Справа № 815/4816/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4816/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Бобровській О.Ю.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 щодо не включення його до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.01.2015року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір № банківського рахунку (в національній валюті), за умовами якого банк відкрив клієнту ОСОБА_1 поточний рахунок №7002 // 9101, та у подальшому, на вказаний рахунок ОСОБА_1 №7002, було внесено готівкові кошти у розмірі 145700грн., про що свідчить банківська квитанція від 09.01.2015р. №42148.

Відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 09.09.2015р. вхід.№22346/15), у яких зазначено, що під час проведення перевірки виявлено ряд операцій щодо касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових коштів. Вказані послуги були надані клієнтам ОСОБА_3 в той час як обсяг проведених операцій перевищував наявні в касі ОСОБА_3 залишки готівкових коштів, або коли взагалі мала місце відсутність будь-яких залишків готівки в касі ОСОБА_3 чи підкріплення каси протягом операційного дня. Результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однією з таких операцій була операція між ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» та ОСОБА_1, за якою за період з 30 грудня 2014року по 9 січня 2015року з поточного рахунку ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» №6001 у відділенні №329 АТ „ІМЕКСБАНК" у м. Харкові нібито було знято грошові кошти у сумі 445500грн., частину котрих одразу ж було зараховано на рахунок ОСОБА_1 з призначенням платежу «фін. позика».

Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, з позовними вимогами також не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 16.09.2015р. вхід.№ЕП/1772/15), наголошуючи, зокрема, що Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує Загальний реєстр вкладників виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою, тоді як у переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, у звязку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідачі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у судове засідання 23.09.2015р. не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.01.2015року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № банківського рахунку (в національній валюті), за умовами якого банк відкрив клієнту ОСОБА_1 поточний рахунок №7002 // 9101.

Відповідно до наявної у матеріалах справи банківської квитанції від 09.01.2015р. №42148 на рахунок ОСОБА_1 №7002, відкритий ПАТ «Імексбанк», внесено готівкові кошти у розмірі 145700грн.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду пояснювальної записки Генерального департаменту банківського нагляду про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних, а також інформації, викладеної в доповідній записці Департаменту банківського нагляду від 14.01.2015р. №В/47-108/1728, складеної за результатами безвиїзного банківського нагляду за діяльністю АТ «ІМЕКСБАНК», Правлінням Національного банку України винесено Постанову №16/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії проблемних», якою АТ «Імексбанк» віднесено до категорії проблемних.

26.01.2015р. за наслідками розгляду пояснювальної записки Генерального департаменту банківського нагляду про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних, та інформації, викладеної в доповідній записці Департаменту банківського нагляду від 26.01.2015р. №В/47-108/4250, складеної за результатами безвиїзного банківського нагляду за діяльністю АТ «ІМЕКСБАНК», Правлінням Національного банку України винесено Постанову №50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», якою АТ «Імексбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Судом встановлено, що 26.01.2015р. на підставі Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015р. №50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», керуючись п.2 ч.5 ст.12, ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», відповідно до п.п.1-3 якого з 27.01.2015року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015р. по 26.04.2015р. включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Імексбанк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - ОСОБА_2.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 від 23.04.2015року «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ІМЕКСБАНК» строк проведення тимчасової адміністрації в АТ Імексбанк та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26.05.2015року (включно).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27.05.2015р. відповідно до п.2 ч.5 ст.12, ч.4 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з планом врегулювання Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (протокол засідання виконавчої дирекції від 26.03.2015р. №075/15), на підставі Постанови Правління Національного банку України від 21.05.2015р. №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено Рішення №105 «Про початок процедури ліквідації АТ Імексбанк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з п.п.1,2 якого з 27.05.2015р. розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання. Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 27.05.2015р. по 26.05.2016р. включно.

Судом зясовано, що підставою для звернення позивача - ОСОБА_1 з даним адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду послугувало не включення його до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є безпідставними та необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012року №4452-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до частин 1, 2 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульовано статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини 4 статті 26 цього Закону.

Наведеним нормам кореспондують приписи пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012р. за №1548/21860 (зі змінами та доповненнями) згідно з якими Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012року №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Приписами пунктів 2, 4 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012року №14 закріплено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передачу Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до пункту 4 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частинами 1, 2 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У частині 3 статті 38 означеного Закону закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Окрім того, самостійні підстави, з яких правочин вважається нікчемним визначено частиною 3 статті 36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якої правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними, а також у Цивільному кодексі України.

Відповідно до ч.7 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку.

Таким чином, судом встановлено, що положеннями Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб закріплено обовязок уповноваженої особи Фонду, з метою збереження активів банку, проводити інвентаризацію активів і зобов'язань банку, та забезпечувати перевірку правочинів вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

На виконання приведених норм, та з метою недопущення дій, що призводять до зростання гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внаслідок незаконних дій працівників та/або клієнтів ОСОБА_3, Наказом Уповноваженої особи від 05 лютого 2015року № 34-в було створено комісію та призначено проведення перевірки укладених ОСОБА_3 протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки. Метою проведення означеної перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами ОСОБА_3 виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, за наслідками проведення вказаної перевірки комісією було виявлено ряд операцій щодо касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових коштів. Зокрема, однією з таких операцій були правочини здійснені з коштами ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій», а саме за період з 30 грудня 2014року по 9 січня 2015року з поточного рахунку ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» №6001 у відділенні №329 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Харкові нібито було знято грошові кошти у сумі 445500грн., які одразу ж зарахувалися на рахунки пов'язаних з ним третіх осіб в тому ж відділенні банку з призначенням платежу «фін. позика». Так, фактично коштами ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» було «поповнено» рахунки: ОСОБА_4 на суму 149900грн. (30 грудня 2014року); ОСОБА_5 на суму 149900грн. (6 січня 2015року); ОСОБА_1 на суму 145700грн. (9 січня 2015року).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

Тобто, для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок ФГВФО мають бути наявні дві умови а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Водночас, як з»ясовано судом, та зазначено вище, 09.01.2015р. ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» зі свого банківського рахунку №6001, відкритого у відділенні №329 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Харкові було знято грошові кошти у сумі 445500грн., частина яких зарахувалися на рахунок ОСОБА_1 (145700грн.), а тому позивач - ОСОБА_1 не є вкладником у розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До того ж, на думку суду, зазначена вище операція не передбачала фактичного переміщення (видачу/виплату або перерахування) реальних грошових коштів, та здійснювались виключно за рахунок безготівкових банківських проводок.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що у даному випадку, ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» фактично було розбито свій рахунок з метою штучного зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів в межах граничного розділу 200000грн. за рахунок держави, шляхом перерахування означених коштів на рахунки третіх осіб, що власнику вкладу надає можливість, шляхом його «дроблення», отримати всю суму повністю. Після такої «фінансової операції» особа, на рахунок якої надійшла грошова сума фактично «набула гарантоване право» отримати кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а власник значного депозиту отримав значну перевагу порівняно з іншими кредиторами ОСОБА_3.

Вищевикладене свідчить про те, що дана банківська операція, а саме перерахування ПАТ «Харківське підприємство автобусних станцій» зі свого рахунку, відкритого в АТ «Імексбанк», грошових коштів у сумі 145700грн. на рахунок ОСОБА_1, відкритий в АТ «Імексбанк», містить ознаки фіктивності, та відповідно може створити негативні наслідки для отримання іншими клієнтами ОСОБА_3 сум гарантованого відшкодування за проведеними операціями.

Крім того, дані фінансові операції проводились у той час, коли Банк вже мав значну кількість невиконаних грошових зобов'язань перед іншими клієнтами - кредиторами ОСОБА_3 та не міг своєчасно та в повному обсязі виконувати їх грошові вимоги, що знаходить своє підтвердження, зокрема, у Постанові Правління Національного банку України №16/БТ від 15.01.2015року Про віднесення публічного акціонерного товариства Імексбанк до категорії проблемних, у якій зазначено, що окрім допущення інших порушень, в т.ч. існуючих нормативів, залишок коштів на кореспондентському рахунку ОСОБА_3 в Національному банку України є критично низьким і становить лише 25млн.грн., в той час як зобов'язання ОСОБА_3 становлять 9942млн.грн., в т.ч. перед фізичними особами - 5411млн. грн. Недостатній розмір високоліквідних активів свідчить про високий рівень невиконання ОСОБА_3 зобов'язань перед Національним банком та іншими кредиторами. До Національного банку надходять численні скарги від клієнтів про неповернення ОСОБА_3 вкладів, відсотків за вкладами, невиконання розрахункових документів. З початку 2014року до Національного банку від клієнтів ОСОБА_3 надійшло 416 скарг, зокрема за грудень 2014року - 226 скарг, з початку 2015року - 40 скарг. Невідповідність активів та пасивів ОСОБА_3 за строками погашення до 1-го місяця станом на 11 січня 2015року становить "-" 1351млн.грн.

Таким чином, на думку суду, у даному випадку, видача/виплата або перерахування реальних грошових коштів у дійсності не проводилась, натомість на підставі поданих ОСОБА_3 платіжних документів відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду обов'язку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям.

Судом також зясовано, що для більш повного встановлення всіх обставин здійснення цих операцій, надання їм більш об'єктивної правової оцінки, а також з метою недопущення (упередження) настання негативних наслідків від безпідставного та/або передчасного проведення виплат сум гарантованого відшкодування, відповідно до приписів Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затверджених протоколом Виконавчої дирекції Фонду гарантування №036/15 від 10.02.2015року, Уповноваженою особою було визнано за доцільне звернутись до правоохоронних органів із заявою щодо проведення відповідної перевірки та до моменту встановлення всіх обставин, зокрема - підтвердження факту звичайності проведених операцій, запровадити тимчасові обмеження банківських операцій щодо виплати коштів зазначеним вкладникам.

Заяви (повідомлення вих.№4313 від 08.04.2015року та вих.№4428 від 10.04.2015року про вчинення правопорушення) направлені банком до правоохоронних органів, зокрема - ГУМВС України в Одеській області та Головного управління контррозвідувального захисту економіки Держави Служби безпеки України. В означених зверненнях, з метою недопущення завдання шкоди державним інтересам, Уповноваженою особою викладено прохання щодо ініціювання та накладення на період проведення розслідування арешту на кошти, що містяться на рахунках клієнтів AT Імексбанк - вкладників, зазначених в повідомленнях, а також тимчасово заборонити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проводити виплати сум гарантованого відшкодування вказаним особам.

За результатами розгляду заяви Уповноваженої особи вих.№4313 від 08.04.2015року, СВ ГУМВС України в Одеській області 09.04.2015року було порушено досудове розслідування, зареєстроване в ЄРДР за №0000273.

Щодо заяви (повідомлення вих. № 4428 від 10.04.2015 року), яка була скерована на адресу Головного управління контррозвідувального захисту економіки Держави Служби безпеки України, то означена заява згідно повідомлення Головного управління від 24.04.2015року № 8/1/3-6502 була прийнята та направлена до ГУ БКОЗ СБ України для приєднання та опрацювання в межах досудового розслідування за кримінальним провадженням від 10.02.2015року №.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 щодо зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то суд вважає за доцільне наголосити, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Загальний реєстр вкладників складає виключно на підставі Переліку вкладників, сформованого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк».

До того ж, законодавством не покладено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб обовязку враховувати під час складення Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» ОСОБА_2 надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.