Справа № 369/5603/15а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/5603/15а Головуючий у 1-й інстанції: Дубас Т.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Старової Н.Е., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій відповідача щодо не зарахування позивачу подвійного стажу протиправними та зобов'язання врахувати стаж роботи позивача на посаді лікаря-епідеміолога відділу особливо небезпечних інфекцій у Київській обласній санітарно-епідеміологічній станції (з 2009 року ДЗ «Київська обласна санітарно епідеміологічна станція МОЗ») за період з 03.01.1997 року по 29.12.2012 року, як подвійний та провести перерахунок пенсії .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача УПФУ у Києво-Святошинському р-ні Київської області з заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням стажу у подвійному розмірі за час його роботи в Київській обласній санітарно - епідеміологічній станції (з 2009 року - ДЗ «Київська обласна санітарно - епідеміологічна станція МОЗ») на посаді заступника головного лікаря він працював за сумісництвом на 0,5 ставки лікаря - епідеміолога відділу особливо - небезпечних інфекцій Київської обласної санітарно - епідеміологічної станції, відповідно до наказів закладу.

Проте, відповідно до листа УПФУ Києво-Святошинського р-ну Київської області від 10.02.2015 р. № 40/М-01 позивачу було відмовлено у зарахуванні стажу його роботи в подвійному розмірі з посиланням на Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р. та не передбачає можливість зарахування до страхового стажу в кратному розмірі.

Листом охорони здоров'я України від 23.07.2004 року № 10.01.09/891 повідомлено, що до інфекційних відділень відносяться лише відділи з боротьби з особливо небезпечними інфекціями санітарно - епідеміологічних станцій (СЕС).

Згідно з положенням про відділи особливо небезпечних інфекцій, затвердженого МОЗ України від 12.05.1982 року, зазначені структурні підрозділи створюються у протичумних закладах та СЕС. Працівники цих відділів здійснюють заходи у вогнищах особливо небезпечних інфекцій - чуми, холери, СНІДу, туляремії, сказу, сибірки, бруцельозу та інших, виконують роботу з культурами збудника цих інфекційних хвороб.

Таким чином, виходячи з вищесказаного та згідно типового положення про територіальні органи Держсанепідслужби, Київська обласна санітарно - епідеміологічна станція (з 2009 року - ДЗ «Київська обласна санітарно-епідеміологічна станція МОЗ») відноситься до інфекційного закладу охорони здоров'я.

Згідно «Положення про відділи особливо - небезпечних інфекцій Республіканської, обласних, міських санепідемстанцій», затвердженого МОЗ УРСР від 12.05.1982 року та посадових інструкцій лікаря - епідеміолога відділу особливо - небезпечних інфекцій Київської області СЕС (ДЗ «Київська облСЕС МОЗ») позивач безпосередньо здійснював протиепідемічні заходи у вогнищах особливо - небезпечних інфекцій - сибірки, сказу, туляремії, лептоспірозу, бруцельозу та інших інфекцій, приймав участь у проведенні епідеміологічних розслідувань випадків особливо - небезпечних інфекцій, безпосередньо контактував з хворими та носіями на ці захворювання.

В довідці ДЗ «Київська обласна санітарно-епідеміологічна станція Міністерства охорони здоров'я» від 23.12.2014 року № 01/03-17-13, зазначено, що позивач дійсно працював на посаді заступника головного лікаря по екстремальним ситуаціям Київської обласної санітарно-епідеміологічної станції з 19.12.1996 року (наказ № 210 від 19.12.1996 року), з 18.06.1998 року переведений на посаду заступника головного лікаря по протиепідемічній роботі Київської області СЕС (наказ № 91 від 18.06.1998 року), а з 24.09.2012 року по 29.12.2012 року обіймав посаду виконуючого обов'язки головного лікаря ДЗ «Київська обласна СЕС МОЗ» (наказ МОЗ України № 172-0 від 20.09.2012 року). Протягом вищесказаного періоду суміщав посаду лікаря - епідеміолога відділу особливо небезпечних інфекцій Київської обласної санітарно-епідеміологічної станції, починаючи з 03.01.1997 року по 29.12.2012 року, що підтверджується відповідними наказами.

З вищенаведеного вбачається, що робота у відділах особливо - небезпечних інфекцій санепідемстанцій вважається роботою в інфекційних відділеннях і повинна зараховуватися до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповдіно до п.16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність дій відповідача в частині щодо не зарахування позивача подвійного стажу з 03.01.1997 року по 01.01.2004 року та зобов'язання Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області врахувати стаж роботи на посаді лікаря-епідеміолога відділу особливо небезпечних інфекцій у Київській обласній санітарно-епідеміологічній станції (з 2009 року ДЗ «Київська обласна санітарно епідеміологічна станція МОЗ») за період з 03.01.1997 року по 01.01.2004 року, як подвійний та провести перерахунок пенсії, тобто до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки починаючи з 01.01.2004 року, а саме набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж враховується в одинарному розмірі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя Н.Е. Старова

суддя В.В. Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.