Справа № 309/4089/15-а
Суддя: Волощук О. Я.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/4089/15-а
Провадження № 2-а-1848/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2010 р. м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Волощук О. Я.

при секретарі Савинець Н. І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Хустського ВДАІ та АТІ по обслуговуванню м. Хуст та Хустського району ГУМВС України у Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АО № 118459 від 21 серпня 2010 року інспектором ДПС Хустського ВДАІ та АТІ по обслуговуванню м. Хуст та Хустського району ГУМВС України у Закарпатській області ОСОБА_2 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Із постанови серії АО № 118459 вбачається, що 21.08.2010 року о 14 год. 23 хв., в с. Липча по вул. Головній, Хустського району, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 82 км/год., чим порушив п. 12.9 «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною, виходячи з наступних підстав:

21 серпня 2010 року керуючи власним автомобілем «Мерседес» в с. Липча його було зупинено працівником ДПС. Причиною зупинки транспортного засобу було те, що ОСОБА_1 в населеному пункті рухався зі швидкістю 82 км./год.

Заперечення позивача про достовірність порушення ним швидкості руху, а також його пояснення про те, що стан дорожнього покриття в с. Липча дуже поганий і вкритий численними вибоїнами, що практично не уможливлює рух з такою швидкістю до уваги працівником ДПС не були взяті. Навпаки, відповідач вилучив посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, після чого повернувся до службового автомобіля та почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вимірювач швидкості руху транспортних засобів «Іскра», яким нібито вимірювалась швидкість руху автомобіля позивача, не може працювати в автоматичному режимі, не має функції фото-, кінозйомки чи відеозапису, що вбачається з технічної документації про його експлуатацію. Згідно із переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС України для виявлення та фіксування порушень ПДР України, затвердженим Наказом МВС України № 33 від 01 березня 2010 року вимірювач швидкості «Іскра» не включений до переліку спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У поясненні, викладеному у протоколі про адміністративне правопорушення, позивач свою вину не визнав, зазначив, що їхав зі швидкістю не більше 65 км./год.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 128 КАС України справу можливо вирішити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови відповідача серії АО № 118459 від 21 серпня 2010 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В оспорюваній постанові зазначено, що 21.08.2010 року о 14 год. 23 хв., в с. Липча по вул. Головній, Хустського району, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 82 км/год., чим порушив п. 12.9 «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Суд вважає дану постанову незаконною виходячи з наступного.

При винесенні постанови твердження позивача про достовірність порушення ним швидкості руху, а також його пояснення про те, що стан дорожнього покриття в с. Липча дуже поганий і вкритий численними вибоїнами, що практично неуможливлює рух з такою швидкістю до уваги працівником ДПС не були взяті.

Такі твердження не спростовані і в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вимірювач швидкості руху «Іскара», яким було зафіксовано швидкість руху автомобіля позивача, не може працювати в автоматичному режимі, не має функції фото-, кінозйомки чи відеозапису, що вбачається з технічної документації про його експлуатацію. Згідно із переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС України для виявлення та фіксування порушень ПДР України, затвердженим Наказом МВС України № 33 від 01 березня 2010 року вимірювач швидкості «Іскра» не включений до переліку спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису

За наявних обставин суд приходить до висновку, що оспорювана постанова є незаконною, оскільки при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не було всебічно, повно та обєктивно досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 86, 128, 158 163 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Постанову серії АО № 118459 від 21 серпня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити провадженням за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_3