Справа № 817/176/13-а
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2013-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/176/13-а

04 березня 2013 року 19год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби
про зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби про зобов'язання вчинення дій щодо прийняття і визнання уточнених розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість з моменту їх подання позивачем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 27 липня 2012 року засобами електронної зв'язку в адресу підрозділу 1716 ДПІ у м. Рівне було надіслано уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з реєстраційним номером № та №, а також розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів з реєстраційним номером № за травень 2012 року.

У підтвердження відправлених документів та доставлення їх до районного рівня Державної податкової служби України, а саме 27.07.2012 року о 2 годині 59 хвилин підрозділ 1716 ДПІ у м. Рівне отримано квитанції №2.

05.09.2012р. отримано лист ДПІ у м. Рівному №15518/18-208 від 02.08.12р. про невизнання податкової звітності. Такі дії вважає протиправними, оскільки про отримання податкової декларації засобом електронного зв'язку 27.07.12 року надійшли квитанції № 2 у якій в реквізиті «Підрозділ» зазначено наступне: « 1716 ДПІ У ОСОБА_4», що підтверджує «Відправник: Шлюз прийому звітності ДПС України». Тим самим посилання ДПІ у м. Рівному на неправильне найменування органу ДПС, до якого подається звітність вважає помилковим, і таким, що суперечить вимогам Податкового Кодексу України.

В судовому засіданні позивач та її представник просили суд задовольнити позов повністю.

Відповідач Державна податкова інспекція у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби адміністративний позов не визнала з підстав викладених в письмових запереченнях, додатково зазначивши, що квитанції, на які посилається позивач свідчать лише про доставлення електронних документів, а не про прийняття податковим органом як податкову звітність.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, 27.07.2012 р. Суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 засобами електронного зв'язку подала до ДПС України уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний період - липень 2012 року, звітні періоди, в яких виправляються помилки травень, червень 2012 року, а.с.48-53), розшифровку податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, звітний період - липень 2012 року, звітний період, в якому виправляються помилки травень 2012 року, а.с.31).

Квитанціями №1 від 27.07.2012 р. ДПС України до відома позивача доведено про доставку документів до центрального рівня ДПС України (а.с.121-123).

Квитанціями №2 від 27.07.2012 р. ДПС України до відома позивача доведено про реєстрацію документів ДПС України та присвоєння реєстраційних номерів:

- № - уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, звітний період - липень 2012 року, звітний період, в якому виправляються помилки травень 2012 року (а.с.7);

- № - уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, звітний період - липень 2012 року, звітний період, в якому виправляються помилки червень 2012 року - (а.с.88);

- № - додаток 5 до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, звітний період - липень 2012 року, звітний період, в якому виправляються помилки травень 2012 року (а.с.7).

Листом від 02.08.2012 року №15518/18-208 Державна податкова інспекція в м.Рівному Рівненської області ДПС повідомила позивача про невизнання надісланих електронною поштою документів відповідно до вимог п.49.11 Податкового кодексу України в документах звітності не вказані правильні реквізити найменування органу ДПС, до якого подається звітність, в документах ДПІ у м.Рівне (вірно ДПІ у м.Рівному Рівненської області ДПС).

Перевіряючи обґрунтованість дій та рішень субєкта владних повноважень, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), який набрав чинність з 01.01.2011 р.

Відповідно п.п. 16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із п. 46.1. ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 48.1 ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору, а саме відображати інформацію, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 ст. 48 ПК України).

Згідно п. 48.3. ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п.п. 48.5.1. п. 48.5 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку; податкова звітність, складена з порушенням, не вважається податковою декларацією.

Згідно з п. 49.1. ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.8. ст. 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п. 49.9. ст. 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Таким чином, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

Пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 ПК України, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Згідно з пунктом 49.12 статті 49 Податкового кодексу України, у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право:

- подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;

- оскаржити рішення органу державної податкової служби у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Відповідно п. 9 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, тимчасово, до розробки та впровадження в дію автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронної звітності" відповідно до пункту 49.17 статті 49 цього Кодексу, діє Порядок з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04. 2008 р. №233 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16 .04. 2008 р. за N 320/15011.

Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 20.12.2011р. за №1490/20228 затверджено форми та порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ (далі -Порядок №1492).

Декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II Порядку №1492 строк до підрозділу органу державної податкової служби, яким здійснюється приймання податкової звітності, за формою, встановленою на дату подання.

Договір про визнання електронних документів надається до органу ДПС за місцем реєстрації платника податків.

Квитанція про одержання звіту в електронній формі (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням центру обробки електронної звітності або оператора та засвідчує факт і час одержання звіту в електронній формі.

Згідно із Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04. 2008р. N 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 р. за N 320/15011 "Про подання електронної податкової звітності", а саме п. 7.4, перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

У п.7.5 ст.7 Наказу №233 зазначено, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки єдиного цифрового підпису, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається єдиний цифровий підпис органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ДПІ в м. Рівне 19.11.2009р. був укладений договір №346 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих першим в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.89).

Судом встановлено, що позивач, діючи згідно з умовами договору №346 від 19.11.2012р., надіслав до податкового органу засобами електронного зв'язку уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (звітний період - липень 2012 року, звітні періоди, в яких виправляються помилки травень, червень 2012 року), розшифровку податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, звітний період - липень 2012 року, звітний період, в якому виправляються помилки травень 2012 року).

За таких обставин, з урахуванням факту отримання позивачем квитанцій №2, податкові документи позивача вважаються такими, що прийняті.

Окрім того, як встановлено судом, позивач для надіслання електронної звітності використовує програмне забезпечення «Системи формування та подання до органів ДПС засобами телекомунікаційного звязку податкової звітності», що розроблене та обслуговується на рівні ДПС України (http://sts.gov.ua/elektronna-zvitnist/platnikam-podatkiv-pro-ele/programne-zabezpechennya-/).

В судовому засіданні зясовано, що такий реквізит податкової звітності як найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність заповнюється при формуванні звітності в автоматичному режимі з урахуванням змін та доповнень до програмного забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу ДПІ у м.Рівному Рівненської області ДПС від 01.03.2012 року №1 (а.с.92) розпочато роботу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби як територіального органу Державної податкової служби у звязку з завершенням реорганізації Державної податкової інспекції у м.Рівне.

Попри це, відомості про такі зміни в найменуванні податкового органу були відображені в програмному забезпеченні «Системи формування та подання до органів ДПС засобами телекомунікаційного звязку податкової звітності» лише 28.08.2012 року згідно версії ПЗ 1.30.5 (а.с.106-120). Станом на момент формування електронної звітності назва ДПІ за кодом 1716 значилась як ДПІ у м.Рівне.

Крім того, згідно пункту 4.6. наказу ДПС України від 14 червня 2012 року № 516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та компютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України», що розроблений з метою забезпечення практичного застосування статей 46 - 51 Податкового кодексу України, під перевіркою достовірності обовязкових реквізитів слід розуміти відповідність зазначених у деклараціях обов'язкових реквізитів реєстраційним даним платника із довідників, які експлуатуються в ОДПС.

Як зясовано, станом на день подання звітності електронний довідник ОДПС містив наступну інформацію про назву органу ДПС за кодом 1716: «ДПІ у м. Рівне» (а.с.69).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечуючи проти позову правомірності своїх дій не довів.

Наведене у своїй сукупності дає підстави вважати необґрунтованими дії відповідача щодо неприйняття податкової звітності, у звязку з чим позов слід задовольнити повністю та зобов'язати Державну податкову інспекцію у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби прийняти та визнати уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційні №№, НОМЕР_1) та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за травень 2012 року (реєстраційний № НОМЕР_2) такими, що подані у день їх фактичного отримання Державною податковою інспекцією у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби, тобто 27.07.2012р.

В силу положень ст. 94 КАС України, судові витрати присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби прийняти та визнати уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційні №№, НОМЕР_1) та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за травень 2012 року (реєстраційний № НОМЕР_2) такими, що подані Суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 у день їх фактичного отримання Державною податковою інспекцією у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби, тобто 27.07.2012р.

Присудити на користь позивача Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 34,41 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.