Справа № 2-а-245/2010
Суддя: Лінник Г. О.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-245/2010
Провадження № 2-а-245/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2010 м. Пологи

Суддя Пологівського районного суду Запорізької обл. Лінник Г.О., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області про визнання дій противоправними та зобовязати зробити перерахунок надбавки дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, 14.10.2010 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області про визнання дій противоправними та зобовязати зробити перерахунок надбавки дітям війни

Позивач вказав, що народилася у 1937 році і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року є дитиною війни і їй відповідно до ст. 6 зазначеного закону повинна була виплачуватися щомісячна державна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але з 31.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.01.2008 року по теперішній час зазначена допомога виплачувалась у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки зазначені виплати було зупинено відповідними законами України про державний бюджет. Рішеннями Конституційного Суду України були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет » в тому числі й щодо зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином позивач вважає, що відповідно до зазначених рішень Конституційного Суду України, відповідачем протиправно не нараховувалась їй зазначена щомісячна державна соціальна допомога як дитині війни, і просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Пологівському районі про відмову у призначені позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09.07.2007 року по теперішній час обчислюючи її з урахуванням підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням отриманих сум підвищення до пенсії у вказаний період.

Відповідачу, судом у відповідності до ст. 183-2 КАСУ направлена копія адміністративного позову та долучені до неї копії матеріалів справи для надання заперечень на позов. Вказані матеріали справи та копії адміністративного позову відповідач отримав.

Відповідно до ст. 99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячній строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляє ухвалу.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважаю, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності передбаченої ст. 99 ч.2 КАСУ.

Відповідно до ксерокопії пенсійного посвідчення виданого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 випливає, що позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача отримує пенсію за віком та має статус «дитини війни».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року випливає, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а позивачу виплачувалась щомісячно, як дитині війни підвищення до пенсії у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що суперечить діючому законодавству.

Вважаю, оскільки позивач звернувся до суду 14.10.2010 року, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за період 14.04.2010 року по 14.10.2010 року включно.

Вивчивши матеріали справи, та давши оцінку доказам які надав позивач, вважаю, що Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі повинно було нараховувати та сплачувати позивачеві підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до внесення змін від 28.12.2007 року, а саме в редакції від 18.11.2004 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що відповідачем зроблено не було, в результаті чого, цією бездіяльністю відповідача було порушено право позивача на отримання підвищення до пенсії у зазначеному розмірі за період з 14.04.2010 року по 14.10.2010 року включно з урахуванням раніше проведених виплат.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що невиконання відповідачем законодавчо визначеного обов'язку здійснити за періоди 14.04.2010 року по 14.10.2010 року нарахування та виплату надбавки до пенсії позивачу у розмірі, встановленому ст. 6 Закону № 2195-IV від 18.11.2004 року є безпідставним.

Па підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64,124,152 Конституції України, ст.ст. 1,3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.,ст. 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, що призвела до порушення права позивача ОСОБА_1 на 30% підвищення її пенсії з 14.04.2010 року по 14.10.2010 року, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату позивачу ОСОБА_1 надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 14.04.2010 року по 14.10.2010 року з урахуванням підвищення її на 30% від мінімальної, пенсії за віком, з врахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення.

Постанова може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: