Справа № 826/6580/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 вересня 2015 року м. Київ № 826/6580/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи 1 про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до треті особи:Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності» ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4; ОСОБА_5;

від відповідача 1: Юзина Н.М.;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 2: ОСОБА_7;

від третьої особи 1: ОСОБА_8

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.05.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

Представником третьої особи ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення позову без розгляду. Обґрунтовуючи заявлене клопотання представник третьої особи 1 зазначив, що позивачем пропущено строки звернення до суду, передбачені ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач звернулась до суду з позовом 14.04.2015 р., в той час як рішення про державну реєстрацію прав прийняте 27.12.2012 р.

Також заявник клопотання зазначив, що про обізнаність позивача щодо оскаржуваного рішення свідчить заочне рішення Дніпровського районного суду в м. Києві від 18.04.2014 р.

Крім того, представник третьої особи 1 зазначив, що твердження позивача про те, що про наявність оскаржуваного рішення їй стало відомо лише 27.02.2015 р. не відповідають дійсності, оскільки той факт, що ОСОБА_2 став власником квартири АДРЕСА_1 був відомий ще з 04.12.2013 р. з дня отримання письмової вимоги ОСОБА_2 про виселення з вказаної квартири.

01.10.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, за умовами якого позивач мала намір купити квартиру та знала, що її власником є саме ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав від 27.12.2012 р.

Таким чином, на думку представника третьої особи 1, позивач знала або повинна була дізнатися про порушення своїх прав ще в грудні 2013 року.

В судовому засіданні 17.09.2015 р. суд поставив на обговорення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Представники позивача заперечували проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представники відповідача 1 та третьої особи 2 не заперечували проти залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про відкладення розгляду справи або клопотання про розгляд справи без його участі не надходило.

Вирішуючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», яким внесено зміни, зокрема, до статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України набрав чинності 30.07.2010 р. За таких обставин, з 30.07.2010 р. для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, встановлюється шестимісячний строк.

Згідно із частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а саме: письмову вимогу ОСОБА_2 про виселення з квартири, попередній договір від 01.10.2014 р., заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2014 р., суд приходить до висновку, що інформації відносно оскаржуваного рішення останні не містять, а тому доводи представника третьої особи 1 щодо пропущення позивачем строків звернення до суду, передбачених ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства суд вважає необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та відсутність підстав для його задоволення, а тому вважає за необхідне здійснювати подальший розгляд справи.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 99, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про залишення прозваної заяви без розгляду, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали складено 25.09.2015 р.