Справа № 1913/959/12
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1913/959/12
Провадження №8-а/605/4/15
У Х В А Л А

Іменем України

"22" вересня 2015 р. м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Чебан Т.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 підприємства «Тернопільське управління механізації» у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області про призначення пенсії на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_5 підприємство «Тернопільське управління механізації» звернувся в суд із заявою про перегляд постанови Підгаєцького районного суду від 03.12.2012 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області про призначення пенсії на пільгових умовах, що набрала законної сили, у зв'язку із нововиявленими обставинами. Свої доводи обґрунтовує тим, що при прийнятті вказаного рішення суду не було відомо ряд обставин, які мають суттєве значення для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, а саме: відсутність у позивача необхідного стажу, тобто повного робочого дня для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки в період з 02 червня 1986 року по 21 червня 1991 року відповідно до наказів керівника на підприємстві був встановлений графік роботи з неповним робочим днем. Таким чином ОСОБА_4 працював відповідно до графіку роботи підприємства, тобто неповний робочий час на посаді електрозварника, при цьому в цей же час на посаді електрозварника він фактично був задіяний лише біля двох годин. Другою обставиною, яка є нововиявленою вказує відсутність уточнюючої довідки стосовно характеру роботи на посаді електрозварника на підприємстві ОСОБА_3 підприємства «Тернопільське управління механізації» для підтвердження спеціального трудового стажу, для отримання якої позивач ОСОБА_4 не звертався, хоча ОСОБА_5 підприємство «Тернопільське управління механізації» є юридичною особою, яка не ліквідована. Крім того, відповідач управління ПФУ в Підгаєцькому районі не звертався до ОСОБА_3 підприємства «Тернопільське управління механізації» для проведення взаємозвірки стосовно характеру роботи позивача, внаслідок чого кожною із сторін було умисно замовчано про характер роботи на підприємстві на посаді електрозварника, що стало підставою вважати, що ОСОБА_4 має повний стаж роботи на посаді електрозварника. Оскільки на підставі постанови суду у заявника виник обов'язок щодо компенсації витрат на виплату пенсії позивачу, просить суд скасувати постанову Підгаєцького районного суду від 03.12.2012 року в частині зарахування стажу роботи ОСОБА_4 в ДП «Тернопільське управління механізації», а саме з 02 червня 1986 року по 21 червня 1991 року як стажу, що дає права на пенсію на пільгових умовах, частково задовольнивши позовні вимоги.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підприємства «Тернопільське управління механізації» свої вимоги підтримав та просить їх задовольнити, скасувати постанову Підгаєцького районного суду від 03.12.2012 року за вищевказаними нововиявленими обставинами та при прийнятті рішення судом щодо права позивача ОСОБА_4 на пенсію на пільгових умовах не враховувати стаж його роботи на ДП «Тернопільське управління механізації» з 02 червня 1986 року по 21 червня 1991 року як стаж, що дає права на пенсію на пільгових умовах, оскільки вважає, що стаж роботи на інших підприємствах є достатнім для призначення позивачу такої пенсії. Крім того, пояснив, що суд при розгляді справи не врахував, що у трудовій книжці позивача ОСОБА_4 відсутні записи про те, що він працював повний робочий день на роботах із шкідливим умовами праці та помилково прийшов висновку, що стаж роботи позивача ОСОБА_4 на Бережанському МПК -11, СПМК-7, правонаступником яких є ОСОБА_5 підприємство «Тернопільське управління механізації», необхідно зарахувати до стажу роботи за Списком № 2. Також зазначив, що при звільненні позивача ОСОБА_4 із Бережанського МПК -11, СПМК-7 йому видавалась уточнююча довідка про те, що він не працював у шкідливих умовах праці, яку він не подав до УПФ України в Підгаєцькому районі Тернопільської області, поряд з тим, на даний час такої довідки представник заявника подати не може.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області відносно задоволення заяви покладається на думку суду, пояснивши, що посилання представника заявника ОСОБА_3 підприємства «Тернопільське управління механізації» на те, що сторонам під час розгляду справи не було відомо про відсутність уточнюючої довідки про роботу у шкідливих умовах праці та відомостей про результати атестації робочих місць позивача ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки з цього приводу подавались заперечення та судом дані обставини досліджувались, про що вказано у постанові суду, тому ці обставини не можуть вважатись нововиявленими. Пільгова пенсія позивачу була призначена УПФ України в Підгаєцькому районі Тернопільської області на підставі постанови суду, тому взаємозвірка із підприємством не проводилась. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_4 у разі скасування постанови.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного:

За приписами частин 1 і пункту 1 частини 2 статті 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Тобто, йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникам, у звязку з чим могли б вплинути в даному випадку на зміст самого рішення.

Так, постановою Підгаєцького районного суду від 03.12.2012 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області та зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах з 19 червня 2012 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Як вбачається із заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_5 підприємство «Тернопільське управління механізації» вважає такими, що є ново виявленими наступні обставини: відсутність у позивача необхідного стажу, тобто повного робочого дня для призначення пенсії на пільгових умовах у звязку зі встановленням на підприємстві графіку роботи з неповним робочим днем, що не було відомо суду під час розгляду справи; відсутність уточнюючої довідки стосовно характеру роботи на посаді електрозварника на підприємствах Бережанське ПМК-11, СПМК-7, правонаступником яких є ОСОБА_5 підприємство «Тернопільське управління механізації»; тієї обставини, що ОСОБА_5 підприємство «Тернопільське управління механізації» не було ліквідоване, однак ніхто не звертався з перевіркою характеру роботи позивача.

На підтвердження доводів заяви представник заявника суду пояснив, що ОСОБА_4 виконував роботи, не повязані із шкідливими чи важкими умовами праці, про що йому була видана уточнююча довідка.

Також, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили суду, що вони також працювали на вищезазначених підприємствах та їм відомо, що ОСОБА_4, був електрозварником, однак не працював повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторонаповинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вищий адміністративний суду України в ухвалі від 29 березня 2011 року у справі №К-19387/08-с звернув увагу на те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Проте, у заяві не викладено обставин та представником заявника не було обґрунтовано свої доводи тим, що заявнику ДП «Тернопільське управління механізації» не було і не могло бути відомо про вищезазначені обставини на час розгляду справи судом.

Більше того, заявнику було відомо та він визнавав ті обставини, що були встановлені судовим рішенням, що переглядається, а саме: що згідно записів у трудовій книжці БТ-І № 3152430 від 03.01.1978 року, позивач ОСОБА_4 працював з 02 червня 1986 року по 21 червня 1991 року на Бережанському ПМК-11, СПМК-7, правонаступником яких є ДП «Тернопільське управління механізації».

Відповідно до розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.1981 р. «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», не можуть вважатися нововиявленими обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи та постанови суду від 03.12.2012 року, щодо відсутності уточнюючої довідки про роботу у шкідливих умовах праці позивача ОСОБА_4, позивачем ставились вимоги та відповідачем подавались заперечення, дані обставини досліджувались судом під час прийняття постанови.

Доводи заявника, що на час розгляду справи суду не було відомо про наступні нововиявлені обставини, зокрема, про відсутність у позивача ОСОБА_4 необхідного трудового стажу за період з 02 червня 1986 року по 21 червня 1991 року для призначення йому пенсії на пільгових умовах у звязку зі встановленням на підприємстві графіку роботи з неповним робочим днем; про відсутність уточнюючої довідки стосовно характеру роботи, яку необхідно було витребувати з ДП «Тернопільське управління механізації», оскільки воно не було ліквідоване; про відсутність доказів щодо роботи позивача у шкідливих умовах праці та того факту, що встановлення цих обставин обов'язково могло вплинути на остаточні висновки суду, не були підтверджені належними та допустими доказами.

Також, заявником в судове засідання не було подано доказів, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, що переглядається.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Розглядаючи вищезазначену заяву та підстави, якими вона обґрунтовується, суд бере до уваги, висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року, у справі «Пономарьов проти України», згідно яких «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення» (п.40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України» визначив окремі ознаки принципу остаточності судового рішення, який полягає в тому, що б жодна сторона не мала права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Відповідно до ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу, або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Розглянувши заяву ДП «Тернопільське управління механізації», вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява до задоволення не підлягає, оскільки заявником не наведено достатнього обґрунтування підстав перегляду справи із посиланням на докази, що підтверджували б наявність нововиявлених обставин, а обставини, на які посилається заявник, на думку суду не можуть вважатися нововиявленими, оскільки не входять до переліку таких, що передбачені ч. 2 ст. 245 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що підстави для скасування постанови суду в зв'язку з нововиявленими обставинами відсутні, а тому заяву ДП «Тернопільське управління механізації» слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 252, 253 КАС України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ДП «Тернопільське управління механізації» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Підгаєцького районного суду від 03.12.2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Підгаєцькому районі про призначення пенсії на пільгових умовах залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Підгаєцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис ОСОБА_8

Повний текст ухвали складено 28.09.2015 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя К.М. Грицай