Справа № 330/1073/14-а
Суддя: Федорець С. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

2-а/330/32/2015

Справа № 330/1073/14-а

"29" вересня 2015 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Федорець С.В.

при секретарі Шеліповій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Якимівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ЯрославиМиколайовича, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217, ОСОБА_218, ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222. ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_119, ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241, представника позивачів адвоката ОСОБА_242 до Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області про визнання рішення Кирилівської селищної ради шостого скликання тридцять п`ятої сесії від 06.06.13р. № 2 незаконним та скасувати відносно позивачів, суд

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до до Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області про визнання рішення Кирилівської селищної ради шостого скликання тридцять п`ятої сесії від 06.06.13р. № 2 незаконним та скасувати відносно позивачів, за наступними підставами.

Рішенням Кирилівської селищної ради №2 від 06. 06. 2013р. скасовано низку рішень кирилівської селищної ради №33 від 28.02.13р, №17 від 11.04.2013р., якими громадянам були надані дозволи на виготовлення проектів землеустрою для отримання у власність земельних ділянок, та рішення №4 від 30.05.13р. "про розгляд подання заступника прокурора області про усунення порушень вимог земельного законодавства України". Про прийняте рішення позивачі не повідомлялись, відповідач згоди позивачів не отримував, позивачі про рішення дізналися випадково, - більшість при зверненні до Кирилівської селищної ради з заявами про затвердження проектів землеустрою на початку 2014р. Вони вважають зазначене рішення незаконним виходячи з того,що законодавством України передбачено відповідний порядок, який полягає у розробці відповідного проекту землеустрою, його погодженні відповідними органами та суміжними землекористувачами, затвердженні та виділенні на його підставі земель водоохоронних зон та прибережних захисних смуг. Тобто прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою та виділяються на місцевості і затверджуються відповідними радами та діють на використання земель як обмеження господарської діяльності після їх реєстрації в Державному земельному кадастрі. Однак за документами, що маються в матеріалах справи проект відведення прибережної захисної смуги в смт. Кирилівка не розроблявся. Таким чином віднесення земельних ділянок в смт. Кирилівка земель водного фонду та знаходження її в прибережній захисній смузі, зроблено без відповідних доказів, що підтверджували б існування таких обставин, є порушенням закону. В будь-якому разі наявність встановлених обмежень буде вирішуватись про оформленні проектів землеустрою громадян та перевірятись Держземагенством при затвердженні проектів землеустрою. Тим самим висновки що земельні ділянки на які видано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою входять до прибрежної захисної смуги є ще й передчасним, оскільки не встановлено навіть меж цих земельних ділянок, відповідно неможливо встановити і наявність обмежень. Крім того, позивачі зазначають, що необхідною умовою набуття права на земельну ділянку, яка перебуває в державній або комунальній власності, є рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки. Зазначене рішення про надання земельної ділянки у власність за своєю природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовним актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів, і які є виконаними в силу самого факту його прийняття. Така позиція об'єктивно узгоджується з Рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 16 квітня 2009 року (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), в якому вказується, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Також цим рішення підкреслено принцип, що згідно ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед «оридичними і фізичними особами (ст. 74). Таким чином органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до цих приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни або припинення. "Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування та громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. На момент прийняття оскаржуваного рішення між позивачами та відповідачем виникли правовідносини , пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав, - прав на землю, а отже відповідач не мав права скасовувати зазначене рішення без згоди та навіть повідомлення позивачів. Отже позов про визнання незаконним та скасування п.1.4 п.2 рішення Кирилівської селищної ради №18 від 14.07.2011, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, як підстава задоволення позовних вимог та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку не відповідає загальним принципам права, тому що на час подання позовної заяви 10.06.2013 року відповідачем по справі, ще до 10.06.2013 року було отримано Державний акт на право власності на земельну та зареєстровано це право у встановленому законодавством порядку. Тобто, дія вказаного рішення селищної ради вичерпана в зв'язку з реалізацією відповідачем права на отримання у власність земельної ділянки. Сам по собі державний акт на право власності взагалі не може бути предметом спору, оскільки є документом, якій тільки посвідчує право власності. Як вбачається з системного аналізу норм земельного законодавства, скасування нормативного акту, що був підставою для виникнення права на землю не є підставою для припинення такого права. Відповідно до оскаржуваного рішення Кирилівської селищної ради виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, а саме: право користування, володіння та розпорядження майном, яке належить йому на праві власності.

На підставі викладеного, позивачі просять рішення Кирилівської селищної ради шостого скликання тридцять п'ятої сесії від 06.06.13. №2 визнати незаконним та скасувати відносно (в частині) позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 І Станіславович, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_243, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_244, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_245, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53 ^анна Вікторівна, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_246, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_247, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_248, ОСОБА_218, ОСОБА_249, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_119, ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241.

Представник позивачів у судове засідання не зявилися, надавши суду заяву с проханням слухати справу за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги визнає повністю, і проти задоволення адміністративного позову не заперечує.

Суд, враховуючи правові позиції сторін по справі, та дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Дійсно, рішенням Кирилівської селищної ради №2 від 06. 06. 2013р. скасовано низку рішень кирилівської селищної ради №33 від 28.02.13р, №17 від 11.04.2013р., якими громадянам були надані дозволи на виготовлення проектів землеустрою для отримання у власність земельних ділянок, та рішення №4 від 30.05.13р. "про розгляд подання заступника прокурора області про усунення порушень вимог земельного законодавства України". Про прийняте рішення позивачі не повідомлялись.

За правилами ч. 1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цім кодексом або за результатами аукціону (редакція чинна на момент виникнення правовідносин).

Згідно ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) розкриває процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до ч. З ст.116 ЗК України. До ч. ч. 1 та 2. ч. ч. 1 та 2 статті 118, 121 Земельного кодексу України регламентують спрощену процедуру приватизації - у випадку приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в розмірі до 0,15 га в селищі.

Згідно ст. 134 ЗК України передача даної категорії земельних ділянок здійснюється не на конкурентних засадах.

Таким чином, необхідною умовою набуття права на земельну ділянку, яка перебуває в державній або комунальній власності, є заява громадянина та рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки.

При цьому, суд виходить з наступного, позивачі, - громадяни України, звернулися до органу місцевого самоврядування -Кирилівської селищної ради щодо надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації. Кирилівська селищна рада задовольнила заяви позивачів та своїми рішеннями , - №33 від 28.02.ІЗр, №17 від 11.04.2013р. надала позивачам дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування житлових будинків в межах норм безоплатної приватизації в селищі міського типу Кирилівка. В поданому протесту до Кирилівської селищної ради прокурор не наводить в чому саме полягає незаконність дій позивачів та Кирилівської селищної ради при наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою громадянам під обслуговування житлових будинків в межах селища. Прокурор у протесті стверджує, з чим погодився відповідач, що земельна ділянка надана з порушенням водного законодавства України та належить до земель водного фонду.

Згідно ч. 1 ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів річок та навколо водойм крім земель зайнятих лісами. Статтею 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній і приватній власності

Згідно ч. 1 ст.60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги за проектами відведення.

Згідно частин 5-6 ст.87 Водного кодексу України передбачено, що зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами.

Згідно ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги, у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської (діяльності в них встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.5 порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму едення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою КМУ №486 від 08 травня 996 року розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мнекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами

затверджуються відповідними місцевими органами державної влади та виконавчими комітетами рад. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до ст.. 88 -91 Водного кодексу України.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережно-захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що стороною позивачів було доведено обставини, на які вона посилаються в обґрунтування свого позову, тому адміністративний позов підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104-106 КАС України, ст. ст. 58-60, 116, Земельного Кодексу України, ст. 87-89 Водного кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

рішення Кирилівської селищної ради шостого скликання тридцять п'ятої сесії від 06.06.13. №2 визнати незаконним та скасувати відносно (в частині) позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 І Станіславович, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_243, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_244, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_245, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53 ^анна Вікторівна, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_246, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_247, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_248, ОСОБА_218, ОСОБА_249, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_119, ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня отримання повного тексту постанови.

СУДДЯ: Федорець С.В.