Справа № 2а-522/12/0970
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2012 р. Справа № 2a-522/12/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

при секретарі Круглій О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соснина»про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

16.02.2012 року Державна податкова інспекція в Тисменицькому районі звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТзОВ) «Соснина» про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивувала тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у звязку з несплатою земельного податку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що підставою для звернення до суду є несплата ТзОВ «Соснина»податкового зобовязання по земельному податку за 2010 рік розмірі 1 334,30 грн. Сума заборгованості відповідачем у встановлений строк не сплачена, тому підлягає до стягнення в судовому порядку. Позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності сторін.

Вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі-ПКУ) визначає, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1ст.38 ПКУ).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач 03.04.2000 року зареєстрований Тисьменицькою районною державною адміністрацією як субєкт підприємницької діяльності та 05.04.2000 взятий на облік як платник податків Державною податковою інспецією в Тисменицькому районі.

В судовому засіданні встановлено, що у 2010 році в користуванні ТзОВ «Соснина»перебувала земельна ділянка площею 1.0595 га, яка знаходиться на території с.Ямниця Тисменицького району. Дана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи засвідченим підписами посадових осіб Товариства додатком №1 до податкового розрахунку земельного податку, поданого до податкового органу 29.01.2010 року.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковим боргом є сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Підпунктом 14.1.157 п.14.1 ст.14 ПКУ визначено плату за землю, як загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно п.п.14.1.172 п.14.1.ст.14 ПКУ земельний податок це обовязковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно ст.2 Закону України «Про плату за землю», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних часток(паїв) та землекористувачі сплачують земельний податок.

Статтею 14 даного Закону передбачено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до ст.17 вищевказаного Закону податкове зобовязання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Судом встановлено, що 29.01.2010 відповідачем до Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі подано податковий розрахунок по земельному податку на 2010 рік. Таким чином шляхом подачі даного розрахунку ТзОВ «Соснина»самостійно визначило та узгодило податкове зобовязання по земельному податку за 2010 рік в розмірі 111,19 грн щомісячно.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПКУ платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено порядок та строки подання податкових декларацій.

Положеннями п.5.1 ст.5 даного Закону встановлено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації і відповідно до п.п. 5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Узгоджена сума податкового зобовязання, несплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків та підлягає до сплати на користь Державного бюджету України в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Однак, в порушення вимог вищезгаданого Закону ТзОВ «Соснина»узгоджену суму податкового зобовязання у встановлений Законом строк не погасило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний звязок суд погоджується з підставністю виникнення та розміром заборгованості, заявленої до стягнення.

Згідно наявного в матеріалах справи та дослідженого судом в якості письмового доказу розрахунку по земельному податку, поданого податковому органу ТзОВ «Соснина», загальна сума заборгованості відповідача по земельному податку за 2010 рік становить 1 334,30 грн і підлягає cплаті до бюджету Ямницької сільської ради, як відповідного місцевого бюджету.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, яка є предметом спору в даній справі.

Згідно п.95.1 ст.95 ПКУ орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.(п.95.2 ст.95 ПКУ).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПКУ стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.4 ст.95 ПКУ орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення коштів підставною, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст.67 Конституції України, п.п.14.1.157, п.п.14.1.1.175, п.57.1 ст.57, п.95.1- п.95.4 ст.95, Податкового кодексу України, Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Закону України «Про плату за землю», керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.4 ст.128, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Соснина» у банках та за рахунок належної відповідачу готівки в дохід місцевого бюджету 1 334 ( тисяча триста тридцять чотири) грн. 30 коп. податкового боргу по сплаті земельного податку.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 06.03.2012 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2