Справа № 336/8659/14-а(2-а/336/215/2014)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 336/8659/14-а(2-а/336/215/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2014 року у справі № 336/8659/14-а(2-а/336/215/2014) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про захист права на пенсію на пільгових умовах як матір дітини-інваліда дитинства.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення комісії з призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 29.09.2014 р. № 658 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, як особі, яка має дитину-інваліда дитинства. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити пенсію на пільгових умовах ОСОБА_1 як особі, яка має дитину-інваліда дитинства, із дати її звернення з 24.09.2014 року.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачка має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до висновку ВКК від 13.08.1996 року є інвалідом з дитинства 2 групи, тобто отримала інвалідність у віці 10 років.. На момент звернення із відповідною заявою позивачу виповнилось 50 років, страховий стаж становив більше 15 років.

29.09.2014 року рішенням начальника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя № 658 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком з оглду на те, що відсутні документи, підтвердженні визнання доньки позивачки інвлідом з дититинства до досягнення ОСОБА_2 віку 6 років .

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що жодних належних відомостей в підтвердження того, що дитина позивача не мала медичних показань для встановлення інвалідності відповідачем надано не було.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Пунктом 3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Аналізуючи зміст вищенаведених законодавчих норм, колегія суддів зазначає, що вказаним законодавчими нормами не встановлене право на призначення дострокової пенсії тільки матерям, дітям яких інвалідність встановлена до досягнення ними шестирічного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має інваліда з дитинства, а також має відповідний вік та трудовий стаж, надала необхідні документи для призначення пільгової пенсії.

Так, згідно медичного висновку № 539 від 13.08.1996 р., дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала статус дитини-інваліда. Також, в матеріалах справи наявна довідка видана ОСОБА_1, в тому, що вона отримувала допомогу по догляду за дитиной інвалідом до 16 років на ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1, як мати інваліда з дитинства, має право на призначення дострокової пенсії на підставі п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому дії пенсійного органу щодо відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії не відповідають чинному законодавству та є протиправними.

Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2013 року у справі №К/9991/3311/12

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 грудня 2014 року у справі № 336/8659/14-а(2-а/336/215/2014) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов