Справа № 2а-496/12/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2012 р. Справа № 2a-496/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Рожнятівському районі

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу в сумі 5460,32 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Рожнятівському районі (надалі, також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі, також - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 5460,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не сплачено до бюджету узгоджені податкові зобовязання по орендній платі за землю в розмірі 5460,32 грн., що виникли внаслідок порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України. Оскільки, станом на момент звернення позивача до суду, податковий борг відповідачем самостійно не сплачений, просив стягнути заборгованість в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Щодо несплати заборгованості пояснив суду, що перебував в скрутному фінансовому становищі та не мав можливості в повному обсязі сплатити суму орендної плати земельних ділянок.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 27.01.2012 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, реєстрація якого здійснена 23.02.1995 року Рожнятівською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області (а. с. 9) та згідно із ст. 15 Податкового кодексу України є платником податків та зборів. Взятий на облік платників податків 23.02.1995р., за №84 відповідно до довідки Державної податкової інспекції в Рожнятівському районі від 26.05.2008 року №964 про взяття на облік платника податків (а.с. 10).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є орендарем земельних ділянок на підставі договорів оренди землі, укладених: між Креховицькою сільською радою та відповідачем від 01.07.2010 р. та 01.07.2011 р.; між Брошнів-Осадською селищною радою та відповідачем від 20.04.2011 р. Загальний розмір нарахованої орендної плати за землю за вищеназваними договорами на 2011 рік складає 10229,84 грн. на рік, щомісячний платіж становить 857,67 грн.

За 2011 рік відповідач подав до Державної податкової інспекції в Рожнятівському районі податкові декларації з плати за землю №1776 від 31.01.2011 року та №1777 від 31.01.2011 року, згідно з якими самостійно нарахував суму орендної плати за землю в загальному розмірі 10229,84 грн. (а.с.20-27).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідачем допущена заборгованість у звязку з неповною сплатою зобовязання щодо орендної плати за землю.

Відповідно до довідки про податковий борг платежів до бюджету СПД ОСОБА_2 код- станом на 06.02.2012 року заборгованість по орендній платі за землю, розташованій в смт. Брошнів-Осада становить 3082,69 грн., в тому числі 19,24 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату відповідачем частини орендної плати в розмірі 3100,00 грн.(а.с.32). Заборгованість по орендній платі за землю, що знаходиться в с.Креховичі становить 2396,87 грн.(а.с. 8). Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача по орендній платі за землю становить: (3082,69 - 19,24) + 2396,87=5460,32 грн.

Вказана сума заборгованості також підтверджується даними облікової картки платника орендної плати за землю фізичної особи- підприємця ОСОБА_2І.(а. с. 28-32).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Керуючись вимогами статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Також, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 46.1. статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11. статті 56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно із пунктом 87.1. статтею 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.95.3. ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини .

Пунктом 95.4 ст.95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами статті 112 КАС України.

Частиною 3 статті 112 КАС України передбачено, що у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову, якщо ці дії не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи, що відповідач позов визнав повністю та на момент судового розгляду даної справи не надав суду підтвердження сплати податкового боргу в розмірі 5460,32 грн., вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та за рахунок готівки, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 5460 (П'ять тисяч чотириста шістдесят гривень) 32 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 02.03.2012 року.