Справа № 703/10/2070
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21.10.2010 р. справа № 2а- 703/10/2070 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденко А.В.,

при секретарі судового засідання - Алексєєнко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова
до Відкритого акціонерного товариства "Точприлад"
простягнення суми, -

встановив:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача, Відкритого акціонерного товариства "Точприлад" заборгованість по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на доставку та виплату пільгових пенсій у розмірі 1.232,64грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач указав наступне. Відповідно до ст. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 передбачено відшкодування витрат Пенсійному фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій. Внаслідок невиконання вимог діючого законодавства щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах гр. ОСОБА_1, у відповідача склалась заборгованість перед Пенсійним фондом України в сумі 1.232,64 грн.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство "Точприлад" з поданим позовом не погодився.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідач указав наступне. Гр. ОСОБА_1 набула право на отримання пенсії на умовах, відмінних від загальних, внаслідок роботи на Харківському заводі точного приладобудування. ВАТ "Точприлад" не є правонаступником названого суб'єкта господарювання, а тому не має обов'язку по оплаті спірного платежу.

Оскільки судом зібрані докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, визначене ч.1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом суб'єкта владних повноважень і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6, ст.128 КАС України суд доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, Відкрите акціонерне товариство "Точприлад" згідно зі ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" належить до кола осіб, які є платниками внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якості платника внесків знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова.

Правовідносини, які складаються з приводу загальнообов'язкового державного пенсійного забезпечення унормовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" п. 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди (абз.1 п.2).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Суд відмічає, що до набрання чинності Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування питання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату на доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто пенсій, призначених застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, було унормовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п.1 ст.1 згаданого закону відповідач віднесений законодавцем до кола осіб, які є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а в силу ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування для відповідача є, зокрема, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Водночас з цим, перевіряючи доводи позивача щодо наявності у ВАТ "Точприлад" обов'язку відшкодовувати витрати територіальних органів ПФУ по виплаті і доставці пенсії саме гр.ОСОБА_1, суд відзначає, що наявною у справі довідкою №446-03 від 29.07.2008р. підтверджено факт роботи даного громадянина на Харківському заводі точного приладобудування з 02.08.1982р. по 21.08.1992р.

З долученого до справи свідоцтва про державну реєстрацію, довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, статуту відповідача вбачається, що ВАТ "Точприлад" було зареєстровано 29.06.1994р. і є правонаступником Державного підприємства "Точприлад".

Доказів на підтвердження того, що відповідач є правонаступником Харківського заводу точного приладобудування, внаслідок роботи на якому гр. ОСОБА_1 набула право на отримання пенсії на умовах, відмінних від загальних, позивач до суд не подав. Суд самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України щодо офіційного з'ясування всіх обставин по справі таких доказів не виявив.

Окрім того, вирішуючи справу по суті, Харківський окружний адміністративний суд не знаходить правових підстав для залишення поза увагою постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2010р. по справі №2а-39638/09/2070 та ухвали Вищого адміністративного суду від 15.07.2010р. по справі №2а-30414/09/2070, які були винесені у спорі за позовом УПФУ в Дзержинському районі міста Харкова до ВАТ "Точприлад" про стягнення заборгованості по відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Переліченими судовими актами встановлені обставини, згідно з якими відповідно до статуту Харківського виробничого об'єднання "Точприлад", затвердженого 31.03.1989 року, "Точприлад" перебувало у віданні Міністерства приладобудування, засобів автоматизації та систем керування СРСР з безпосереднім підпорядкуванням Міністерству.

Виробниче об'єднання "Точприлад" діяло як єдиний виробничо-господарський комплекс, до складу якого входили структурні одиниці: Харківський завод точного приладобудування та Спеціальне Конструкторське - технологічне бюро засобів не руйнуючого контролю.

Таким чином, відповідно до положень Статуту Харківського виробничого обєднання "Точприлад", державне підприємство "Точприлад" входило до складу підприємства союзного підпорядкування, відносились до сфери його управління та мало статус підприємства союзного підпорядкування, оскільки підпорядковувалось Міністерству приладобудування , засобів автоматизації та систем керування СРСР.

У звязку з розпадом СРСР, проголошенням незалежності України, набранням чинності Законом України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядковування, розташовані на території України відповідно до статей 1,2 цього Закону, все майно і фінансові ресурси підприємств, установ організацій та інших обєктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, перейшло у державну власність України. Майно цих підприємств передано Фонду державного майна та встановлено, що правонаступником за договорами оренди державних підприємств та контрактів з керівниками на території України, які укладені з міністерствами і відомствами СРСР, є Фонд державного майна України.

Відповідно до статей 3, 37 Закону України "Про підприємства в Україні", що діяв на момент створення підприємства відповідача, підприємства мають право на добровільних засадах об'єднувати свою виробничу, наукову, комерційну та інші види діяльності, якщо це не суперечить антимонопольному законодавству України.

Ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражу.

Згідно ст. 2, 3, 5 Закону Союзу Радянських соціалістичних республік «Про підприємства в СРСР», якій діяв на момент створення підприємства відповідача, встановлено, що відповідно до форм власності, встановлених Законом СРСР «Про власність в СРСР», можуть діяти зокрема, підприємства, засновані на державній власності - державне союзне підприємство.

Підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Статтею 37 Цивільного кодексу УРСР, що діяла в період створення державного підприємства "Точприлад", юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання).

За змістом частини 7 статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні", який втратив чинність з 31.01.2004, при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

ДП "Точприлад" утворено на підставі наказу № 9 від 23.09.1992 року регіонального відділення Фонду держмайна України по Харківській області. Отже, зазначене підприємство не утворювалось шляхом реорганізації юридичної особи, яка існувала раніше.

З посиланням на викладені обставини Вищий адміністративний суд України та Харківський адміністративний апеляційний суд дійшли висновків, що ВАТ "Точприлад" не є правонаступником Харківського заводу точного приладобудування.

Частиною 1 ст.72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт правонаступництва між відповідачем, ВАТ "Точприлад" та Харківським державним підприємством точного приладобудування, що зумовлює відсутність у ВАТ "Точприлад" відшкодовувати витрати територіальних органів ПФУ по виплаті пенсій громадянам, які мали трудові правовідносини з Харківським заводом точного приладобудування, то в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, 7-11, ст.ст.7- 11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч.ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова до Відкритого акціонерного товариства "Точприлад" про стягнення суми залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст..254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Сліденко А.В.