Справа № 2а-1670/3599/11
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 квітня 2011 рокум. ПолтаваСправа № 2а-1670/3599/11

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Світловодськ до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2011 року позивач ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Світловодськ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання дій фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Світловодськ незаконними, а висновок спеціаліста, складений 16 вересня 2009 року по відношенню гр. ОСОБА_3 - недійсним.

Зі змісту позову суд вбачає, що позивач оскаржує висновок спеціаліста, складений судовим експертом ОСОБА_2, який був досліджений Кіровоградським окружним адміністративним судом у адміністративний справі № 2а-1692/08/1670 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ про зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Закон України від 25.02.1994 року № 4038-XII "Про судову експертизу" визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Згідно статті 14 цього Закону судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 67 Кодексу адміністративного судочинства України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних засобів і може надавати консультації під час вчинення процесуальних дій з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Таким чином, судовий експерт, яким складено висновок спеціаліста у адміністративній справі, не є суб'єктом владних повноважень, не виконує владні управлінські функції щодо позивача, висновок спеціаліста не встановлює для позивача жодних прав та обов'язків, а тому не є актом індивідуальної дії у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, висновок спеціаліста не є доказом в адміністративному судочинстві у розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Законами України не встановлено право органів Пенсійного фонду України на звернення до суду до експертів про визнання їх дій незаконними, а висновків спеціаліста - недійсними.

Таким чином, ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Світловодськ не має повноважень на звернення до адміністративного суду із зазначеним позовом.

Тому вказаний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Світловодськ до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання дій незаконними.

Копію ухвали направити позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Сич