Справа № 2а-351/12/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2012 р. Справа № 2a-351/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Долинської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу в сумі 1146,60 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2012 року Долинська обєднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області (надалі Долинська ОДПІ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 1146,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року № 2181-III та норм Податкового кодексу України заборгував перед бюджетом податковий борг в сумі 1146,60 грн., в тому числі по платежах орендна плата за землю 659,1 грн. та податок з доходів фізичних осіб 487,5 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач, який не є субєктом владних повноважень, повторно в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 зареєстрований Долинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 16.05.2003 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.12.2011 року за №11976183 та є платником податків, зборів та інших обовязкових платежів, встановлених законом (а.с. 6).

Відповідач узгодив зобовязання зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та податку з доходів фізичних осіб, подавши до Долинської ОДПІ податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік та декларацію про доходи одержані з 1 січня по 31 грудня 2010 року (а.с. 8-10, 11).

Відповідачем самостійно узгоджену суму податкового зобовязання не сплачено, а тому позивачем у відповідності до Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-III від 21.12.2000 року, що діяв на момент спірних правовідносин, було вручено першу податкову вимогу форми «Ф» від 23.02.2009 року за №1/602 на суму 101,78 грн. та другу податкову вимогу форми «Ф» від 27.03.2009 року за №2/1226 на суму 1448,28 грн. (а.с. 12).

Однак, відповідачем дані податкові вимоги не виконані та податковий борг не сплачений.

Податковий борг відповідача в сумі 1146,60 грн підтверджується довідкою Долинської ОДПІ від 29.11.2011 року №888 (а.с. 7).

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно статті 2 Закону України «Про плату за землю» №2535-XII вiд 03.07.1992 року (надалі Закон №2535-XII), із змінами та доповненнями, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно статті 14 Закону №2535-XII платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до статті 17 Закону №2535-XII податкове зобовязання по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно статті 27 Закону №2535-XII контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Відповідно до підпункту 5.3.1 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-III від 21.12.2000року (надалі - Закон №2181-III), що діяв на момент спірних правовідносин, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону №2181-III для подання податкової декларації.

Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1 пункт 5.4 статті 5 Закону №2181- III).

Згідно із підпунктом 6.2.1 пунктом 6.2 статті 6 Закону №2181- III у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобовязань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення (абзац 2 підпункту 6.2.2 статті 6 Закону №2181- III).

Судом установлено, що позивачем були вручені перша та друга податкові вимоги від 23.02.2009 року за №1/602 та 27.03.2009 року за №2/1226, відповідно, однак відповідачем податковий борг не сплачено.

Податкове зобовязання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів та державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковий борг - податкове зобовязання з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом становить 1146,6 грн., в тому числі, зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності 659,1 грн. та податку на доходи фізичних осіб - 487,5 грн.

Заборгованість станом на день розгляду справи не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг в сумі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя: Бобров Ю.О.

Постанова складена в повному обсязі 06.03.2012 року.