Справа № 750/83/15-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/15743/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2015р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові , третя особа Відокремлений підрозділ Моторвагонне депо Чернігів Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку, скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити пенсію, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку з 01.12.2014р.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2015р. позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2015р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишено без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2015р. залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем повністю доведено обґрунтованість заявлених вимог, а тому були підстави для задоволення позову.

У касаційній скарзі відповідач з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується дійсним та не скасованим посвідченням. Позивач надав відповідачу довідку №1490 від 29.09.2014р., видану відокремленим підрозділом Моторвагонного депо Чернігів за формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122, якою підтверджується, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987р. №1497-378 і Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173.

Протоколом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові №11475 від 18.12.2014р. позивачу було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, у зв`язку з тим, що факт перебування у зоні відчуження у 1986 році не підтверджується первинними документами.

Відповідно до копії довідки відокремленого підрозділу моторвагонного депо Чернігів Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» позивач отримував доплату в розмірі 1,50 рублів за перебування в зоні в 1986 році.

Відповідно до копії наказу від 29.10.1992р. № 170 про оплату за роботу в 30-ти кілометровій зоні за 1986 рік було проведено доплату працівникам локомотивного депо за роботу в 30-ти кілометровій зоні за 1986 рік. Також, відповідно до довідки ОСОБА_1 за вказівкою начальника локомотивного депо направлявся в 30-ти кілометрову зону на станції Зимовище та Посудино Брагінського району Гомельської області для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на станції Янов та Пересадочна.

Відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено зниження пенсійного віку на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986р. незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986р. по 31.12.1986р. - не менше 5 календарних днів.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 221).

Пунктом 7 Порядку визначений перелік документів, які долучаються до заяви про призначення пенсії, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу, тощо. Вказана позиція узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ» постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (в редакції станом на 15.10.2009р.), згідно з якою замість довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N122, можуть надаватись довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тощо.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що подані позивачем документи є належними доказами на підтвердження його роботи в зоні відчуження, а доводи відповідача у касаційній скарзі про те, що позовні вимоги позивача не підтверджується жодним первинним документом, спростовані зібраними матеріалами у справі.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові відхилити, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді
Пасічник С.С.

Швець В.В.