Справа № 812/399/15
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року справа №812/399/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., при секретарі судового засідання Челаховій О.О., за участю представника позивача ОСОБА_2, діючою за довіреністю, представника відповідача - Авраменко О.А., діючою за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Старобільської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 812/399/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Старобільської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Старобільськоїоб'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 січня 2015 року (а.с. 3-5).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 812/399/15 адміністративний позов задоволено.Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06 січня 2015 року на суму 186 650,00 грн., винесенеСтаробільською об'єднаною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області (а.с. 51-54).

Не погодившись з судовим рішенням, Старобільська об'єднана податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області і подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 812/399/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги інспекцією зазначено, що позивачем порушено положення ст. 296 Податкового кодексу України, а саме нею не оприбутковано у касовій книзі дохід отриманий від продажу товару. Крім того, інспекція звертала увагу на те, що під час проведення перевірки фізичної особи- підприємцянею не було надано договір доручення, який мав знаходитись на місці перевірки (а.с. 62-65).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року замінено відповідача по справі Старобільську об'єднану податкову інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області на його правонаступника -Старобільськуоб'єднану податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області (а.с. 216-217).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та зазначила, що під час перевірки ніяких документів позивачем не було надано, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, на підставі вимог діючого законодавства. Просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Представник позивача частково визнала доводи апеляційної скарги, зазначивши про відсутність доказів отримання печаток «СНАNEL» вартістю 2730,0 грн. відТовариства з обмеженою відповідальністю «Міла» відповідно до договорудоручення № 5 від 1 листопада 2013 року та про не оприбуткування в книзі доходів вартості проданого товару. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представниківсторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, щоОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем з 07 лютого 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2, обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 2 004598 (а.с.6); є платником єдиного податку третьої групи та має право на виконання наступних видів господарської діяльності: діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами (КВЕД 46.16), діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (КВЕД 46.19), інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (КВЕД 47.19), роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах (КВЕД 47.71), надання інших допоміжних комерційних послуг (КВЕД 82.99) (а.с. 7); перебуває на обліку в Старобільській об'єднаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області.

04 грудня 2014 року на підставі направлення від 26 листопада 2014 року № 4724 відділом контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Харківській області, розпочато фактичну перевірку позивача щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Під час проведення перевірки встановлено не оприбуткування 03 грудня 2014 року готівки в сумі 37 330,00 грн. , отриманихвід продажу печаток «СНАNEL» вартістю 2730,0 грн. та куртки норковоївартістю 34600 грн. в книзідоходів та витрат, щопідтвердженотоварними чеками від 03.12.2014р., що є порушенням п.2.6Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого ПостановоюНаціональниго банку України від 15.12.2004 року № 637( п.п.2.2.14,3.1 акту).Крім того вказано, що вказана книга відсутня(п.п.2.1.10 акту).

За результатами перевірки складено Акт (довідка) від 05 грудня 2014 року, який 15.12.2014 року зареєстрований за місцем реєстрації суб'єкта господарювання , а саме в Старобільській об'єднаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області 15.12.2014 року за № 4025/2200- (а.с.8-9, 40-43).

До акту були долучені : власноручно написані пояснення ОСОБА_4 (а.с.38), товарні чеки від 03.12.2014 року: №1 за продаж норкової курткивартістю 34600 грн. та товарний чек № 2 за продаж печаток «СНАNEL» вартістю 2730,0 грн. , виданих позивачем ФОП ОСОБА_4( а.с.45).

Як вбачається з письмових пояснень позивача саме під час проведення перевірки 04.12.2014 року ,вона зазначила про втрату книги обліку доходів та витрат з вересня 2014 року та письмове повідомлення про це податковий орган .

Як вбачається з акту фактичної перевірки, ОСОБА_4 05.12.2014 року відмовилась підписувати та отримувати примірник зазначеного акту перевірки, про що було складено акт від 05.12.2014 року № 38/223/НОМЕР_2 ( а.с.39).

В суді апеляційної інстанції встановлено, що 18 грудня 2014 року позивачем були направлені заперечення до акту перевірки, в якому вона підтвердила написання заяви про втрату книги обліку доходів, зазначивши, що вона розгубилась та під моральним тиском податківців вимушена була скласти відповідну заяву( а.с.89).

В своїх письмових запереченням вона підтвердила, що в книзі доходів та витрат вона вносить тільки суму фактично отриманого доходу за реалізацію товару здійсненого за договором доручення №5 від 01.11.2013 року.

Ніяких документів( книги обліку доходів та витрат, накладних про отримання товару, договір доручення від 01.11.2013 року) до заперечень долучено не було.

Зазначені обставини знайшли відображення у відповідіСтаробільської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області від 30.12.2014 року № 8720/8/12-30-10 ( а.с.150) на заперечення позивача від 18.12.2014 року, відповідно до яких позивач запрошувалась до Старобільської ОДПІ для розгляду заперечень, однак не прибула и додаткових доказів не надала.

06 січня 2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій ц національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 та на підстав п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно з абз. 3 ч.І Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» до позивачу застосовану суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 186 650,00 грн. (а.с.10, 43).

За результатом процедури адміністративного оскарження зазначеного ППР, позивачем було отримано рішення про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 13 травня 2015 року №4422/11/99-99-1001-02-25, відповідно до якого спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення (а.с.16-17).

Як вбачається з рішення ДФС України: «до перевірки так і до розгляду скарг не було надано документів які б підтверджували факт отримання та продажу печаток та куртки, що належать ТОВ «Міла»( накладних, звітів, тощо)».

Правомірність винесення спірного повідомлення-рішення є спірним в цій справі.

В суді першої та апеляційної інстанції були досліджені додаткові документи надані позивачем вже після проведення перевірки та прийняття спірного рішення податковим органом, а саме:

01 листопада 2013 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міла» укладено договір доручення № 5, відповідно до якого довіритель (товариство) доручає, а повірений (позивач) бере на себе зобов'язання здійснити від імені та за рахунок довірителя одну або декілька угод щодо продажу майна хутряних виробів (товару) (п.1.1 договору). Товар, що надійшов від Довірителя повіреному є власністю Довірителя та не може бути предметом застави (п. 1.3).За виконання даного доручення на підставі отриманого від повіреного звіту, довіритель не пізніше 5 числа кожного нового місяця перераховує на поточний рахунок повіреного винагороду у розмірі 0,2% від вартості кожної одиниці товару, який був проданий повіреним в рамках даного договору покупцям (п.4.2) (а.с. 11-13, 152-156,157).

Згідно з Додатковою угодою до Договору доручення № 5 від 01 листопада 2013 року, довіритель, окрім винагороди передбаченої п.4.2. даного договору, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним, надає повіреному готівкою з каси підприємства фіксовану суму винагороди у розмірі 6 500,00 грн. (а.с. 14).

Як встановлено в судовому засіданні, винагорода у розмірі 0,2% від вартості кожної одиниці проданого товару разом з фіксованою винагородою відображались в актах виконаних робіт за кожний місяць ( а.с.97-108) на підставі звітів про виконання доручення №5 від 01 листопада 2013 року( а.с.117-130).

Однак винагорода у розмірі 0,2% в книзі доходів підприємця не відображалась,що не заперечувалось представником позивача під час розгляду даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач вела продаж товару згідно договору доручення, то вона мала право не відображати в книзі обліку, одержані від продажу гроші, як свій дохід, відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15 грудня 2004 року, а, відтак, спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України 16.1. платник податківзобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до п.п.. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючіорганимають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як вбачається з положень ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення податкового контролю є, зокрема, проведенняперевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносинп.п.62.1.3.п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (ст. 75 вищевказаного кодексу).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).(п.п.75.1.3.п. 75.1 ст. 75ПКодексу).

Статтею 80 Податкового кодексу України встановлений порядок проведення фактичної перевірки, а саме: фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п.п.80.2.3. п. 80.2 ст. 80 кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, 26 листопада 2014 року Головним управлінням Міністерства доходів і зборів України у Харківській області на підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу виписано направлення на проведення фактичної перевірки позивача № 4723, 4724 (а.с. 35, 36).

Відповідно до положень ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2014 року проведено фактичну перевірку позивача щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за наслідками якої складено Акт від 05 грудня 2014 року , зареєстрованого відповідачем 15.12.2014 року за № 4025/2200- (а.с.8-9, 40-43).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент проведення перевірки позивачем не було надано книги обліку доходів та витрат, документів, підтверджуючих рух товару ( отримання за накладними та його оприбуткування )норкової куртки вартістю 34600 грн. та печаток «СНАNEL» вартістю 2730,0 грн. З долучених до матеріалів перевірки чеків, виданих позивачем ФОП ОСОБА_4( а.с.45) вбачається, що товар належав та продавався позивачем від власного ім'я. Зазначені чеки були видані 03.12.2014 року та мають номери.

В суді апеляційної інстанції представник позивача визнала зазначений факт відносно продажу печаток «СНАNEL» та підтвердила, що отриманий дохід від продажу печаток в книзі доходів не оприбутковувався .

Постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України» затверджено відповідне Положення( далі Положення), яке визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Відповідно до п.7.15 ,1.2 вищевказаного Положення встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у деньодержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку і витрат, в книзу обліку розрахункових операцій.

Порядок оприбуткування готівки в касах визначено в п.2.6Положення, оприбуткування готівки в касах підприємств є здійснення обліку готівки в повній сумі іїфактични х надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРОабо використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходженьу книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського

харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів;білетів державних лотерей; квитків на відвідуваннякультурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяєтьсяоприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністюоперацій у цілому за робочий день з оформленням касовимидокументами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам,визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Під час проведення перевірки позивача встановлено не оприбуткування готівки до каси (порушення п. 2.6 вищевказаного положення) 03 грудня 2014 року у розмірі 37 330,00 грн.,тобто не відображені операції, з продажу та отримання коштів ,в книзі доходів та витрат. При цьому перевіряючим не надано ні доказів, ні письмових пояснень здійснення операцій продажу відповідно до договору доручення, що обумовлює правомірність дій податківців на час фактичної перевірки.

Оскільки таких доказів не було надано ні під час розгляду заперечень до акту перевірки и прийняття спірного податкового повідомлення - рішення , ні під час розгляду скарг позивача в порядку адміністративного оскарження,суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що відповідач нас час прийняття спірного ППР діяв в межах наданих йому повноважень відповідно до вимог чинного законодавства та керувався документами та доказами встановленими під час перевірки.

Відповідно до п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (п. 113.3. ст. 113 кодексу).

12 червня 1995 року Президентом України прийнято Указ «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95, частиною 1 якогоустановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними

представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

06 січня 2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , якимдо позивача правомірно застосована сума штрафних (фінансових) санкційу розмірі 186 650,00 грн.(3 7330,0( куртка 34600грн.+ печатки 13650) х 5)(а.с.10, 43).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що податковий орган діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, відтак, спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції згідно ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Окрім того, стягненню з позивача підлягає сума недоплаченого судового збору за подання позову. Відповідно до п.1ч.3 статті 4 Закону України « Про судовий збір» № 3674-У1 від 08.07.2011 року ( в редакції станом на 28.05.2015 року), за подання до суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору ставить 2 відсотка розміру майнових вимог та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, що по даній справі складає 3733 гривні ( 186650 грн.х2%). Оскільки позивачем при поданні позову було сплачено 10% від зазначеної суми судового збору, а саме 373,31 гривня, сума яка підлягає стягненню складає 3359грн.69 коп.(3733грн.-373,31грн.)

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Старобільської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області - задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 812/399/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволених вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Старобільської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 січня 2015 року відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету судовий збір в сумі 3359 грн.69 коп.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 23 вересня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлено 28 вересня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М. Міронова