Справа № 5247/09/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 5247/09/1570
УХВАЛА

05 березня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Іванової Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, за участю третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства громадян- власників «Золотий колос» про визнання протиправним п.2 рішення від 19.02.2008 року №337-У, зобовязання укласти договір оренди землі під будівлями, які знаходяться у власності позивача та за позовом третьої особи на боці позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання неправомірної бездіяльності щодо неприйняття рішення та про зобов'язання прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі йому у користування земельної ділянки піл об'єктом нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, за участю третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства громадян- власників «Золотий колос» про визнання протиправним п.2 рішення від 19.02.2008 року №337-У, зобовязання укласти договір оренди землі під будівлями, які знаходяться у власності позивача.

Ухвалою суду від 10.02.2009 року відкрито провадження у справі.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 був поданий позов до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання неправомірної бездіяльності щодо неприйняття рішення та про зобов'язання прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі йому у користування земельної ділянки піл обєктом нерухомого майна, в зв'язку з чим, він був прийнятий до сумісного провадження з первинним позовом та відповідно до ч.І ст.53 КАС України ОСОБА_2 отримав статус третьої особи на боці позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В судовому засіданні 05.03.2010 року позивач, представник третьої особи на боці позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, представник відповідача та третьої особи на його боці, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору надали суду пояснення з приводу заявлених позовних вимог стосовно визнання протиправним рішення, зобовязання орган місцевого самоврядування вчинити певні дії щодо передачі у користування земельних ділянок під об'єктами нерухомого майна.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, як за первинними позовними вимогами позивача так й за позовними вимогами третьої особи на його боці з наступних підстав:

Відповідно до ч.І ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.І ст.З КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, зокрема, що сільська рада має право розпоряджатися землями територіальних громад, яке вона здійснює шляхом: передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади села; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

При цьому, як випливає зі змісту зазначеної статті, сільська рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі рада є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у п.1 ч.І ст.17 КАС України, а рівноправним субєктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України та ст.15 ЦІ ІК України захист прав землекористувача фізичними особами, які не мають статусу підприємця у земельних відносинах здійснюється за правилами цивільного процесуального законодавства.

Чинне законодавство не дає підстав для висновку, що спірні правовідносини не підпадають під викладене в наведеній нормі загальне правило і що для вирішення такого спору законом встановлено виняток - інші порядок, суд.

Таким чином, вирішення вказаних позовних вимог віднесено до компетенції місцевих загальних судів та вони повинні розглядатись за правилами цивільного процесуального законодавства, що на підставі ч.2 ст.17 КАС України виключає можливість їх вирішення судами адміністративної юрисдикції.

Саме на таке застосування норм матеріального та процесуального законодавства під час розгляду аналогічних справ орієнтує Судова плата в адміністративних справах Верховного суду України у постанові від 18.02.2009 року по справі №21-1955 во 08.

Суд, встановивши, що позовні вимоги не підвідомчі адміністративним судам, на підставі п.1 ч.І ст.157 КАС України повинен закрити провадження по справі за цими позовними вимогами.

На підставі наведеного, керуючись ст.17, п.п.1 ч.І ст.157, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративними позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, за участю третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства громадян-власників «Золотий колос» про визнання протиправним п.2 рішення від 19.02.2008 року №337-У, зобов'язання укласти договір оренди землі під будівлями, які знаходяться у власності позивача та за позовом третьої особи на боці позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання неправомірної бездіяльності щодо неприйняття рішення та про зобовязання прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення-проекту землеустрою щодо передачі йому у користування земельної ділянки піл обєктом нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.