Справа № К/9991/54553/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Київ К/9991/54553/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Торговий центр «Співдружність» на постанову Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 07.09.2010р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011р. у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Торговий центр «Співдружність» до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити пені дії, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року Закрите акціонерне товариство «Торговий центр «Співдружність» звернулося до суду із позовом про скасування рішення УПФУ в Ленінському районі м. Севастополя про відмову у поверненні надміру сплачених коштів при здійсненні операції купівлі-продажу та зобов'язання усунути допущені порушення прав позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 07.09.2010р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно пункту 8 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування є: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Пунктом 10 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначеного пунктом 9 статті 1 цього Закону встановлено ставку збору в розмірі 1 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.

Пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (затвер. постановою КМ України від 03.11.1998р. №1740) передбачено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

В ході розгляду справи судами встановлено, що 10.08.2005р. ЗАТ «Торговий центр «Співдружність» на підставі договору купівлі-продажу придбано житловий будинок №20 у ОСОБА_1 з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно платіжного доручення №426 від 10.08.2005р. позивач сплатив пенсійний збір в розмірі 21923,40 грн, що складає 1 % від придбання нерухомості.

06.03.2009р. між ОСОБА_1 та ЗАТ «Торговий центр «Співдружність» укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку №20, з поверненням ОСОБА_1 вартості майна в розмірі 21923,40 грн. на розрахунковий рахунок ЗАТ «Торговий центр «Співдружність».

У зв'язку із розірванням договору купівлі-продажу нерухомого майна позивач звернувся до УПФ України в Ленінському районі м. Севастополя із заявою про повернення надміру сплачених коштів, однак у поверненні коштів було відмовлено, оскільки правові підстави для повернення коштів у випадку розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сума збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від правочину купівлі-продажу жилого будинку на підставі договору від 10.08.2005р. сплачена позивачем у відповідності з вимогами закону, розірвання договору купівлі-продажу не може свідчити, що зазначена сума є помилково або надміру сплачена, а тому правові підстави для повернення коштів відсутні.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки факту помилкового або надмірного зарахування грошових коштів до бюджету встановлено не було, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Торговий центр «Співдружність» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 07.09.2010р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський