Справа № 2а-12306/10/2670
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Київ

08 жовтня 2010 року 12:12 год. № 2а-12306/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Тимкович І.О.,

за участю представників: від позивача ОСОБА_1, від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (далі ВАТ "Київмедпрепарат") до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків (далі СДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

У серпні 2010 року ВАТ "Київмедпрепарат" звернулося до Окружного адміністратив-ного суду міста Києва із позовом, у якому просить скасувати податкові повідомлення-ріше-ння СДПІ від 15 січня 2010 року № /0, № /0, від 31 березня 2010 року № /1, № /1, від 7 червня 2010 року № /2, № /2, від 16 серпня 2010 року № /3, № /3, якими визначено податкове зобов'язання із збору за право на використання місцевої символіки у розмірі 76186,41 грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що ВАТ "Київмедпрепарат" використовує у своєму найме-нуванні слово "Київ" з метою визначення свого місцезнаходження, тому воно не є платником збору за право на використання місцевої символіки і не зобов'язано подавати звітність.

Відповідач надав заперечення (т. 1, а.с. 227-231), у яких зазначив, що позивач є плат-ником збору за право на використання місцевої символіки і зобов'язаний сплачувати збір та подавати звітність, оскільки слово "Київ" віднесено до місцевої символіки; позивача не звільнено від його сплати; місцезнаходження підприємства визначає його адреса, а не назва.

Під час розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаю-чись на обставини, зазначені у позовній заяві. Пояснила, що в IV кварталі 2006 року підприємство не сплачувало збір, оскільки не відносилося до його платників.

Представник відповідача не визнав позовних вимог. Пояснив, що позивач не входить до переліку підприємств, які звільнені від сплати збору, тому повинен його сплачувати і подавати звітність. Оскільки, позивач за IV квартал 2006 року не сплатив збір та не подав звітність податковим органом правомірно визначено податкове зобов'язання та застосовано штрафні санкції.

На підставі наявних доказів, пояснень представників сторін, суд встановив наступне.

ВАТ "Київмедпрепарат" (ідентифікаційний код: 00480862, місцезнаходження: 01032, місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 139) зареєстровано 25 березня 1992 року, про що свідчить свідоцтво Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації А00 № 010787 про державну реєстрацію юридичної особи (т. 1, а.с. 19), довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА № 263542 від 14 квітня 2009 року (т 1, а.с. 20).

СДПІ проведено планову виїзну перевірку ВАТ "Київмедпрепарат" з питань дотри-мання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2006 року по 30 вересня 2009 року, про результати якої складено Акт від 29 грудня 2009 року № 615/40-30/00480862 (т. 1, а.с. 62-219).

Перевіркою встановлено, що ВАТ "Київмедпрепарат", яке з 25 лютого 2002 року пере-буває на обліку в СДПІ (п. 2.4 Акта), у своєму найменуванні використовує символіку міста Києва та є платником збору за право на використання місцевої символіки. У порушення пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон № 2181-ІІІ), п.п. 6.2, 6.3 Положення про збір за право на використання символіки міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15 лютого 1994 року № 7 "Про введення збору за право на використання символіки міста Києва", ст. 12 Декрету Кабінету Міністрів України від 20 травня 1993 року № 56-93 "Про місцеві податки і збори" (далі Декрет КМ № 56-93) ВАТ "Київмедпрепарат" не подало податкового розрахунку збору за право на використання місцевої символіки та занизило податкове зобов'язання (не сплатило) збору за право на використання місцевої символіки в IV кварталі 2006 року на суму 50790,94 грн. (т. 1, а.с. 159-161, стр.стр. 98-100 Акта,).

Перевіряючими також встановлено (стр. 99 Акта), що в IV кварталі 2006 року ВАТ "Київмедпрепарат" мало дозволи Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 жовтня 2005 року № 230 (термін дії до 26 жовтня 2006 року) та від 25 жовтня 2006 року № 244 (термін дії до 25 жовтня 2007 року) на право використання символіки міста Києва.

На підставі Акта від 29 грудня 2009 року № 615/40-30/00480862 та згідно із пп. "а", пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2. ст. 4 та пп. 17.1.1, пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ СДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 15 січня 2010 року № /0, яким визначено податкове зобов'язання із збору за право на використання місцевої символіки у розмірі 76186,41 грн. (у т.ч.: за основним платежем 50790,94 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 25395,47 грн.) та податкове повідомлення-рішення від 15 січня 2010 року № /0, яким за неподання розрахунку збору за право на використання місцевої символіки визначено податкове зобов'язання (штрафні (фінансові) санкції) у розмірі 170,00 грн. (т. 1, а.с. 21, 22).

ВАТ "Київмедпрепарат" оскаржило зазначені рішення СДПІ в адміністративному порядку згідно із пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ. За наслідками розгляду скарг платника податків СДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 31 березня 2010 року № /1, № /1, від 7 червня 2010 року № /2, № /2, від 16 серпня 2010 року № /3, № /3 (т. 1, а.с. 23-61). Суми податкового зобов'язання і штрафних санкцій не змінено.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати позивачем збору за право на використання символіки міста Києва і неподання ним податкового розрахунку збору в IV кварталі 2006 року, а також правомірності визначення відповідачем податкового зобов'язання збору і застосування штрафних (фінансових) санкцій за неподання податкового розрахунку збору.

Законом України від 25 червня 1991 року № 1251-XII "Про систему оподаткування" (далі Закон № 1251-ХІІ) визначено принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Статтею 1 цього Закону визначено, що встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування.

Відповідно до ст. 13 Закону № 1251-ХІІ в Україні справляються: загальнодержавні податки і збори (обов'язкові платежі); місцеві податки і збори (обов'язкові платежі).

Пунктом 9 ч. 2 ст. 15 Закону № 1251-ХІІ передбачено, що до місцевих зборів (обов'язкових платежів) належить збір за право використання місцевої символіки.

Згідно із ч. 3 цієї ж статті місцеві податки і збори (обов'язкові платежі), механізм справляння та порядок їх сплати встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, установлених законами України.

Види місцевих податків і зборів, їх граничні розміри та порядок обчислення встанов-лені Декретом КМ № 56-93, згідно із п. 10 ст. 1 якого збір за право використання місцевої символіки належить до місцевих податків і зборів.

Статтею 12 Декрету КМ № 56-93 визначено, що збір за право на використання місцевої символіки справляється з юридичних осіб і громадян, які використовують цю символіку з комерційною метою. Дозвіл на використання місцевої символіки (герба міста або іншого населеного пункту, назви чи зображення архітектурних, історичних пам'яток) видається відповідними органами місцевого самоврядування. Граничний розмір збору за право на використання місцевої символіки не повинен перевищувати з юридичних осіб - 0,1 відсотка вартості виробленої продукції, виконаних робіт, наданих послуг з використанням місцевої символіки, з громадян, що займаються підприємницькою діяльністю, п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Декрету КМ № 56-93 органи місцевого самоврядування самостійно встановлюють і визначають порядок сплати місцевих податків і зборів відповідно до переліку і в межах установлених граничних розмірів ставок. Органи місцевого самовря-дування в межах своєї компетенції мають право запроваджувати пільгові податкові ставки, повністю відміняти окремі місцеві податки і збори або звільняти від їх сплати певні категорії платників та надавати відстрочки у сплаті місцевих податків та зборів.

Згідно із ст. 22 цього ж Декрету відповідальність за правильність обчислення, своє- часність сплати місцевих податків і зборів до бюджету місцевого самоврядування покла-дається на платників відповідно до чинного законодавства. Контроль за сплатою місцевих податків і зборів здійснюється державними податковими інспекціями.

На реалізацію положень Декрету КМ № 56-93 Київська міська рада 15 лютого 1994 ро-ку рішенням № 7 затвердила Положення про збір за право на використання символіки міста Києва (далі Положення), а рішенням Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 21 березня 1995 року № 72 (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15 січня 1996 року № 39) схвалено Перелік назв об'єктів та історичних пам'яток, що відносяться до місцевої символіки (далі Перелік).

Положенням (в редакції рішення Київської міської ради від 9 березня 2006 року № 149/3240, чинній у ІV кварталі 2006 року) визначено, що до місцевої символіки відносяться назви і зображення об'єктів та історичних пам'яток міста згідно з затвердженим Переліком. Це: герб м. Києва; прапор м. Києва; назви (похідні від назв) історичних пам'яток міста згідно з Переліком, які використовуються в найменуваннях підприємств або окремих видах продукції; зображення об'єктів історичних пам'яток міста згідно з Переліком, які використовуються при виготовленні друкованої (за виключенням бланків ділових паперів), сувенірної, рекламної продукції тощо (п. 1.2). Використання символіки м. Києва (в назвах підприємств, товарних знаках, при виготовленні продукції, наданні послуг, здійсненні робіт) з комерційною метою дозволяється тільки при наявності дозволу, наданого Головним управлінням культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (п. 1.3).

Пунктом 76 Переліку назву "Київ" віднесено до переліку назв об'єктів та історичних пам'яток, що відносяться до місцевої символіки, використання яких юридичними особами і громадянами у комерційних цілях підлягає сплаті у встановленому порядку.

Отже, назва "Київ" є місцевою символікою, використання якої з комерційною метою (в назвах підприємств, товарних знаках, при виготовленні продукції, наданні послуг, здійсне-нні робіт) дозволяється тільки при наявності дозволу, наданого Головним управлінням куль-турної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

Розділом III "Платники податків" Положення встановлено, що платниками збору є юридичні особи, включаючи підприємства з іноземними інвестиціями, а також окремі громадяни, які у встановленому порядку займаються підприємницькою діяльністю і використовують символіку міста Києва з комерційною метою, крім підприємств, установ та організацій, а також інших суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують в найменуванні слово Київ та похідні від нього для визначення свого місцезнаходження.

Таким чином, не є платником збору підприємство, яке використовує у своєму найме-нуванні слово Київ для визначення свого місцезнаходження за територіальною ознакою.

Зважаючи на ст. 4 Закону № 1251-ХІІ, якою встановлено, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких законодавством покла-дено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), та враховуючи, що місце-знаходженням ВАТ "Київмедпрепарат" є місто Київ, і слово Київ використовується в найме-нуванні юридичної особи для визначення свого місцезнаходження, суд дійшов висновку, що позивач не є платником збору (суб'єктом оподаткування) за право на використання симво-ліки міста Києва, незалежно від того, чи використовується назва із комерційною метою.

Доказів та переконливих аргументів зворотного відповідач суду не представив.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що за результатами попередньої пере-вірки ВАТ "Київмедпрепарат" (період до ІІІ кварталу 2006 року включно) СДПІ дійшла такого ж висновку, що юридичні особи, які здійснюють діяльність на території міста Києва та використовують в найменуванні підприємства слово "Київ" і сплачували збір за право використання символіки міста Києва, з 11 квітня 2006 року звільняються від його сплати, про що свідчить витяг із Акта від 21 березня 2007 року № 329/4030/00480862 (т 1, а.с. 242-245).

Згідно із п.п. 6.2 та 6.3 Положення підприємства (юридичні особи) розрахунок сплати збору за право на використання символіки міста Києва подають Державній податковій інспекції за місцем реєстрації платника не пізніше 40-ка календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу, за формою згідно з наказом Державної податкової адміністрації України від 24 грудня 2003 року № 63 "Про затвердження форми податкового розрахунку збору за право на використання місцевої символіки". Збір за право на використання символіки міста Києва сплачується підприємствами та організаціями щоквартально не пізніше 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку для подання розрахунку сплати збору.

Відповідальність за повноту, правильність обчислення та своєчасність сплати збору покладається на платників збору відповідно до чинного законодавства (п. 8.1 Положення).

З огляду на те, що позивач не був у IV кварталі 2006 року платником збору за право на використання символіки міста Києва, то він не був зобов'язаний сплачувати збір і подавати до податкових органів розрахунок його сплати та не несе за це відповідальність, а отже донарахування відповідачем податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінанси-вих) санкцій) у розмірі 76186,41 грн. і застосування штрафних санкцій за неподання розра-хунку в розмірі 170,00 грн. за спірний період є неправомірним.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на розділ V "Пільги" Поло-ження, яким визначено пільги у вигляді звільнення від сплати збору, оскільки дані норми не є спеціальними до спірних правовідносин та мають інший предмет правового регулювання звільняють платників від сплати збору, а не визначають хто є платником збору. Очевидно, що особу не можна звільнити від сплати збору, якщо ця особа не є платником збору.

При цьому необґрунтованим є звужене тлумачення відповідачем розділу V Поло-ження щодо відсутності ВАТ "Київмедпрепарат" у переліку підприємств, які звільнені від сплати збору, оскільки пільги по сплаті збору стосуються не лише платників збору, а й способів використання місцевої символіки з комерційною метою (в товарних знаках, при виготовленні продукції, наданні послуг, здійсненні робіт тощо) такими платниками.

З цих же мотивів суд не приймає до уваги посилання відповідача на рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 925/925, яким внесено зміни до Положення та викладено розділ V останнього в новій. До того ж дані зміни не стосуються спірного періоду кварталу 2006 року адже внесені через 2 роки після того.

Посилання відповідача на наявність у позивача дозволу, суд не приймає до уваги, бо дана обставина підтверджує лише правомірність використання юридичною собою місцевої символіки з комерційною метою. Однак наявність у юридичної особи дозволу не обумовлює сплату збору, якщо ця юридична особа не є його платником, аналогічно як відсутність дозволу може бути підставою для притягнення керівника підприємства до адміністративної відповідальності (ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення), проте не є перешкодою для визначення податковим органом податкового зобов'язання у разі, якщо підприємство відповідає визначеним чинним законодавством критеріям: платник збору, об'єкт оподаткування, ставка збору, база оподаткування.

Згідно із ст. 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилає-ться як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта влад-них повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи безділь-ності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд погоджується із доводами позивача, вважає його вимоги обґрунтованими. Нато-мість відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих рішень.

З огляду на викладене та враховуючи приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України, а також критерії оцінювання рішень суб'єктів владних повноважень, визначені ст. 2 КАС, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову та скасування податкових повідомлень-рішень СДПІ. Суд зауважує, що первинні податкові повідомлення-рішення залишились чинними та не вважаються відкликаними, адже залишені без змін, при цьому повторні і наступні податкові повідомлення-рішення на ці ж суми податкового зобов'язання і штрафних санкцій не зумовлюють автоматичної втрати чинності первинними.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 70, 71, 76, 79, 86, 158163 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Київмедпрепарат".

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків від 15 січня 2010 року № /0, № /0, від 31 березня 2010 року № /1, № /1, від 7 червня 2010 року № /2 і № /2, від 16 серпня 2010 року № /3, № /3.

3. Присудити на користь Відкритого акціонерного товариства "Київмедпрепарат" судові витрати (державне мито) у розмірі 27,20 грн. із Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга на постанову подається до протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.А. Костенко