Справа № 826/11344/13-а
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 вересня 2015 року № 826/11344/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого Бояринцевої М.А., суддів Добрянської Я.І. , Нагорянського С.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до 1) Пенсійного фонду України; 2) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги заявлені про

визнання протиправним та скасування наказу Пенсійного фонду України № 169-0 від 26.06.13 р. «Про припинення державної служби ОСОБА_1.», наказ головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.07.2013 №313/к;

поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 02 липня 2013 року, тобто з дати припинення державної служби;

стягнення з Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.13 р. у справі №826/11344/13-а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.13 р. судове рішення залишене без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.14 р. судові рішення по справі скасовано зі скеруванням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.14 р. позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України № 169-о від 26.06.13 р. «Про припинення державної служби ОСОБА_1.», визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.07.13 р. № 313/к, поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з 03 липня 2013 року, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 липня 2013 року по 05 вересня 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.14 р. судове рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.05.15 р. судові рішення по справі скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; в цій частині справу скеровано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.15 р. справу прийнято до провадження.

ОСОБА_1 в органах Пенсійного фонду України працює на різних посадах з вересня 2001 року. На посаді першого заступника начальника головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 30.06.2011 року, має десятий ранг державного службовця.

Присягу державного службовця позивачем було прийнято 24.07.94 р.

Відповідно до наказу Пенсійного Фонду України від 26.06.13 р. №169-о за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено перебування на державній службі ОСОБА_1, першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України від 03.07.13 р. № 313/к ОСОБА_1 оголошено наказ Пенсійного фонду України від 26.06.13 р. №169-0 «Про припинення державної служби ОСОБА_1.» Датою припинення державної служби ОСОБА_1 згідно вказаного наказу є 02 липня 2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.14 р. визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України № 169-о від 26.06.13 р. «Про припинення державної служби ОСОБА_1.», визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.07.13 р. № 313/к, поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з 03 липня 2013 року.

В цій частині судове рішення залишено без змін і повторному аналізу та оцінці відповідні обставини не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.14 р. зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 липня 2013 року по 05 вересня 2014 року, оскільки суд поновив ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, враховуючи, що довідка про середню заробітну плату також надана Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві.

Скасовуючи судові рішення в цій частині, суд касаційної інстанції зазначив, що зобов'язуючи Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 липня 2013 року по 05 вересня 2014 року, суд першої інстанції у своєму рішенні не навів відповідних розрахунків та не надав оцінку доводам відповідачів про те, що позивач з 25.12.13 р. працює на посаді юриста в ТОВ «Юридичне бюро «Іванова».

Під час розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві надало пояснення, згідно яких на виконання п. 5 постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.14 р. здійснено нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 03.07.13 р. по 31.12.13 р. в розмірі 45 600, 21 грн. та за період з 01.01.14 р. по 05.09.14 р. в розмірі 59 386, 32 грн., що становить 104 986, 53 грн. За вирахуванням відрахувань виплаті підлягало 82 220, 22 грн.

Виплата проведена 19.11.14 р. на картковий рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк», згідно платіжного доручення від 19.11.14 р. №1387.

Згідно довідки від 06.02.14 р. №240-02/0614-1 ОСОБА_1 працювала на посаді юриста у ТОВ «Юридичне бюро «Іванова» з 25.12.13 р. з посадовим окладом 635 грн.; з 25.12.13 р. по 10.09.14 р. сукупний дохід становить 3681, 25 грн.

За таких обставин Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.12.13 р. по 05.09.14 р. та зобов'язати ОСОБА_1 повернути безпідставно отримані кошти за період з 25.12.13 р. по 05.09.14 р. в розмірі 47 892, 59 грн. шляхом здійснення повороту виконання рішення суду.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 235 Кодексу законів про працю при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно пункту 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Згідно вказаних положень законодавства при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи, що означає присудження до оплати різниці між отриманим заробітком за новим місцем роботи та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не повне неврахування періоду працевлаштування в іншому місці при розрахунку періоду середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На це вказує також зміст ст. 235 Кодексу законів про працю, згідно якого передбачена оплата різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві має виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.07.13 р. по 24.12.13 р. та різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 25.12.13 р. по 10.09.14 р.

В даному випадку це становить: 104 986, 53 грн. нарахованого доходу з липня 2013 р. по вересень 2014 р. згідно довідки від 15.07.15 р. №69 за вирахуванням 3 681, 25 грн. згідно довідки від 06.07.15 р. №2, що дорівнює 101 305, 28 грн.

За вирахуванням обов'язкових відрахувань це складає 82 220, 22 грн. - 3 006,21 грн. = 79 214, 01 грн.

Згідно ст. 239 Кодексу законів про працю у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Згідно ст. 266 КАС України поворот виконання постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

В даному випадку такі обставини відсутні, тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про поворот виконання рішення в частині зайво сплачених сум.

Окремо суд зазначає, що фактичне виконання судового рішення (виплата проведена 19.11.14 р. на картковий рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк», згідно платіжного доручення від 19.11.14 р. №1387 в розмірі 82 220, 22 грн.) не впливає на наявність підстав для задоволення по суті позовних вимог, тоді як відповідна інформація може бути надана боржником під час виконавчого провадження у випадку його ініціювання та відкриття.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160-163, 186, 265, 266 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 липня 2013 року по 05 вересня 2014 року задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Воровського, 16) на користь ОСОБА_1 (04107, АДРЕСА_1) 101 305 (сто одну тисячу триста п"ять) грн. 28 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 липня 2013 року по 05 вересня 2014 року, що за вирахуванням обов'язкових відрахувань становить 79 214 (сімдесят дев"ять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 01 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. В задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді Я.І. Добрянська

С.І. Нагорянський