Справа № 2-а-1176/10
Суддя: Комендат Р. Т.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Підволочиський районний суд Тернопільської області
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2010 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Комендат Р.Т., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі про зобов'язання проведення перерахунку пенсії та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16 листопада 2010 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі, про зобов'язання проведення перерахунку пенсії та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 16 травня 2010 року по 6 листопада 2010 року, посилаючись на те, що набувши статусу дитина війни згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на одержання пенсії, підвищеної на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою суду від 19 листопада 2010 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі про зобов'язання відповідача проведення перерахунку пенсії та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 16 травня 2010 року.

З представленого відповідачем заперечення, УПФ України в Підволочиському районі позов не визнає. Зокрема, зазначається, що питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, яку необхідно застосовувати для обчислення підвищення пенсій особам, яким встановлено статус «дитина війни», ще не вирішено у законодавчому порядку. З державного бюджету виділено кошти на виплату особам, які мають статус «діти війни», тільки в 2007 році у розмірі 50% від розміру надбавки встановленої для учасників війни тим «дітям війни», які мають інвалідність, та у 2008 році всім особам із статусом «діти війни» у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, яка відповідно становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Оскільки ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає фінансування державних соціальних гарантій з державного бюджету, тільки після прийняття відповідного законодавчого акту можна буде провести підвищення пенсій зазначеним особам за попередні роки. А тому вважає, що в позові слід відмовити.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитина війни, що підтверджується копією тимчасової довідкою, виданою довічно.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 18.11.2004 року), передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на я поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 30-рп/2008 року визнані^ таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 вищевказаного Закону України.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, з 01.10.2008 року по даний час, виплата підвищення до пенсії позивачу, передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" здійснювалась у розмірі 49,80 грн., тобто у розмірі, що не відповідає вимогам норм вказаної статті.

А тому, вважаю необхідним визнати дії відповідача неправомірними щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", які призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період із 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року, з врахуванням здійснених раніше виплат.

Керуючись ст.ст. 11, 18, 71, 86, 158, 163, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 16 травня 2010 року по 16 листопада 2010 року включно з урахуванням виплачених сум.

Стягнути в користь ОСОБА_1 з державного бюджету України 3 гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Підволочиський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя