Справа № 2а-1160/12/2670
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про часткову відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 січня 2012 року № 2а-1160/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись з матеріалами справи

за позовом Інституту ядерних досліджень ОСОБА_1 Наук України
до Державної екологічної інспекції в місті Києві, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві ОСОБА_2, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві ОСОБА_3
провизнання неправомірними дій, скасування акту перевірки № 05/454А від 15-22 квітня 2011, пунктів 2 та 7 припису № 05/14417 від 22.04.2010, претензії № 113 від 24.10.2011 та розрахунку розміру шкоди
ВСТАНОВИВ:

Інститут ядерних досліджень ОСОБА_1 Наук України звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в місті Києві, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві ОСОБА_2, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, скасування акту перевірки № 05/454А від 15-22 квітня 2011, пунктів 2 та 7 припису № 05/14417 від 22.04.2010, претензії № 113 від 24.10.2011 та розрахунку розміру шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обовязків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Закріплення частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України положення про можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не означає спростування висновку про юридичне значення рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень як предмета судового оскарження, так само як не означає і нівелювання способу захисту порушеного права, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, вирішуючи питання про те, чи поширюється компетенція адміністративного суду на даний спір, суд має врахувати правовий характер рішення, що оскаржується позивачем.

Так, правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб'єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин.

При цьому, правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта і відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

Тобто особливою відмінністю правового акту від інших управлінських актів є наявність у ньому змісту управління певної особи шляхом встановлення прав і обов'язки для інших субєктів.

Позивач у позовній заяві, крім іншого, просить скасувати акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 05/454А від 15-22 квітня 2011, претензію № 113 від 24.10.2011 та розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, які не містять приписів обовязкових для виконання та не являється нормативно - правовими актами чи актами індивідуальної дії в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не мають обовязкового характеру і не тягнуть за собою правових наслідків.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що дана справа в частині позовних вимог щодо скасування акту перевірки № 05/454А від 15-22 квітня 2011, претензії № 113 від 24.10.2011 та розрахунку розміру шкоди не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 05/454А від 15-22 квітня 2011 та розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, з огляду на те, що вони не є рішеннями субєкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, то вони і не можуть породжувати правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відтак, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо предявлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію.

Відповідно до частини другої статті 222 Господарського кодексу України, якою визначено досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності, у разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною другою статті 6 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації, чиї права і законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав та інтересів звертаються до нього з письмовою претензією.

Отже, пред'явлення претензії є стадією досудового порядку реалізації господарсько-правової відповідальності, який передує розгляду справи в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Інституту ядерних досліджень ОСОБА_1 Наук України до Державної екологічної інспекції в місті Києві, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві ОСОБА_2, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в місті Києві ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, скасування акту перевірки № 05/454А від 15-22 квітня 2011, пунктів 2 та 7 припису № 05/14417 від 22.04.2010, претензії № 113 від 24.10.2011 та розрахунку розміру шкоди, в частині позовних вимог щодо скасування акту перевірки №05/454А від 15-22 квітня 2011, претензії № 113 від 24.10.2011 та розрахунку розміру шкоди.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Огурцов