під ознаки дискредитації, тобто діянь, що є несумісними з подальшим перебуванням в ОВС України.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про міліцію» на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), мають повну загальну середню освіту, володіють державною мовою, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання. При прийнятті на службу до міліції може бути встановлено випробування строком до одного року.

Згідно із ч.9 ст.17 ЗУ «Про міліцію» працівники міліції складають присягу, текст якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів від 28.12.1991р. №382 «Про затвердження нового тексту Присяги працівника органів внутрішніх справ України» затверджено текст Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а саме: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складаю Присягу і урочисто клянуся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Я присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ. Клянуся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. Якщо ж я порушу цю Присягу, то хай мене покарають за всією суворістю закону. (Підпис) "___" _______________ 19___ р.».

З матеріалів Послужного списку ОСОБА_1, рядового міліції, убачається, що він не складав присягу працівника ОВС та був призначений на посаду з випробувальним строком 1 рік, тобто до 15.08.2015р. він перебував на займаній посаді з іспитовим строком.

Відповідно до п.3 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. №114, на службу в органи внутрішніх справ приймаються на добровільних засадах особи, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), здатні за особистими якостями, освітою і станом здоров'я виконувати покладені на них обов'язки. Під час прийняття на службу може бути встановлено іспитовий строк тривалістю до одного року. Особливості проходження служби в період іспитового строку визначаються МВС. Стосовно осіб, які приймаються на службу в органи внутрішніх справ, проводиться спеціальна перевірка відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" у разі, коли посади, на які вони претендують, передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища чи належать до посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством з питань запобігання корупції.

Відповідачем не обґрунтовано та не доведено, що звільнення ОСОБА_1 в період проходження служби в ОВС з іспитовим строком (що відображено в наказі №600о/с від 29.08.2014р.) 1 рік взагалі могло відбутися з оскаржуваної підстави «за дискредитацію» згідно із п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; ОСОБА_1 не приймав Присягу працівника ОВС, докази зворотнього в справі відсутні, тому його на думку суду, не могли звільнити з ОВС за дискредитацію звання в силу особливостей проходження такої служби.

Оскаржувані накази не можуть бути визнані законними та обґрунтованими також виходячи з того, що в них жодним чином не висвітлено особливості проходження позивачем служби в ОВС з іспитовим строком.

На підставі викладеного, оскаржувані накази про звільнення позивача «за дискредитацію» на підставі п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ підлягають скасуванню як протиправні та необґрунтовані.

Згідно із пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки ним доведена їх обґрунтованість, а відповідачем не доведена законність звільнення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду в тому числі про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі зазначеної норми суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення позивача на посаді.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.128, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Хмельницький ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області №884 від 13.03.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію).

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області №225 о/с від 09.04.2015 року в частині звільнення ОСОБА_1.

Поновити рядового міліції ОСОБА_1 на посаді помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника оперативного чергового чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян