Справа № 2а-1670/3242/11
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/3242/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гіглави О.В.,

при секретарі Дрижирук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2011 року позивач - Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2011 ВП №25726359.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 08.04.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2а-70/10 про зобов'язання Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до частини 4 статті 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру заробітної плати, встановленої на момент виплат, з урахуванням виплачених сум. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки рішення суду не виконане з незалежних від нього причин: до функцій та компетенції Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації призначення, нарахування, виплата та фінансування щорічної допомоги, як і будь-якого іншого виду допомоги не входить, що підтверджується Типовим положенням про Головне управління праці обласної державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2007 №790.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, у прохальній частині позову просив розглянути справу за відсутності уповноваженого представника.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в прохальній частині яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

За таких обставин, суд вважає можливим розглядати справу за даною явкою сторін та на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2010 зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до частини 4 статті 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру заробітної плати, встановленої на момент виплат, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до положень частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

05.04.2011 Київським районним судом м. Полтави на виконання вказаної постанови видано виконавчий лист № 2а-70/10.

Згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

08.04.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2а-70/10, виданого 05.04.2011 Київським районним судом м. Полтави, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про зобовязання Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації провести відповідні перерахунки та виплати ОСОБА_2 Оскаржувану постанову позивачем отримано 12.04.2011, що підтверджується супровідним листом з відміткою штампу про отримання.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 19 Закону визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зокрема, за заявою стягувача.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Судом встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа №2а-70/10, виданого Київським районним судом м. Полтави 05.04.2011, який був поданий до підрозділу примусового виконання рішень 08.04.2011.

Таким чином, протиправності в діях державного виконавця під час винесення оскаржуваної постанови судом не встановлено, як і підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2011 ВП №25726359.

Твердження позивача про неможливість виконання рішення суду з тих підстав, що до його компетенції не входять питання нарахування, виплати та фінансування щорічної допомоги на оздоровлення, судом оцінюються критично з огляду на те, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем на підставі виконавчого листа №2а-70/10, виданого на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2010, яка набрала законної сили 17.09.2010. Отже, зважаючи на те, що відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України, вказана позивачем обставина не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, судовий акт, що набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а отже позовні вимоги Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2011 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про визнання дій старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними, то суд виходить з того, що правові наслідки для позивача створює саме постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2011 як рішення субєкта владних повноважень. Окремих дій, крім винесення постанови, які б порушували права позивача, судом не встановлено.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 28 квітня 2011 року.

Суддя О.В. Гіглава