Справа № 822/1044/15
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1044/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Польового О.Л. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Старокостянтинівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм було протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо розпаювання та виділення у приватну власність на підставі сертифіката земельну частку (пай) додаткової земельної ділянки із земель, що не були включені в землі для розпаювання на території Капустинської сільської ради.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.03.2015 обєднано в одне провадження адміністративні справи за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

В судове засідання представник позивачів не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі і розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження

Оскільки, сторони до суду не з'явились, тому не проводиться технічний запис на звукозаписуючий пристрій, відповідно до вимог ст.41 КАС України.

Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд звертає увагу на те, що 03.04.2015 Хмельницьким окружним адміністративним судом було розглянуто адміністративну справу № 822/911/15 із тим самим предметом спору до того ж самого відповідача, в ході розгляду якої досліджувались докази, які суд враховує при розгляді адміністративної справи № 822/1044/15.

Судом встановлено, що згідно з книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) позивачами отримано сертифікати на право на земельну частку (пай), відповідно до яких ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. 1 Травня на території Капустинської сільської ради, розміром по 3,48 в умовних кадастрових гектарах кожному.

Згідно із п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Порядок паювання земель переданих у колективну власність регулюється Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95. згідно з п.п.2-6 якого, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

У відповідності із правовстановлюючими документами на право власності на земельну ділянку позивачі отримали у приватну власність земельні ділянки на території Капустинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме:

ОСОБА_1 - ОСОБА_8 акт серії ЯГ № 147235 від 11.02.2008 року на правло власності на земельну ділянку площею 1,37 га;

ОСОБА_9 - ОСОБА_8 акт серії ХМ № 059742 від 07.02.2006 року на право власності на земельну ділянку площею 1,37 га;

ОСОБА_3 - ОСОБА_8 акт серії ЯБ № 360514 від 14.11.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 1,63 га;

ОСОБА_4 - ОСОБА_8 акт серії ЯБ № 360511 від 14.11.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 1.63 га;

ОСОБА_5 - ОСОБА_8 акт серії Р1 № 9756451 від 29.12.2002 року на право власності на земельну ділянку площею 1,99 га;

ОСОБА_6 - ОСОБА_8 акт серії ХМ № 059701 від 07.02.2006 року на право власності на земельну ділянку площею 1, 61 га;

ОСОБА_7 - ОСОБА_8 акт серії ЯБ № 360507 від 14.11.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 4,06 га.

Судом встановлено, що позивачам не було передано у приватну власність земельних ділянок належної площі, як передбачено сертифікатами на право на земельну частку пай, а тому відповідачем видано розпорядження № 460/2007-р від 25 грудня 2007 року "Про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства", відповідно до додатку № 11 якого позивачам було додано земельні ділянки: ОСОБА_4 (1,4367 га), ОСОБА_3 (1,4345 га), ОСОБА_9 (1,434), ОСОБА_5 (1,2317 га).

03.12.2012 року Старокостянтинівською РДА розглянуто звернення ОСОБА_10 щодо розпаювання землі та надано відповідь № Ко-63.

У зазначеній вище відповіді було вказано, що згідно рішення сесії Пашковецької сільської ради у колективну власність КСП ім. 1 Травня передано 1131,30 га земель сільськогосподарського призначення, на основі якого 28 грудня 1995 року було видано ОСОБА_8 акт на право колективної власності на землю ХМ № 031.

При проведенні розпаювання загальними зборами власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) було прийнято рішення проводити розподіл лише рільних земель, а інші угіддя (сіножаті, пасовища, господарські двори) залишити у колективній власності. Пунктом 4 статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що "із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу виключаються: деградовані, малопродуктивні, а також техногенно-забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації". На підставі вказаного Закону, із розподілу було виключено 420 га рільних земель, що підпадають під визначення "деградовані" та розташовані на схилах. Окрім цього, у листі зазначено, що право на отримання земельної частки (паю) заявником використано, оскільки згідно з ч.2 п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм ОСОБА_8 на право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено неправдивість відомостей відповідача щодо деградованих земель на території Капустинської сільської ради, що підтверджується Інформацією щодо використання земель по Капустинській сільській раді станом на 01.01.2015, в якій зазначено про відсутність деградованих, малопродуктивних, техногенно-забруднених сільськогосподарських угідь, що підлягають консервації на території Капустинської сільської ради, процедур по виведенню рільних земель, що належать на праві колективної власності Капустинській сільській раді у деградовані землі не проводились та не ініціювались.

У судовому засіданні по справі № 822/911/15 було допитано свідка - сільського голову с. Капустин ОСОБА_5, якою вказано, що на території Капустинської сільської ради усі землі знаходяться у стані ріллі, а деградованих, малопродуктивних, техногенно-забруднених сільськогосподарських угідь, що підлягають консервації немає, процедур по виведенню рільних земель у деградовані землі не проводились та не ініціювались.

ОСОБА_5 було підтверджено факт звернень позивачів до Капустинської сільської ради з метою доотримання у власність земельних часток (паїв), що в сільській раді оформлялось Протоколами розподілу земельних часток (паїв) між громадянами с. Капустин, які в подальшому передавались в земельний відділ.

Суд звертає увагу на те, що 21.12.2011 Хмельницьким окружним адміністративним судом було ухвалено постанову в адміністративній справі № 2270/9754/11 за позовом ОСОБА_11 до Старокостянтинівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, якою адміністративний позов задоволено. Дана постанова сторонами не оскаржувалась і набрала законної сили. Предмет та обставини справи № 2270/9754/11 аналогічні справі № 822/911/15, відтак не потребують доказуванню відповідно до ч.1 ст.72 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом "а" та "г" ч.1 ст.17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом та підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст.6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 року № 586-XIV на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Судом встановлено, що відповідь голови адміністрації Старокостянтинівської районної державної адміністрації на звернення ОСОБА_10 викладена у формі листа, який не є актом суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України та Закону України "Про місцеві державні адміністрації", і не містить рішення по суті порушеного питання.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно.

Відповідно до ст.ст. 11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Старокостянтинівською районною державною адміністрацією було неправомірно відмовлено у наданні дозволів на розробку технічної документації позивачам.

Керуючись ст.ст. 158-163, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративні позови задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Старокостянтинівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 дозволів на розробку технічної документації.

Зобов'язати Старокостянтинівську районну державну адміністрацію вчинити дії по наданню ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 дозволів на розробку технічної документації.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_12
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_12