Справа № 2а/2370/608/2011
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2370/608/2011 Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до прокуратури Христинівського району Черкаської області про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Христинівського району Черкаської області про визнання дій в частині непроведення додаткової перевірки по матеріалах № 115/07 за окремою ухвалою суду від 10 жовтня 2007 року після скасування постанови прокурором області від 10грудня 2010 року з направленням матеріалів на додаткову перевірку у відповідності до ст. 97 КПК України, зобовязання організувати проведення додаткової перевірки по матеріалах № 115/07 та прийняття рішення в порядку ст.ст. 97, 98 КПК України.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_5, ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження в адміністративній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що справа є адміністративною.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим і таким, що базується на невірному застосуванні норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані не пізніше триденного строку прийняти одно з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю. Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 р. визначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Таким чином, дії посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) по вирішенню питання про порушення чи відмову в порушенні кримінальної справи не належать до сфери управлінської діяльності і регулюються нормами кримінально-процесуального закону.

В рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року також зазначається, що положення статті 55 Конституції України щодо можливості громадянина звернутись за захистом своїх прав і свобод однаково стосується можливості судового оскарження актів, дій бездіяльності посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, оскільки ними можуть порушуватись його права і свободи. Недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб зазначених органів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини регламентовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що виключає можливість вирішення спірних правовідносин в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо ж провадження за заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково порушено, суд закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, у звязку з чим постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2011 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді А.Ю. Коротких

ОСОБА_3