Справа № 2а-19049/10/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 червня 2011 року № 2а-19049/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді Добрівської Н.А.,

суддів: Кармазіна О.А., Скочок Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Щерблюк А.І.,

позивача ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо прийняття додаткової постанови в адміністративній справі

за позовомОСОБА_2, ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України,
Міністерства юстиції України,
Головного управління Державної служби України
про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії.

З урахуванням внесених до позовної заяви уточнень та збільшень позовних вимог позивачі просили суд визнати протиправними, необґрунтованими та безпідставними, такими що не відповідають вимогам ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод всі дії Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та Головного управління Державної служби України щодо розгляду заяв позивачів №№ 2, 3, 4, 12 про відвід Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_3, заступника Міністра юстиції України ОСОБА_4 та завідувача сектору представництва інтересів держави в судах України, співробітника Регіонального відділення секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у Київській області ОСОБА_5.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2011 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України, Головного управління Державної служби України про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

14 березня 2011 року позивачами до суду подано заяву в якій останні просять суд прийняти додаткову постанову в частині окремих позовних вимог, а саме:

- відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України та ч.2 ст.8, ст.9 КАС України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори»при винесенні рішень по даній справі врахувати та використати як джерело права досвід, практику та прецедентне право Європейського суду з прав людини, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в т.ч. ст.13;

- визнати лист від 24.06.2010 року №33-45/2904 заступника Міністра юстиції України ОСОБА_4 протиправним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, підготовлений та підписаний особисто зацікавленими, упередженими та не безсторонніми службовими та посадовими особами, які мають конфлікт інтересів;

- дати правову оцінку на відповідність вимогам Закону України «Про державну службу», ч.3 ст.2, ст.14, ст.255 КАС України, ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод всім діям, рішенням та бездіяльності заступника Міністра юстиції України ОСОБА_4, Міністра юстиції України ОСОБА_6, Міністерства юстиції України, Кабінету Міністрів України, та Головного управління Державної служби України відносно підготовки, підпису та надіслання листа від 24.06.2010 року № 33-45/2904 та неприйняття рішення про відвід по заяві № 2 від 01.06.2010р. за вх.1022/7 ОСОБА_1, ОСОБА_2 на імя Міністра юстиції України ОСОБА_6, заяви від 01.06.2010р. № 3 на імя Премєр Міністра України ОСОБА_7 та заяви № 4 від 01.06.2010р. на імя Голови Головного управління Державної служби України ОСОБА_8 про відвід Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_3 та заступника Міністра юстиції України ОСОБА_4

В судовому засіданні 14 червня 2011 року позивач ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 підтримав заяву про винесення додаткового рішення та просив її задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не зявились, повідомлені належним чином.

Згідно із ч.3 ст.168 КАС України суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи та з тексту постанови суду, колегією суддів з огляду на положення законодавства, чинного на момент спірних правовідносин, оцінки наданих учасниками процесу пояснень по суті спору, встановлених у справі обставин та на підставі досліджених у судовому засіданні доказів при постановлені судового рішення було вирішено вимоги позивачів щодо правомірності дій відповідачів у справі при підготовці, підписанні та надісланні відповіді на заяви №№ 2, 3, 4, 12 про відвід Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_3, заступника Міністра юстиції України ОСОБА_4 та завідувача сектору представництва інтересів держави в судах України, співробітника Регіонального відділення секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у Київській області ОСОБА_5. В задоволені вказаних вимог (в т.ч. зазначених у п.п.7, 8 прохальної частини позову) позивачам було відмовлено з мотивів та підстав, наведених у судовому рішенні.

Враховуючи, що вимоги позивачів у цій частині розглянуті судом по суті та постановлено рішення про відмову у їх задоволені, в мотивувальній частині судового рішення надано оцінку доводам позивачів, наданим на обґрунтування вимог, та наданим сторонами доказам, отже підстави для винесення додаткової постанови відсутні.

Що стосується наведеної в заяві від 14.03.2011 року вимоги позивачів постановити додаткове рішення щодо їх вимог врахувати та використати при винесенні рішення по даній справі як джерело права досвід, практику та прецедентне право Європейського суду з прав людини, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в т.ч. ст.13 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобовязання відповідача субєкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Оскільки наведена у пункті 1 прохальної частини позову в редакції від 28.01.2011 року вимога про врахування досвіду, практики та прецедентного права Європейського суду з прав людини та норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не є позовною вимогою у розумінні ст.105 КАС України, позивач ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні зауважив, що вказана вимога має бути розцінена як прохання до суду врахувати вищевказані положення при вирішенні справи по суті.

З огляду на зазначене суд вважає, що підстави, передбачені статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України для винесення додаткового рішення з наведених питань відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.160, 165, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі за їх позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя: ОСОБА_9
Судді: ОСОБА_10
ОСОБА_11