Справа № 735/592/15-а
Суддя: Корзюк Т. П.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 735/592/15-ар.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2015 Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого(ої)-судді: КорзюкТетянаПетрівна

при секретарі Редько А.О.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади в особі Пролетарської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, вказуючи на те, що розпорядженням № 56 Пролетарського сільського голови ОСОБА_2 від 03.02.2014 року була призначена на посаду директора Пролетарського будинку культури. ОСОБА_1 працювала директором будинку культури на 0,5 ставки, крім неї на посаді директора Пролетарського будинку культури на 0,5 ставки працювала і інша особа. При Пролетарському будинку культури діють гуртки, зокрема гурток «Умілі руки». За власною ініціативою вони вязали шкарпетки та балаклави для учасників АТО. Оскільки, Пролетарський будинок культури не опалювався, то 17.02.2015 року ОСОБА_1 вязала шкарпетки для учасників АТО вдома на вязальній машині. Саме за цей день, розпорядженням Пролетарського сільського голови ОСОБА_2 від 25.03.2015 року ОСОБА_1 була звільнена з посади директора Пролетарського будинку культури на підставі п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. А тому просить суд визнати протиправним звільненням з роботи та поновити її на посаді директора Пролетарського будинку культури, стягнути з Пролетарської сільської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з Пролетарської сільської ради моральну шкоду в розмірі 500 грн. та стягнути з Пролетарської сільської ради 350 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 показала, що вона працює в Будинку культури с. Пролетарське, Коропського району, Чернігівської області директором на 0,5 посадового окладу. При прийомі її на роботу вона не була ознайомлена з Посадовими обовязками, до неї не доводили розпорядку її роботи. Сільський голова с. Пролетарське при прийомі її на роботу поставила лише одну умову не конфліктувати з молоддю, забезпечити дозвілля молоді. В Будинку культури на 0,5 посадового окладу директора Будинку культури працювала ОСОБА_4, з якою вони погоджували вихід на роботу, однак цих даних не фіксували письмово. В табелі виходу на роботу ставила єдиний вихідний день понеділок. В табелі виходу на роботу ставила по чотири години, однак працювала більше, оскільки в вечірній час молодь перебувала в Будинку культури інколи довго. Ніхто годин відпрацьованого часу не підраховував. Трудової книжки при прийомі на роботу вона не надавала. Наказ про звільнення з роботи до цього часу не отримала.

Допитаний в судовому засіданні відповідач сільський голова с. Пролетарське, Коропського району, Чернігівської області ОСОБА_2 показала, що в Будинку культури с. Пролетарське, який є власністю сільської ради, працюють на 0,5 посадового окладу два директори Будинку культури, художній керівник, технічний працівник. При прийомі на роботу ОСОБА_1 вона, як уповноважена особа, поставила останній умову організувати дозвілля молоді села на власний розсуд. Посадова інструкція керівника Будинку культури є, але ОСОБА_1 не була ознайомлена з нею під розписку. Графік роботи директора Будинку культури також не було доведено. Вона при прийомі на роботу ОСОБА_1 повідомила їй, щоб вони самі вирішили питання про роботу Будинку культури, звернули увагу на те, що коли молодь в Будинку культури, то від них залежить організація дозвілля. Позивач звільнена з роботи за прогул по п. 4 ст. 40 КЗпП України, за поданням громадян с. Пролетарське, які стежили за роботою директорів Будинку культури. В поданні вказувалось про те, що вони не працювали повний час. Сільська рада не уповноважувала на ці дії мешканців села. Наказ про звільнення ОСОБА_1 не отримала, хоч про необхідність його отримання їй було за телефоновано. Трудової книжки вона не подавала, заробітна плата при прийомі на роботу, за лютий, березень 2015 року ОСОБА_1 виплачена повністю. Визнає вину в тому, що при прийому на роботу позивача порушила норми трудового законодавства, а саме: не ознайомила її з Посадовою інструкцією директора Пролетарського сільського Будинку культури, розпорядком дня, звільнила в період перебування ОСОБА_1 в щорічній відпустці з 24.03.2015 року. Дані порушення допустила неумисно, покладаючись на порядність позивача, намагання покращити дозвілля молоді села.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 показала, що підписи про звільнення з роботи позивача та її невістки ОСОБА_4 збирали жителі села яких ніхто не уповноважував на те.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ініціатива про звільнення позивача виходила від ОСОБА_7, яка знаходиться в неприязних стосунках з ОСОБА_1. ОСОБА_7 організувала жителів села для перевірки роботи Будинку культури в с. Пролетарське, збирала підписи на звільнення позивача з роботи.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що позивач не виконує свої обовязки керівника Будинку культури. Обовязки керівника Будинку культури вона знає, оскільки раніше вона ним працювала. Спільно з іншими жителями села вона слідкувала за роботою Пролетарського сільського Будинку культури. Працівники Будинку культури на її думку не відпрацьовували робочого часу. На перевірку роботи вказаного Будинку культури їх ніхто не уповноважував.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 показала, що до неї зверталась ОСОБА_7 з пропозицією перевірки роботи Пролетарського сільського Будинку культури.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала що до неї звернулась ОСОБА_7, яка просила її засвідчити, що сільський Будинок культури був закритий з 23 по 25 лютого 2015 року.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 показала, що вона раніше була активним учасником художньої самодіяльності. За її ініціативою жителів села дві неділі фіксували роботу Пролетарського сільського Будинку культури.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що позивачу було оголошена догана за прогул, однак чи прогул був вона не знає.

Заслухавши позивача, відповідача, свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивач ОСОБА_1 призначено на 0,5 ставки по сумісництву на посаду директора Пролетарського сільського Будинку культури з 03.02.2014 року.

Відповідно розпорядження від 02.03.2015 року ОСОБА_1 , директор Пролетарського сільського Будинку культури, знаходилась у щорічній відпустці з 02.03.2015 року по 29.03.2015 р. Згідно табеля обліку використання робочого часу за лютий місяць 2015 року по Пролетарському сільському Будинку культури ОСОБА_1 не допускала прогулів, а відповідно довідки від 16.06.2015 року № 307 виданої виконкомом Пролетарської сільської ради Коропського району Чернігівської області ОСОБА_1 повністю виплачена заробітна плата за лютий місяць 2015 р. в сумі 812 грн. 70 коп.

Відповідно розпорядження №4 від 24.03.2015 року ОСОБА_1 звільнена з посади директора Пролетарського сільського Будинку культури згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України з 24.03.2015 року, а відповідно розпорядження №4 від 25.03.2015 року, яке усувало порушення щодо неможливості звільнення працівника у період відпустки, звільнено директора Пролетарського сільського Будинку культури ОСОБА_1 по п. 4 ст. 40 КЗпП України з 30.03.2015 року.

Факт відсутності ОСОБА_1 на роботі ніяким чином не фіксувався.

Сільський голова, як особа якій безпосередньо підпорядковується директор Будинку культури і особа яка уповноважила на прийом та звільнення директора Пролетарського сільського Будинку культури, відповідно до Посадової інструкції директора Пролетарського сільського Будинку культури, затвердженої головою Пролетарської сільської ради 01.11.2014 року та погодженою з начальником відділу культури і туризму райдержадміністрації, спеціальну комісію уповноважену зафіксувати факт відсутності ОСОБА_1 на роботі не створювала.

Судом зясовано, що при прийомі на роботу позивача порушено норми ст. 29 КЗпП України, про що не заперечує і відповідач, відповідно яких «До початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:

1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.», а також ст. 40 КЗпП України.

В розпорядженні про звільнення позивача з роботи не вказана дата, коли позивачем допущено прогул.

Крім того розпорядження №4 від 24.03.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з 24.03.2015 року було видане, коли остання перебувала в щорічній відпустці та не доведене до її відома. Розпорядження від 25.03.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з 30.03.2015 року також не доведено до відома позивача.

Отже суд приходить до висновку про поновлення на роботі позивача.

Відповідно п.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу є середньоденна заробітна плата працівника, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, проводиться шляхом множення середнього заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п. 5 розділу ІV Порядку).

Середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплаченої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передують дню звільнення працівника з роботи (абзац 3 п.2 Порядку) 1625,40/2=812,70/40=40,67*123=5002,41 грн.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми і іншим майном або в інший спосіб.

Суд дійшов висновку, що моральні страждання позивача компенсуються шляхом відновлення його порушеного права поновлення на роботі.

Відповідно ч.1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, ч. 4 ст. 40, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 2, 5, 7, 9, 71, 72, 86, 94, 158, 160-161, 163, 256 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади в особі Пролетарської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження № 4 від 25.03.2015 року сільського голови ОСОБА_2 села Пролетарське, Коропського району, Чернігівської області про звільнення з роботи ОСОБА_1 по п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Пролетарського Будинку культури з 25.09.2015 року.

Стягнути з Пролетарської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.03.2015 року по 24.09.2015 року в розмірі 5002 (пять тисяч дві) гривні 41 копійку з послідуючим відрахуванням всіх належних сум податку й інших обовязкових платежів, що підлягають стягненню.

Стягнути з Пролетарської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1350 (одна тисяча триста пятдесят) гривень.

Стягнути з Пролетарської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області на користь держави судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) гривень 08 копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині стягнення заробітної плати в межах одного місяця.

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_12