Справа № 2а-8893/08/1570
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2010-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-8893/08/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

при секретарі Таратунській М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного Управління Державного казначейства України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення щомісячної надбавки до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області в якому просив у звязку з тим, що Законами України «Про державний бюджет України» на відповідні роки зупинена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» просить поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006р. до 31.12.2007р.; визнати протиправною бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень, яка виявляється в відмові нарахування йому соціальної допомоги дітям війни у вигляді надбавки до пенсії у звязку з рішенням Конституційного суду України та виплатити йому заборгованість по щомісячної надбавці за 2007р., як дитині війни, у відповідності до ч. 1. ст. 6 Закону України №2195-15 від 18.11.2004р; зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену йому, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу у вигляді надбавки до пенсії за 2006-2007р.р. в сумі 2733,30грн. та стягнути з відповідача на його користь неправомірно невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу у вигляді надбавки до пенсії за два роки (2006-2007р.р.) з урахуванням того, що вона складає 2 733,30грн.

Ухвалою суду від 21.01.2009р. на місці, яка занесена до журналу судового засідання залучено до участі у справі у якості відповідача ОСОБА_2 управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Під час розгляду справи позивач уточнював свої позовні вимоги, проте у судовому засіданні 28.01.2010р. судом приєднано до матеріалів справи остаточні уточнення позовних вимог представника позивача в яких просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень Головного Управління пенсійного фонду України в Одеської області, яка виявляється в відмові нарахування позивачу щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни, у вигляді підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком, у зв'язку з рішенням Конституційного Суду України та виплатити йому заборгованість по щомісячному підвищенні з 2006р. по день прийняття постанови суду, як дитині війни, у відповідності до частини 1 статті 6 Закону України № 2195-15 від 18.11.2004р. в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Закону України № 2195-15 від 18.11.2004 р. стягнути з відповідача - суб'єкта владних повноважень - Головного Управління пенсійного фонду України в Одеської області на користь позивача матеріальну шкоду, у вигляді неправомірно невиплаченої частини пенсії як щомісячної надбавки до пенсії за період 01 січня 2006 р. по день прийняття постанови суду, з врахуванням того, що її розмір складає суму не менше 3 570,15грн.; відповідно до вимог Закону України № 2050-12 від 18.11.1999 р. стягнути з відповідача - суб'єкта владних повноважень - Головного Управління пенсійного фонду України в Одеської області на користь позивача компенсацію грошових доходів (пенсії) у зв'язку з порушенням строків нарахування та виплати частини пенсії у вигляді щомісячної надбавки до пенсії за період з 01 січня 2006 р. по день прийняття постанови суду, з врахуванням того, що її розмір складатиме суму не менше 1217,24грн.; у зв'язку з тим, що частиною 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги є основним джерелом існування людини-пенсіонера, просить суд, у відповідності до н. 2 ст. 256 КАС України, допустити негайне виконання прийнятої постанови суду в повному розмірі заборгованої суми та розподілити судові витрати у відповідності до правил, зазначених у ст. 94 КАС України.

Представник позивача та позивач у судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, проте подали до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, проси суд відмовити в його задоволенні з підстав викладених у запереченнях.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, проте подав до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність їх представника.

Представник Головного Управління Державного Казначейства України в Одеській області у судове засідання н зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, дослідивши матеріали справи суд приходить висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить до категорії осіб статус яких визначений Законом України „Про соціальний захист дітей війни №2195 від 18.11.2004 року та є дитиною війни, про що свідчить копія паспорта (а.с.6), крім того судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ-ї групи про що свідчить копія посвідчення №1075 (а.с.5). ОСОБА_1 з 2007р. перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області де отримує пенсію. Позивач отримав у 2007р. підвищення до пенсії у розмірі з 01.01.2007р. - 19грн., з 01.04.2007р. 20,30грн., з 01.10.2007р. - 20,55грн. (а.с.53-54). У 2008 році позивач отримав підвищення до пенсії у розмірі: з 22.05.2008р. 48,10грн., з 01.07.2008р. 48,20грн., з 01.10.2008р. 49,80грн. (а.с.55-57). У 2009р. позивач отримував підвищення до пенсії як учасника війни, 10% від мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому рівню для непрацездатних осіб.

Спірні правовідносини регулюються ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195 яка зазначає, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлений ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування №1058 від 09.07.2003 року у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Суд вважає, що ч. 3 ст. 28 вищезазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених з цим Законом.

Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати для визначення розміру щомісячної доплати до мінімальної пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму, оскільки положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Ст.62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік встановила розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" серед яких: ст.111 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, та п.12 ст.71 яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону. А отже з цього часу відновлено ст.6 Закону в повному обсязі.

Ст.58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік встановила розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Рішенням Конституційного суду України по справі N 10-рп/2008 22 травня 2008 року було визнано неконституційними п.41 Розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Таким чином редакція ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повернулась в стан, що існував до внесення змін від 28.12.2007р.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч рішенням Конституційного суду України ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказані надбавки позивачеві не виплачували у 2007 році і не сплачені у повному обсязі за 2008р.-2010р. до цього часу.

За таких обставин суд вважає, що право позивача порушено, він має право на підвищення пенсії в розмірі визначеному законом України „Про соціальний захист дітей війни.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з часу винесення рішень Конституційного Суду України з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., в 2009р. та з 01.01.2010р. по 28.01.2010р.

Статтею 110 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік №3235 від 20.12.2005 року було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України з питань бюджету. У Прикінцевих положень Закону Кабінету міністрів України доручено за результатами виконання Державного бюджету України за перше півріччя 2006 року внести ОСОБА_3 України пропозиції щодо подальшого поетапного впровадження ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, проте доручення Кабінетом Міністрів України впродовж 2006 року виконане не було та Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» кошти для виплат не виділялись.

До цього часу положення ст.110 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік не скасовані та неконституційними не визнавались, тому суд приходить до висновку, що вимоги стосовно 2006 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищезазначене суд вважає за необхідним задовольнити вимоги позивача, саме шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка виявилась у відмові нарахування ОСОБА_1 щомісячної допомоги, як дитині війни, у вигляді підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008 року, в 2009 році та з 01 січня 2010 року по 28 січня 2010 року; зобовязання ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період часу з 09 липня 2007р. по 31 грудня 2007р.; з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р.; за 2009р. та з 01 січня 2010р. по 28 січня 2010р. з урахуванням раніше виплаченого підвищення до пенсії.

Відповідно до ст.94 ч.1 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з Державного бюджету України у сумі 1,70грн.

На підставі викладеного і керуючись Законом України «Про соціальний захист дітей війни, Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року по справі №6-рп/2007, від 22.05.2008р. по справі 10-рп/2008, ст.ст. 7-9, 158, 160, 162, 163КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 Миколайовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного Управління Державного казначейства України в Одеській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка виявилась у відмові нарахування ОСОБА_1 щомісячної допомоги, як дитині війни, у вигляді підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008 року, в 2009 році та з 01 січня 2010 року по 28 січня 2010 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком встановленою ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період часу з 09 липня 2007р. по 31 грудня 2007р.; з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р.; за 2009р. та з 01 січня 2010р. по 28 січня 2010р. з урахуванням раніше виплаченого підвищення до пенсії

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1,70грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Суддя Е.А.Іванов