Справа № 816/3974/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа №816/3974/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві звернулось до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1194,59 грн, посилаючись на несплату відповідачем заборгованості у добровільному порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, що судом задоволено.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Враховуючи достатність наданих позивачем доказів, суд визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована як фізична особа - підприємець /а.с. 21, 26-27/.

Станом на момент виникнення спірних відносин відповідач перебувала на обліку платників страхових внесків в УПФ України Ленінського району в м. Полтаві за реєстраційним номером НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що за даними картки особового рахунка ФОП ОСОБА_1 остання має заборгованість зі сплати страхових внесків за вересень 2008 року, трвень-липень 2009 року та фінансових санкцій загалом в розмірі 1194,59 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає наступне.

Станом на момент виникнення спірних відносин принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування було визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

В силу пункту 1 частини першої статті 14 вказаного Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство, а також не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати /стаття 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"/.

Згідно з підпунктом 4 пункту 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Як визначено частиною шостою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною першою статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з частиною другою вказаної статті суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.

Територіальні органи Пенсійного фонду відповідно до частини третьої 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі, якщо страхувальник який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби, а також має право звернутися до суду про стягнення недоїмки.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що Управлінням сформовано та надіслано на адресу відповідача вимогу про сплату боргу від 14.08.2014 №Ф 268 /а.с. 8/.

Сторонами у справі доказів оскарження зазначеної вимоги до органів Пенсійного фонду України або до суду не надано.

Частиною пятнадцятою статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Крім того, відповідно до положень абзацу 5 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI cтягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень проти позову чи доказів сплати недоїмки суду не надав.

Разом з тим, наявність у відповідача заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та фінансових санкцій загалом в розмірі 1194,59 грн підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості і правомірності позовних вимог.

Відтак, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві () кошти в розмірі 1194 (одна тисяча сто девяносто чотири) гривні 59 (пятдесят девять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко