Справа № 2-4363/10
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

08 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 29 вересня 2008 року вона народила доньку ОСОБА_2 і згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» відповідачем виплачується їй допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Але щомісячний розмір цієї допомоги, на думку позивачки, не відповідає вимогам вказаного Закону.

Так згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, тоді як їй сплачено менші суми.

Позивачка просить визнати неправомірними дії відповідача, щодо нарахування і виплати їй сум соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 11242 грн., зобовязати відповідача призначити позивачу щомісячну допомогу по догляду за дитиної до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років до закінчення передбаченого законом строку виплати, тобто до 29.09.2010 року, стягнути на її користь судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що нарахування та виплата позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нараховується та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 вересня 2008 року позивачка народила дитину доньку ОСОБА_2 і згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, відповідачем виплачується їй допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку починаючи з жовтня 2008 року згідно довідки відповідача.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинено на 2007 рік дію статті 12, частини першої ст. 15 та пункту 3 розділу У111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», а згідно абзацу третього частини другої статті 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотки прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, є не конституційними, положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»:

- абзацу третього частини другої статті 56 щодо встановлення допомоги по огляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12,частини першої статті 15 та пункту 3 розділу У111 «Прикінцеві положення «Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно вказаного рішення Конституційного Суду України Положення абзацу третього статті 56, пункту 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 09 липня 2007 року.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки про зобовязання відповідача нарахування та виплати на її користь допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з жовтня 2008 року в розмірі прожиткового мінімуму для дітей до 6 років не підлягають задоволенню, оскільки згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»» були внесені зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі і до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в розділі 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» пункті 23, підпункті 7, 8.

Частина перша статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» :

«Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Пункт 3 розділ У111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»:

«3.Допомога за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року -50 відсотками, з 01 січня 2009 року - 75 відсотками, з 01 січня 2008 року - 100 відсотками/прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

У відповідності з вказаними вимогами закону позивачці відповідачем виплачується належна їй допомога до догляду за дитиною з жовтня 2008 року.

Вказані зміни до закону в установленому порядку не чинними не визнані.

Вище зазначене вказує на те, що немає законних підстав для задоволення позовних вимог позивачки.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 104 КАС України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах, а тому майбутні правовідносини не можуть бути вирішені заздалегідь.

Враховуючи наведене в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі, протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ю.В.Геєць