Справа № 2а-947/12/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (в частині)

25 січня 2012 року № 2а-947/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Дочірнього підприємства "Хумана піпл ту піпл Україна"
до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків, Державної податкової адміністрації у м. Києві, Державної податокової служби України
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.10.2011 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, рішень про результати розгляду скарг від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 та від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415,
ВСТАНОВИВ:

23 січня 2012 року дочірнє підприємство "Хумана піпл ту піпл Україна" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач-1, СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП), Державної податкової адміністрації у м. Києві (далі - відповідач-2, ДПА у м. Києві), Державної податкової служби України (далі - відповідач-3, ДПС України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.10.2011 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, рішень про результати розгляду скарг від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 та від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415. Позовні матеріали передані на розгляд судді 24.01.2012 р.

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що позивач оскаржує в тому числі рішення ДПА у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарги та рішення ДПС України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарги.

Судом встановлено, що оскаржуване позивачем рішення ДПА у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарг є не рішенням, а листом, який був направлений на адресу позивача відповідачем-2 у відповідь на скарги від 13.10.2011 р. б/н (вх. № 7438/10, № 7439/10, № 7437/10 від 17.10.2011 р.) на податкові повідомлення-рішення від 10.10.2011 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1.

Відповідно, оскаржуване позивачем рішення ДПС України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарг також є не рішенням, а листом, який був направлений на адресу позивача відповідачем-3 у відповідь на скарги від 06.12.2011 р. №№ 270, 271, 269 (вх. №№ 5338/6, 5339/6, 5340/6 від 12.12.2011 р.) на податкові повідомлення-рішення від 10.10.2011 р. №№ НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1.

Згідно частини 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 109 КАСУ суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 17 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Зі змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Закріплення частиною 2 статті 2 КАСУ положення про можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не означає спростування висновку про юридичне значення рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень як предмета судового оскарження, так само як не означає і нівелювання способу захисту порушеного права, свобод чи законних інтересів.

Необхідно враховувати, що правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваження суб'єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин.

При цьому, правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб'єкта владних повноважень. уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта і відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

Тобто, особливою відмінністю правового акту від інших управлінських актів є наявність у ньому змісту управління певної особи шляхом встановлення прав і обов'язків для інших суб'єктів.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

При цьому, критерієм розмежування понять нормативного правового акта і ненормативного (індивідуального) правового акта є сфера його дії за суб'єктивним складом, оскільки правові акти індивідуальної дії, на відміну від нормативних, поширюють свою дію на конкретно визначеного суб'єкта.

Як нормативний, так і ненормативний правовий акт завжди виражають волю (волевиявлення) уповноваженого суб'єкта права, його владні приписи; мають офіційний характер, обов'язковий до виконання; спрямовані на регулювання суспільних відносин; встановлюють правову норму чи конкретне правовідношення; оформляються у визначеній формі; є юридичними фактами, що спричиняють певні правові наслідки.

Ненормативні (індивідуальні) акти - породжують права і обов'язки у тих конкретних суб'єктів, яким вони адресовані, у конкретному випадку.

Зі змісту зазначених визначень вбачається, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їхня дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта і відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

Тобто, особливою відмінністю правового акту від інших управлінських актів є наявність в ньому змісту управління певної особи шляхом встановлення прав і обов'язки для інших суб'єктів.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів нормативно-правовий акт - виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту / актів / щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта / суб'єктів /, якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта / суб'єктів /, дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Рішення ДПА у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарг та рішення ДПС України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарг не є актом державного чи іншого органу в розумінні КАС України, оскільки воно не породжує жодних правових наслідків, а тому в цій частині провадження відкриттю не підлягає.

Така позиція кореспондується з позицією, викладеною в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2011 у справі № 2-а-11431/10/2670.

За таких обставин суд вважає, що законодавством не передбачено можливості для оскарження в судовому порядку та відповідно для скасування рішення ДПА у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарг та рішення ДПС України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарг, а обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту та не підлягає розгляду в суді.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині визнання протиправним та скасування рішення ДПА у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарги, визнання протиправним та скасування рішення ДПС України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарги, оскільки юрисдикція адміністративних судів, встановлена статтею 17 КАСУ, на цей спір не поширюється.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 107, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової адміністрації у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарги, визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарги.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової адміністрації у м. Києві від 23.11.2011 р. № 11194/10/25-214 про результати розгляду скарги, визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби України від 26.12.2011 р. № 8458/6/10-2415 про результати розгляду скарги надіслати позивачу негайно.

3. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова