Справа № 817/427/13-а
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2013-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/427/13-а

11 березня 2013 року 17год. 55хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д. П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3

до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби
про визнання нечинним наказу, -
ВСТАНОВИВ :

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби про визнання нечинним наказу відповідача про проведення планової документальної виїзної перевірки позивача від 21.01.2013 року №50.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. На їх обґрунтування пояснив, що вважає оспорюваний наказ безпідставним та необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, повинні включатися до плану-графіка перевірок не частіше, ніж раз на три календарних роки. Представник позивача також зазначив, що Методичними рекомендаціями щодо складання плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання, які затверджені Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.04.2011 року №190, передбачено критерії віднесення платників податків до трьох груп ризику: з високим ризиком, середнім ризиком та незначним ризиком, що, в свою чергу, визначає періодичність проведення планових перевірок вказаних суб'єктів господарювання. Вважає, що позивач відповідає критеріям, які дозволяють віднести його до групи платників податків з незначним ризиком, а отже не повинен був включатися до плану-графіка проведення перевірок на І квартал 2013 року. Крім того, представник позивача вказав на допущену в оспорюваному наказі помилку, а саме, в зазначенні прізвища платника податків, що, на його думку, викликає сумніви в тому, чи дійсно саме суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 включений до плану-графіка проведення перевірок. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив. На обґрунтування своїх заперечень пояснив, що з моменту проведення попередньої планової перевірки позивачем було допущено ряд порушень податкового законодавства, що унеможливило застосування до нього положень п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України. Вказав, що згідно листа Державної податкової служби у Рівненській області відповідачеві при формуванні плану-графіка проведення планових перевірок рекомендовано включати платників податків, які задіяні в схемах ухилення від оподаткування та/або мінімізації податкових зобов'язань, до групи середнього ризику. З аналітичної інформації, наявної в органу державної податкової служби, суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 допускав у своїй діяльності заниження податкових зобов'язань та залучався до схем з сумнівними постачальниками. Вважає, що вказаних підстав достатньо для включення позивача до плану-графіка проведення перевірок до групи платників податків середнього ризику. Тому, на думку представника відповідача, оспорюваний наказ є обґрунтованим та прийнятий правомірно. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.01.2013 року в.о. начальника Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби ОСОБА_4 прийнято рішення про проведення з 04.02.2013 року документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства тривалістю 10 робочих днів.

Вказане рішення оформлено наказом від 21.01.2013 року №50 (а.с. 8, 21).

22.01.2013 року даному платнику податків надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу від 21.01.2013 року №50 та письмове повідомлення від 21.01.2013 року №282 із зазначенням дати початку проведення перевірки (а.с. 7, 22-23).

Надаючи правову оцінку обставинам, що стали підставою для прийняття оспорюваного наказу, суд приходить до висновку про його правомірність та обґрунтованість, а також про прийняття останнього на підставі та в межах повноважень органу державної податкової служби.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки, які проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексом України, про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

При цьому, пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України встановлено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Як вбачається з оспорюваного наказу, проведення планової перевірки суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 було передбачено планом-графіком проведення планових документальних перевірок на І квартал 2013 року.

До плану-графіка проведення планових документальних перевірок на І квартал 2013 року позивача включено як платника податків з середнім ступенем ризику. Період, охоплений минулою перевіркою даного платника податків - з 01.01.2009 року по 30.09.2010 року, запланований період перевірки - з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року (а.с. 24).

Відповідно до п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 154.6 статті 154, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Крім того, Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.04.2011 року №190 затверджено Методичні рекомендації щодо складання плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання, які розроблені з метою забезпечення єдиного порядку щоквартального формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання (надалі - Методичні рекомендації).

Пунктом 3 Методичних рекомендацій передбачено, що план-графік проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання складається з трьох розділів, зокрема, розділу ІІІ "Документальні планові перевірки суб'єктів господарювання - фізичних осіб", який, в свою чергу, поділяється на групи та підгрупи. Критерієм розподілу платників - фізичних осіб на групи та підгрупи є дані податкових декларацій (від здійснення підприємницької діяльності, інші види доходів платників податків - фізичних осіб), звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи та дані податкових декларацій з податку на додану вартість за минулий рік.

Так, до групи 1. Великі платники податків (загальний оподатковуваний (валовий) дохід або обсяги реалізації з ПДВ понад 500 тис.грн.) включаються платники податків, які: декларують нульові значення річного чистого доходу або зобов'язання з ПДВ; декларують позитивні суми річного чистого доходу або зобов'язання з ПДВ.

До групи 2. Середні платники податків (загальний оподатковуваний (валовий) дохід або обсяги реалізації з ПДВ від 50 до 500 тис.грн.) включаються платники податків, які: декларують нульові значення чистого оподатковуваного доходу за рік; сума чистого оподатковуваного доходу за рік складає 50 тис.грн. і більше; сума чистого оподатковуваного доходу за рік складає менше 50 тис. гривень; платники єдиного податку, зареєстровані як платники ПДВ, не включені до групи 1.

До групи 3. Малі платники податків (загальний оподатковуваний (валовий) дохід або обсяги реалізації з ПДВ до 50 тис.грн.) включаються платники податків, які: декларують нульові значення чистого оподатковуваного доходу за рік; сума чистого оподатковуваного доходу за рік складає 10 тис.грн. і більше; сума чистого оподатковуваного доходу за рік складає менше 10 тис. гривень; платники єдиного податку, зареєстровані як платники ПДВ, не включені до груп 1, 2.

При цьому, підпунктом 4.4.1.2 підпункту 4.4.1 пункту 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій встановлено наступні критерії відбору суб'єктів господарювання - фізичних осіб до групи платників податків середнього ступеня ризику: взаємовідносини з підприємствами, у яких виступають керівниками або засновниками; зайняття зовнішньоекономічною діяльністю; постійне декларування від'ємного значення суми податкових зобов'язань з ПДВ; декларування залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 26 декларації з ПДВ), у сумі понад 50 тис.грн.; несвоєчасне нарахування та сплата ПДВ; взаємовідносини суб'єктів господарювання - юридичних осіб із суб'єктами господарювання - фізичними особами, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування та є керівниками, засновниками або працівниками цього підприємства.

В період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 притягувався до відповідальності у вигляді штрафів за порушення податкового законодавства, зокрема, за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2010 року та за затримку на 37 календарних днів граничних строків сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 196,00 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами: копією акту про порушення податкового законодавства від 21.12.2010 року №1414 (а.с. 28); копією податкового повідомлення-рішення від 29.12.2010 року №/0, згідно якого до платника податку застосовано штраф у сумі 170,00 грн. за порушення абз. "а" пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними (цільовими) фондами" від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (а.с. 27); копією акту про проведення перевірки своєчасності сплати платежів до бюджету від 03.09.2012 року №1368 (а.с. 30); копією податкового повідомлення-рішення від 10.09.2012 року №, згідно якого до на платника податку накладено штраф у сумі 39,20 грн. за порушення п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (а.с. 29).

Таким чином, позивачем було порушено статті 50 та 57 Податкового кодексу України, що свідчить про неможливість його включення до плану-графіка проведення планових перевірок не частіше, ніж раз на три календарних роки.

Крім того, у службовій записці начальника відділу ПКФО УОФО Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби ОСОБА_5 на ім'я начальника Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби ОСОБА_6 та начальника юридичного відділу Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби ОСОБА_7 від 22.02.2013 року №1315/17-38 надано пояснення, з яких вбачається, що обсяг виручки суб'єкт підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 за І квартал 2011 року, згідно поданого ним звіту, склав 341000,00 грн., внаслідок чого останній перейшов зі спрощеної на загальну систему оподаткування. Проте, в порушення п. 183.4 ст. 183 Податкового кодексу України, платником податку несвоєчасно подано заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 50000,00 грн. Також на порушення п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року №168/97-ВР у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 не було відображено умовний продаж товарі (основних засобів), на які нараховувався податковий кредит з податку на додану вартість у попередніх звітних періодах, та не збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість згідно даної декларації на суму податку в складі вартості товарів, придбаних у попередніх звітних періодах, яку включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних звітних періодів. З огляду на це та на виконання вимог Методичних рекомендацій, а також листа Державної податкової служби у Рівненській області від 14.12.2012 року №24856/17-107, суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_3 включено до плану-графіку проведення планових перевірок на І квартал 2013 року як платника податків з середнім ступенем ризику (а.с. 31-33, 40-43).

Суд погоджується із висновками органу державної податкової служби щодо наявності підстав для включення позивача до плану-графіка проведення перевірок як платника податків із середнім, а не з малим, ступенем ризику.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача, що граматична помилка у прізвищі платника податків, зазначеному в наказі від 21.01.2013 року №50, дає підстави для сумнівів щодо включення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до плану-графіку проведення планових перевірок на І квартал 2013 року.

Помилка допущена у назві наказу, в основній частині якого прізвище платника податків зазначено вірно. Крім того, з інших даних платника податків, наведених у даному наказі (ідентифікаційний номер) вбачається, що проводитиметься перевірка саме фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. Крім того, у плані-графіку проведення планових перевірок на І квартал 2013 року прізвище позивача також зазначено вірно. Таким чином, вказана помилка не має суттєвого впливу на суть оспорюваного наказу.

З огляду на наведене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, не надано суду жодного доказу щодо понесення витрат пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати на його користь з позивача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби про визнання нечинним наказу відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д. П.