Справа № 804/19614/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2015 рокусправа № 804/19614/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - Маркет» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови у прийняті митної декларації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ - Маркет» (далі - ТОВ «АТБ - Маркет») звернулося до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (яка є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товару від 05.06.2014 року №110080000/2014/100107/1 та картку відмови у прийнятті митної декларації від 05.06.2014 року №110080000 / 2014/00143.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2014 року позов задоволено, визнані протиправними та скасовані винесені Дніпропетровською Митницею Міндоходів рішення про коригування митної вартості товару від 05.06.2014 року №110080000/2014/100107/1 та картка відмови у прийнятті митної декларації від 05.06.2014 року №110080000/2014/00143, на користь позивача стягнені судові витрати в сумі 255,78 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем Дніпропетровською Митницею Міндоходів подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів ст.49,51,52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України,є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України ; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Ст. 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Водночас ч. 3 вказаної статті встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «АТБ-Маркет» та фірмою Cafй Carraro Spa (Венеція, Італія) укладений контракт №1872-СО/ІТ від 17.05.2012 року на постачання продукції, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити товар покупцю, найменування, ціна та якість якого зазначаються у специфікаціях.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару позивачем до митного органу подана декларація №110080000/2014/113134 від 04.06.2014 року на товар: кава натуральна смажена, з кофеїном (вміст кофеїну 1,2-2,2%), розфасована для роздрібної торгівлі; кава мелена De Luxe Foods and Goods Selected; кава молота Carraro 1927 (100% Aрабіка), а також товаросупроводжувальні документи, визначені ч.2 ст.53 МК України.

За даними перевірки відповідачем встановлено розбіжності в поданих позивачем документах та для підтвердження заявленої митної вартості товарів витребувано додаткові документи.

Митний орган 05.06.2014 року відмовив в прийнятті поданої декларації, надав картку відмови в митному оформлені товарів №110080000/2014/00143 та прийняв рішення щодо коригування митної вартості товарів №110080000/2014/100107/1 за резервним методом 2г.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем митному органу надані документи, достатні для підтвердження обраного позивачем основного методу митної вартості товарів за ціною угоди згідно приписів ч.2 ст. 53 МК України, а саме: CMR від 29.05.2014 року №002461; контракт від 17.05.2012 року №1872-СО/ІТ; специфікація від 29.05.2014 року №53; додаткова угода від 04.06.2014 року №4; інвойс від 29.05.2014 року №GI/7 269; пакувальний лист від 29.05.2014 року №269; прайс-лист від 29.05.2014 року б/н; заява на страхування від 29.05.2014 року №2825; рахунок проформа від 16.05.2014 року б/н; заявка на перевезення від 21.05.2014 року №ДОП; калькуляція транспортних витрат від 02.06.2014 року №02/06/2; сертифікат якості від 29.05.2014 року; договір перевезення вантажу від 01.04.2013 року №010413-О; договір транспортного перевезення від 26.03.2014 року №260313КЮ; договір перевезення вантажу від 01.04.2013 року №643.

Згідно положень ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються ; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г)на основі додавання вартості; г)резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей у документах позивача, як на підставу недостовірності заявленої митної вартості товару, а саме зазначення в сертифікаті якості від 29.05.2014 року номеру інвойсу №269 від 29.05.2014 року замість вірного GI/7 269 від 29.05.2014 року та зазначення у інвойсі адреси продавця CARRARO S.Р.А 36015 SСНІО(VІ)-VІА LAGО DІ PUSIANO.20 (Z.I) замість САFFЕ CARRARO S.Р.А 36015 SСНІО(VІ)-VІА LAGО DІ PUSIANO.20, як зазначено у контракті від 17.05.2012 року №1872-СО/ІТ, є необґрунтованими так як дані розбіжності не є суттєвими та жодним чинним не впливають на визначення митної вартості поставленого товару.

На вимогу митного органу позивачем надані додаткові документи, які разом із наданими до митної декларації документами дають змогу встановити митну вартість пред`явленого до оформлення товару за ціною договору.

Оскільки відносно позивача відсутні обмеження, що встановлені положеннями ст. 58 МК України на застосування основного методу визначення вартості товарів, надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості товару, що імпортується, а відповідач не надав достовірних доказів, що подані позивачем для митного оформлення товару підтверджувальні документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої вартості та не дають можливості визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору, дії митного органу щодо відмови у митному оформленні товарів за ціною договору, складання картки відмови та самостійної митної оцінки вартості товару із застосуванням резервного методу без достатніх для того підстав, базуючись на припущеннях та довільно обраній вартості товару, є протиправними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач виконав умови, передбачені ст.58 МК України для митного оформлення товару при декларуванні митної вартості товару за ціною договору, а тому прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу від 05.06.2014 року №110080000/2014/100107/1 та картка відмови у прийнятті митної декларації від 05.06.2014 року №110080000/2014/00143 підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко