Справа № 489/823/15-а
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/489/251/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - УПФУ) про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати дії УПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії за віком з врахуванням додатково наданих у липні 2009 р., березні 2011 р. документів, дії відповідача щодо зменшення розміру призначеної йому пенсії, а також дії щодо відрахування з його пенсії, які здійснювалися відповідачем з 01 липня 2013 р. по 31 грудня 2014 р., неправомірними. Також просив зобовязати відповідача виконати перерахунок пенсії за віком і сплатити йому суму 44850 грн., яка була утримана з пенсії за період з 01 липня 2013 р. по 31 грудня 2014 р.

Позов обґрунтував тим, що вперше пенсія по інвалідності була призначена йому у 2001 р., а з 2008 р. призначена пенсія за інвалідністю повторно. У 2009 р. звернувся до УПФУ за перерахунком пенсії по інвалідності, надавши додатково довідки про заробітну плату ПП «Гіацинт», ВАТ «Континент», ЗАТ «Реєстратор». У 2011 р. перейшов на пенсію за віком і у лютому 2011 р. надав до УПФУ додаткові документи про заробітну плату: довідку ЗАТ «Реєстратор» про роботу за сумісництвом, наказ про зарахування його на роботу. У травні 2013 р. розмір пенсії йому було зменшено і виставлена вимога про погашення переплати 73297,87 грн. за період з 01 липня 2009 р. по 30 квітня 2013 р. через не підтвердження первинними документами довідок про заробітну плату виданих ПП «Гіацинт», ЗАТ «Реєстратор». У 2013 р., 2014 р. він звертався за розясненнями щодо порушення його прав до УПФУ та обласного УПФУ, але зрозумілої відповіді не отримував. Оскільки вважає, що вимоги пенсійного законодавства не порушив, то вимушений звернутися до суду.

В судове засіданні позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надала заяву про невизнання позову та про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Позивач з 17 липня 2001 р. по 31 серпня 2002 р. перебував на обліку УПФУ і отримував пенсію по інвалідності 3 групи, виплату якої було припинено через не проведення повторного огляду.

Вдруге ОСОБА_1 за його заявою була призначена пенсія по інвалідності 2 групи у серпні 2008 р. До заяви ОСОБА_1 додав довідки про заробітну плату ДП «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» за період роботи з 1976 р. по 1980 р. і довідку ВАТ «Вантажавтосервіс» за період роботи з 1980 р. по 1984 р.

У липні 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії по заробітку та стажу, долучивши довідки про заробітну плату видані: ПП «Гіацинт» №27-р від 18 лютого 2008 р. за період роботи з січня 1994 р. по березень 1995 р., ЗАТ «Реєстратор» №32-р від 20 березня 2009 р., 54-к від 18 березня 2009 р., за періоди роботи - з квітня 1996 р. по грудень 1999 р. та за сумісництвом з 15 березня 1996 р. по 29 грудня 1999 р.

На підставі вказаних документів перерахунок ОСОБА_1 було проведено.

У грудні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ із заявою про проведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та надав довідку про заробітну плату видану ПП «Гіацинт» №38-р від 27 лютого 2008 р. за період роботи з січня 1995 р. по грудень 1999 р.

У січні 2011 р. ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком.

На підставі заяви поданої в квітні 2011 р. ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за інвалідністю й дотепер.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» було доповнено ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» частиною 3 такого змісту: органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Нормою прямої дії п. 1 ч. 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенні територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, як пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Проведеною перевіркою УПФУ встановила невідповідність даних зазначених в довідках про заробітну плату, які були надані позивачем вимогам законодавства щодо змісту, форми, часового періоду, фонду оплати праці по підприємствам, зокрема:

Довідки №27-р від 18 лютого 2008 р., №38-р від 27 лютого 2008 р. видані ПП «Гіацинт» визнані УПФУ недостовірними, так як видані після зняття підприємства з реєстрації у 2003 р. як таке, що не пройшло перереєстрацію (а.с.107).

Відомості про заробітну плату позивача у ПП «Гіацинт» за 1995-1999 р. у довідці №38-р від 27 лютого 2008 р. на думку УПФУ не відповідають відомостям про нарахований фонд оплати праці поданими до УПФУ Центрального району м. Миколаєва, згідно яких в період з 1995-1999 р. заробітна плата, окрім березня 1995 р., не нараховувалася взагалі (а.с.111, 114).

Довідки ЗАТ «Реєстратор» №32-р від 20 березня 2009 р., 54-к від 18 березня 2009 р., за періоди роботи - з квітня 1996 р. по грудень 1999 р. та за сумісництвом з 15 березня 1996 р. по 29 грудня 1999 р. УПФУ визнало недостовірними, оскільки з 2007 р. підприємство господарської діяльності не веде, а за місцем реєстрації не знаходиться (а.с.108, 110, 113, 115-119).

Крім того відповідно до записів в трудовий книжці ОСОБА_1 працював в ПП «Гіацинт» до 2000 р. механіком, хоча насправді був директором, що підтверджується наданими до суду документами, а згідно наданого ним наказу від 10 березня 1996 р. його ще у1996 р. було звільнено у звязку з переведенням до ЗАТ «Реєстратор» (а.с.10-22)

УПФУ також не прийняв до уваги відомості зазначені до вкладишу до трудової книжки ОСОБА_1 наданого окремо у серпні 2014 р. до заяви про перерахунок пенсії, в якому зазначено, що він працював у ЗАТ «Реєстратор» по переводу з ПП «Гіацинт» з 15 березня 1996 р. по 29 грудня 1997 р. (наказ про звільнення №87 від 29 грудня 1997 р), оскільки всупереч Інструкції про порядок ведення трудових книжок (затв.29 липня 1993) вкладиш старого зразку, а не нового, не вшитий до трудової книжки, в самій книжці не зазначено про видачу вкладишу, відомості у вкладишу щодо 1997 року звільнення позивача з ЗАТ «Реєстратор» не збігаються з довідкою виданої ЗАТ «Реєстратор» про звільнення його у 1999 р. (а.с.16-22)

На думку суду, УПФУ належними доказами встановило обставини недостовірності вказаних довідок і інших документів.

Комісія УПФУ №44 від 11 червня 2013 р. вирішила утримати з ОСОБА_1 переплату пенсії в розмірі 73297,87 грн. за період з 01 липня 2009 р. по 30 квітня 2013 р. в розмірі 20 процентів одержуваної пенсії з 01 липня 2013 р. (а.с.23-25,29).

Рішенням УПФУ від 22 серпня 2014 р. №58/1 позивачу було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду з 15 березня 1996 р. по 29 грудня 1997 р. згідно вкладишу до трудової книжки щодо роботи в ЗАТ «Реєстратор» і відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.26-28).

Документи надані позивачем до суду на підтвердження своїх вимог, як слушно зазначив відповідач також викликають сумніви в їх достовірності, довідки про заробітну плату ПП «Гіацинт» від 14 січня 2000 р. №2-р за період роботи з1993 р.-1995 р., довідка ЗАТ «Реєстратор» №15-к від 21 січня 2000 р. викладені на бланках,затверджених постановою ПФ України 25.11.2005 № 22-1 (а.с.31,32).

Отже, через недоведеність підстав, а саме достовірність первинних документів, що стверджувалося позивачем, заявлених позовних вимог дійсним обставинам справи, позов слід залишити без задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.Г. Губницький