Справа № 826/753/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/753/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева М.А.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій, які полягають у проведенні у грудні 2014 р. камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку ФОП ОСОБА_2 вимог перебування на спрощеній системі оподаткування - неправомірними; визнання протиправним та скасування рішення № 48/26-50-17-05-36/НОМЕР_1 від 25.12.2014 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 з 31.12.2014 р.; зобов'язання вчинити дії щодо відновлення реєстрації ФОП ОСОБА_2 як платника єдиного податку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вищевказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена камеральна перевірка щодо порушення платником єдиного податку ФОП ОСОБА_2 вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено Акт № 211/26-50-17-05-30/НОМЕР_1 від 22.12.2014 р., в якому зафіксовано порушення позивачем вимог абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято рішення № 48/26-50-17-05-36/НОМЕР_1 від 25.12.2014 р. про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2

Позивач вважаючи протиправними вказані дії та рішення податкового органу звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення камеральної перевірки ФОП ОСОБА_2, за наслідками якої був складений акт перевірки, а також відсутність належних доказів в обґрунтування правомірності прийнятого відповідачем рішення № 48 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Згідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень ст. 76 ПК України, камеральна перевірки проводиться без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що предметом камеральної перевірки можуть бути лише дані, зазначені у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (податкова звітність платника податків).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, перевірка позивача проводилась на підставі даних заяви №5282 від 20.01.2012 р., АІС "Податковий блок" та картки особового рахунку.

Таким чином, дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки позивача, за наслідками якої був складений акт перевірки № 211 є неправомірними.

При цьому, відповідно до абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Згідно до абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Пунктом 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Таким чином, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є, зокрема, встановлення податковим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було встановлено наявність у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (01.07.2014 р. - 205,47 грн.; 01.08.2014 р. - 447,07 грн.; 01.09.2014 р. - 692,67 грн.; 01.10.2014 р. - 936,27 грн.; 01.11.2014 р. - 449,07 грн.; 01.12.2014 р. - 692,67 грн.), в підтвердження чого до матеріалів справи надано зворотній бік облікової картки платника податків, відповідно до якої у позивача обліковується заборгованість з 20.07.2012 р. по 31.12.2012 р.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять, а податковим органом не надано доказів наявності у позивача податкового боргу саме на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, в зв'язку з чим відсутніми є підстави для анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_2 платником єдиного податку.

Так, відповідачем на підтвердження правомірності прийняття спірного рішення надано лише зворотній бік облікової картки платника податків, відповідно до якої у позивача обліковується заборгованість з 20.07.2012 р. по 31.12.2012 р.

Враховуючи зазначене, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, та, як суб'єкт владних повноважень - не довів правомірність своїх дій та рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та встановлених обставин справи.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.