Справа № 826/11572/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2015 року по справі за їх позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа Державне підприємство «Маловисківський спиртовий завод» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Маловисківська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення заборгованості в розмірі 1548808,22 грн..

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2015 року в задоволенні позову відмолено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Маловисківська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція повністю підтримує таку правову позицію з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що згідно даних облікових карток платника податку - ДП «Маловисківський спиртовий завод» за ними станом на 31 грудня 2014 року рахується заборгованість в загальному розмірі 1548808,22 грн. зі сплати збору за спеціальне використання води, земельного податку з юридичних осіб, податку на додану вартість, комунального податку, збору за провадження торговельної діяльності, податку з власників наземних транспортних засобів, податків та зборів віднесених до інших категорій, штрафних санкцій за порушення законодавства, адміністративних штрафів, збору за забруднення навколишнього середовища, збору за платежем 14020100 (спирт).

Податковим органом на адресу ДП «Маловисківський спиртовий завод» направлялись перша податкова вимога від 08 жовтня 2001 року № 2 та друга податкова вимога від 16 листопада 2001 року № 2/239.

З огляду на відсутність у підприємства майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, позивачем, з метою погашення податкової заборгованості було направлено на адресу начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області клопотання від 30 січня 2015 року № 449/8/11-10-25-03, в якому ставилось питання щодо необхідності звернення до відповідача з ініціативою про виділення коштів для погашення податкового боргу третьої особи.

У відповідь на подання ГУ ДФС у Кіровоградській області, листом від 20 березня 2015 року № 37-27-3-15/4056 Міністерство аграрної політики та продовольства України повідомили податковий орган про те, що відповідачем було подано Міністерству економічного розвитку і торгівлі України пропозиції щодо виключення об'єктів третьої особи з переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації та зазначено, що в разі прийняття рішення про таке виключення майна, Міністерством аграрної політики та продовольства України буде опрацьоване питання щодо ліквідації третьої особи, після чого погашення податкового боргу буде здійснюватись відповідно до вимог чинного законодавства.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення спірної заборгованості, судова колегія відзначає слідуюче.

В силу приписів пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Так, податковий борг, який станом на 31 грудня 2014 року складає 1548808,22 грн., за ДП «Маловисківський спиртовий завод» почав накопичуватись ще з 2001 року.

Приписами п. 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, п. 102.2 статті 102 ПК України визначено перелік випадків, коли грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 102.4 статті 102 ПК України, у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Дана правова позиція також викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2011 року № 203/11/13-11.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2015 року у позивача витребовувались докази, з яких можливо було б встановити періоди утворення податкового боргу третьої особи, однак таких документів податковим органом суду надано не було.

Згідно ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, судова колегія не може не погодитися з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не було належними та допустимими доказами доведено факт утворення податкового боргу третьої особи в розмірі 1548808, 22 грн. саме в період 1095 днів, що передують зверненню до суду з даним позовом, так само як і не надано доказів, з яких можливо було б встановити розмір податкового боргу ДП «Маловисківський спиртовий завод», що виник у вказаний період, то відсутні правові підстави для задоволення позову щодо стягнення податкового боргу в сумі, яка зазначена позивачем в його адміністративному позові.

Апеляційна інстанція також зауважує, що в силу приписів Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» ДП «Маловисківський спиртовий завод» включено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, органом управління ДП «Маловисківський спиртовий завод» визначено Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Згідно абз. 5 п. 89.2 статті 89 ПК України, право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу.

За пп. 87.3.7 п. 87.3 статті 87 ПК України, не може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу».

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про заставу», предметом застави не можуть бути об'єкти державної власності, приватизація яких заборонена законодавчими актами, а також майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, що знаходяться у процесі корпоратизації.

Отже, ДП «Маловисківський спиртовий завод» є державним підприємством, майно якого, відповідно до законодавства України, не може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Відповідно до п. 96.2 статті 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: …; виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Водночас, відповідно до п. 96.3 статті 96 ПК України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Разом з тим, з листа від 20 березня 2015 року № 37-27-3-15/4056, Міністерство аграрної політики та продовольства України слідує, що: «… в разі прийняття рішення про таке виключення майна, Міністерством аграрної політики та продовольства України буде опрацьоване питання щодо ліквідації третьої особи, після чого погашення податкового боргу буде здійснюватись відповідно до вимог чинного законодавства.

Аналіз змісту зазначено листа жодним чином не свідчить про відмову відповідача в задоволенні вимог податкового органу. Даним листом лише повідомлено про вчинення дій, спрямованих на виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України, як це передбачено положеннями п. 96.2 ст. 96 ПК України.

Таким чином, у податкового органу взагалі відсутні правові підстави для звернення до суду з даним адміністративним позовом до відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.