Справа № 2а-1670/1409/11
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/1409/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

при секретарі Протас О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Полтавської митниці про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2011 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці про скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Полтавською митницею була проведена планова перевірка стану дотримання законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності ОСОБА_3 акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі ПАТ "Укртатнафта") в період з 29.06.2007 року по 28.06.2010 року. За результатами перевірки був складений акт № 0009/10/806000000/НОМЕР_1 від 14.10.2010 року. На підставі даного акту Полтавською митницею були прийняті рішення про визначення митної вартості товарів № 806000006/2010/000907/3 від15.10.2010 року, № 806000006/2010/000906/3 від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000908/1від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000905/3 від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000903/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000904/3 від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000902/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000892/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000874/3від 15.10.2010 року та прийняті податкові повідомлення № 45 від 17.12.2010 року про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 110462,64 грн. та № 44 від 17.12.2010 року про визначення податкового зобовязання з ввізного мита в розмірі 10205,91 грн. Позивач вважає вказані рішення винесені з порушенням вимог чинного законодавства та просить суд скасувати спірні податкові повідомлення та рішення про визначення митної вартості товарів.

12 квітня 2011 року позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці № 9 від 06 квітня 2011 року про визначення зобов'язання з ввізного мита на суму 2139,74 грн. та № 10 від 06 квітня 2011 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 62158,32 грн.

В судовому засіданні представника позивача підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачем правомірно проведена перевірка та встановлені порушення формування митної вартості товарів та факт несплати ввізного мита. На підставі чого були прийняті рішення про визначення митної вартості товарів та податкові повідомлення-рішення про визначення податкових зобовязань.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Полтавською митницею була проведена планова перевірка стану дотримання законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності ОСОБА_3 акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі ПАТ "Укртатнафта") в період з 29.06.2007 року по 28.06.2010 року. За результатами перевірки був складений акт № 0009/10/806000000/НОМЕР_1 від 14.10.2010 року, в якому зафіксовано порушення, а саме:

- за результатами перевірки формування митної вартості товарів, які були ввезені на митну територію України, власними транспортними засобами Підприємства, робочою групою виявлено факти зменшення митної вартості товарів за рахунок включення до неї витрат на перевезення до місця ввезення на митну територію України в меншому обсязі, ні ж реально понесені на загальну суму 448559,33 грн., що в свою чергу призвело до заниження розмірів нарахувань та перерахувань до Держбюджету України за загальнодержавним податком на додану вартість на загальну суму 89711,87 грн.;

- внаслідок декларування Підприємством товарів невірним кодом, згідно УКТ ЗЕД, що були оформлені за вантажними митними деклараціями № 806010006/2009/005167 від 19.06.2009 року (товар № 1) та № 806010006/2008/018333 від 12.12.2008 року (товар № 1) призвело до несплати під час митного оформлення товарів митних податків у розмірі 8167,73грн., в тому числі ввізне мито 6803,94 грн., податок на додану вартість 1360,79 грн.

Отже, під час проведення митного оформлення не були нараховані та стягнуті митні податки та збори на загальну суму 97876,60 грн., в тому числі ввізне мито 6803,94 грн. та податок на додану вартість 970172,66 грн.

На підставі акту перевірки Полтавською митницею були прийняті рішення про визначення митної вартості товарів № 806000006/2010/000907/3 від15.10.2010 року, № 806000006/2010/000906/3 від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000908/1від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000905/3 від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000903/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000904/3 від 15.10.2010 року, № 806000006/2010/000902/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000892/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000874/3від 15.10.2010 року та прийняті податкові повідомлення № 45 від 17.12.2010 року про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 110462,64 грн. та № 44 від 17.12.2010 року про визначення податкового зобовязання з ввізного мита в розмірі 10205,91 грн.

При винесенні податкового повідомлення-рішення № 45 від 17.12.2010 року Полтавською митницею були враховані заперечення ПАТ "Укртатнафта" відносно пропуску строку давності при визначенні зобовязань на підставі ВМД № 80600000/2007/009650 від 03.07.2007 року та № 80600000/2007/013960 від 20.09.2007 року на загальну суму 17430,8 грн.

Таким чином, рішення про визначення митної вартості товарів № 806000006/2010/000902/3 від 14.10.2010 року, № 806000006/2010/000892/3 від 14.10.2010 року є такими, що не підлягають виконанню та оскарженню.

ПАТ "Укртатнафта" оскаржила в адміністративному порядку податкові повідомлення та рішення про визначення митної вартості до Полтавської митниці.

Рішенням Полтавської митниці про результати розгляду первинної скарги від 21.01.2011 року № 19/14-537 вимоги ПАТ "Укртатнафта" залишені без задоволення.

Позивач не погодився з вказаними податковими повідомленнями та рішеннями про визначення митної вартості товарів та оскаржив їх до суду.

Відповідно до вимог ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач 12 квітня 2011 року подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в звязку з тим, що рішенням Державної митної служби України від 30.03.2011 року № 11/-10.15/5219 скарга ПАТ "Укртатнафта" задоволена частково, загальна сума нарахованих підприємству грошових зобовязань зменшена на суму грошових зобовязань та штрафних санкцій, нарахованих у звязку з невірною класифікацією товару "інтелектуальний буйковий перетворювач", а також у звязку з не включенням витрат, повязаних з проживанням експедиторів під час їх перебування у закордонному відрядженні, до митної вартості товарів.

З урахуванням вищезазначеного, Державна митна служба України зобовязала Полтавську митницю направити нові податкові повідомлення-рішення на зменшену суму грошових зобовязань. На виконання вказівки Державної Митної служби України, Полтавською митницею прийняті податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці № 9 від 06 квітня 2011 року про визначення зобов'язання з ввізного мита на суму 2139,74 грн. та № 10 від 06 квітня 2011 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 62158,32 грн., які позивач просить суд визнати протиправними та скасувати.

Надаючи оцінку оскаржуваними податковим повідомленням-рішенням про визначення митної вартості та податку на додану вартість суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час проведення планової перевірки ПАТ "Укртатнафта", Полтавською митницею зроблений висновок про невірне визначення підприємством кодів товарів при оформленні вантажно-митної декларації № 806010006/2009/005167 від 19.06.2009 року відносно товару пружинної пластини DIA 171,5 (0010 53-458717) до газового поршневого компресору.

Висновок Полтавської митниці ґрунтується на нормах наказу ДМС України від 31.04.2004 року № 68 Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, якими передбачено, що до розділу XVI (група 84) не включаються в тому числі частини загального призначення, як визначено в Примітці 2 до розділу XV, такі як кручений дріт, троси, канати, плетені шнури, ланцюги, болти, гвинти і пружини з чорних металів (товарна позиція 7312, 7315, 7318 або 7320).

З таким висновком Полтавської митниці, суд не може погодитися, виходячи з наступного.

В УКТ ЗЕД термін "частини загального призначення" означає, пружини, ресори та заготівки для цих недорогоцінних металів, крім пружин для годинників усіх видів (товарна позиція 9114). У групах 73-76 та 78-82 (за винятком товарної позиції 7315) посилання на частини товарів не включають посилання на частини загального призначення, які визначені вище.

ПАТ "Укртатнафта" на підставі ВМД ІМ 40 № 806010006/2009/005167 від 19.06.2009 року було імпортовано частини до газового поршневого компресору моделі INRIK250/15-50, який і використовується у нафтопромисловій галузі, а саме пружинну пластину РІА171,5 (0010 53-458717) з неіржавіючої сталі в кількості 40 шт. Виробник: "Hoerbiger Kompressoitechnic Europa Services GmbH".

Цей товар підприємством було задекларовано митному органу за кодом НОМЕР_2 (інші частини повітряних або інших компресорів) згідно УКТ ЗЕД за ставкою ввізного мита 0%.

У відповідності до наказу ДМС України від 31.01.2004р. №68 (том 3, розділ XVI, група 84) і товарна позиція 8414 означає такі види товарів як насоси повітряні або вакуумні, повітряні або інші газові компресори та вентилятори; вентиляційні або рециркуляційні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, з фільтром або без нього.

За умови додержання загальних положень щодо класифікації частин груп 84 і 85, частини машин (крім частин виробів товарних позицій 8484, 8544, 8545, 8546 або 8547) повинні і класифікуватися згідно з такими правилами: частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8485, 8503, 8522, 8529, 8538 та 8548), у всіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях.

Ігноруючи дану норму, відповідач наполягає, що товар "пружинна пластина ВІА17К5" необхідно класифікувати в товарній підкатегорії НОМЕР_3, як інші дискові пружини з чорних металів.

Як вбачається з ВМД, супровідних документів товариством було імпортовано не дискову пружину, а зовсім інший виріб - пружинну пластину, які різняться за формою, технічними характеристиками, призначенням. Тобто, визначальною ознакою є саме вид ввезеного товару - пластина, а не пружина, як зазначає митний орган.

З наявних в справі матеріалів вбачається, що пружинна пластина встановлюється всередині корпусу клапана поршневого компресора. Клапан встановлюється в циліндрі компресора і служить для роботи в процесі такту всмоктування і нагнітання газу. Пружинна пластина і є основним герметизуючим органом клапана. Пластина клапана притискається до сідла клапана за рахунок спеціального профілю пластини.

База оподаткування податком на додану вартість при імпорті товарів визначена Законом України "Про податок на додану вартість" (далі Закон № 168/97) а саме: "Для товарів, які імпортуються на митну територію України платниками податку, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких товарів, але не менша митної вартості, зазначеної у ввізній митній декларації...". Тобто базою оподаткування за спеціальним Законом з податку на додану вартість є не просто митна вартість, а митна вартість, зазначена у ввізній митній декларації. Таким чином, без внесення до вантажних митних декларацій даних щодо скоригованої митними органами митної вартості відсутня і база для нарахування податку на додану вартість відмінна від тієї, що вказана декларантом, а отже, і підстави для донарахувань відсутні.

Для операцій з імпорту товарів (супутніх послуг) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з підпунктом 7.3.6 статті 7 Закону N 168/97. У свою чергу, датою виникнення податкових зобовязань при імпорті товарів є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті.

Питання внесення змін до вантажної митної декларації у разі коригування митної вартості митними органами суттєве також і з огляду на те, що відповідно до пп. 7.2.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що засвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажна митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість. Тобто, сума податку на додану вартість, сплачена при розмитненні імпортованих товарів, повинна включатися до складу податкового кредиту у розмірі, зазначеному у вантажній митній декларації.

За відсутності такої вантажної митної декларації із зазначенням повної суми податку на додану вартість, сплаченої з урахуванням коригування митної вартості митними органами, імпортер не матиме права на включення доплаченої суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Аналогічна позиція викладена в листах Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 08.06.2007р. №4164, Державної податкової адміністрації України від 06.04.2007р. №7049/7/16-1517-26 і від 04.05.2007р. №8991/7/16-1517.

Вказаний висновок кореспондується з нормами статті 90 Митного кодексу України, якою було передбачено, що зміна, доповнення чи відкликання митної декларації можуть бути здійснені лише до моменту прийняття митним органом митної декларації до митного оформлення. Зміна, доповнення та відкликання митної декларації після її прийняття митним органом до митного оформлення не допускаються.

Наказом Державної митної служби №1045 від 25.09.2008р. було затверджено Порядок відображення відомостей про доплату (повернення) сум митних платежів і відкоригованих фактичних відомостей про товари, які стали відомі після закінчення митного оформлення (далі Порядок).

Вказаним Порядком було встановлено компетенцію митних органів щодо внесення до вантажної митної декларації відомостей про доплату (повернення) сум митних платежів у випадках отримання митним органом інформації про доплату платником податків коштів до Державного бюджету України або підтвердження Державним казначейством України факту повернення з Державного бюджету України коштів після закінчення митного оформлення унаслідок: направлення митним органом платнику податків податкового повідомлення; судового рішення; висновку митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи; інших випадків, визначених законами України.

Таким чином, лише з 15.01.2009 року (дата набрання чинності) було введено в дію механізм, за яким субєкт декларування міг здійснити доплату коштів в Державний бюджет України після закінчення митного оформлення товарів.

Наказом Державної митної служби України від 30 грудня 2003 року N 932 „Про затвердження Порядку застосування тимчасової та неповної декларацій відповідно до митного режиму імпорту (при випуску у вільний обіг) з метою спрощення порядку декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій передбачено можливість застосування субєктами господарювання тимчасової та неповної декларацій, але в конкретно визначених випадках.

Так, декларування товарів із застосуванням тимчасової декларації можливе виключно за бажанням декларанта у виключних випадках, а саме: а) товари переміщуються трубопровідним транспортом або лініями електропередачі; б) ціна товару у контракті визначається за формулою; в) виникають спірні питання при: визначенні країни походження товарів; класифікації товарів згідно з УКТЗЕД. Декларування товарів із застосуванням неповної декларації можливе, якщо декларантом не подані один або декілька документів, потрібних для митного оформлення товарів (крім документів, що підтверджують митну вартість, походження, код товару згідно з УКТЗЕД), але надано підтвердження (факсова копія або інший документ, що містить відповідну інформацію), що такі документи: існують і є дійсними; не можуть бути подані з незалежних від декларанта причин.

Враховуючи вищезазначене, митним законодавством було надано право позивачу оформити ввезення товару лише на підставі вантажних митних декларацій, заповнених у звичайному порядку, з установленим обсягом даних.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені І Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач скористався вказаним правом та надав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці № 9 від 06 квітня 2011 року про визначення зобов'язання з ввізного мита на суму 2139,74 грн. та № 10 від 06 квітня 2011 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 62158,32 грн.

Згідно ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Полтавської митниці про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці № 9 від 06 квітня 2011 року про визначення зобов'язання з ввізного мита на суму 2139,74 грн. та № 10 від 06 квітня 2011 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 62158,32 грн.

Стягнути з Державного бюджету на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" витрати по сплаті судового збору в розмірі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 27 квітня 2011 року.

Суддя Г.В. Костенко