Справа № 2-а-2720/10
Суддя: Лямзіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Деснянський районний суд м.Чернігова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року

Деснянський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого - судді Лямзіної Н.Ю., при секретарі Кашка Т.Ю.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

23.09.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги, в якому просить визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати його перерахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду 2 групи в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2010 роки.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що виплата разової щорічної допомоги здійснювалась у відповідності ч. 2 ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року.

У зв'язку з несвоєчасним прийняттям Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» згідно п. 2 ч.1 ст.46 Бюджетного кодексу України на момент виплати позивачу допомоги до 5 травня за 2010 рік продовжували діяти положення Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік», виплата разової щорічної допомоги здійснювалась у відповідністю з ст. 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням (а.с. 9) та перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради.

01.01.2008 року набрали законної сили зміни до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

внесені п. 20 розділу II Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, відповідно до яких інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року №211 „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що у 2009 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога в розмірі 480 грн.

Зазначені вище положення Закону „Про Державний бюджет України на

2009рік" яким надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри певних державних соціальних виплат на 2009 рік, в т. ч., і разову грошову допомогу інвалідам війни 2 гр., Конституційним Судом України неконституційними не визнано.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на ту обставину, що право на отримання щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, встановлено ст. 13 Закону „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Тому що Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше". Отже за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з того, що нормою Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік" ( стаття 54 ) фактично змінено положення Закону України „ Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту " , який діяв у часі раніше, пріоритетними у даному випадку є положення статей Закону „Про Державний бюджет на 2009рік", відповідач проводячи виплату разової грошової допомоги ОСОБА_2, як інваліду війни 2 гр., правомірно застосував положення Постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211, та виплатив останньому у відповідності із зазначеною Постановою 7 квітня 2009 року 480 грн. такої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. На виконання ч. 2 ст. 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 07.04.2010 року № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», згідно з якою, розмір разової грошової допомоги інвалідам війни 2 групи становить 480 грн. Відповідно до довідки від 20.07.2010 року № 902380/013 допомогу в сумі 480 грн. було виплачено позивачу 22.04.2010 року. Отже відповідач діяв відповідно до законодавства, що діяло в 2010 році.

Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.7-14, ст.122, ст.ст.158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

в задоволенні позову відмовити. Постанова може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: