Справа № 185/5779/13-а (2а/185/31/14)
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року м. Київ К/800/34220/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року в справі за його позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області про скасування постанов,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 24 грудня 2010 року Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області прийнято постанови №0414/6819/6819/4, №0414/6819/6819/7, №0414/6819/6819/8, №0414/6819/6819/9, №0414/6819/6819/10, №0414/6819/6819/11 про призначення щомісячної страхової виплати (коригуючої), проте вказані постанови є незаконними, оскільки всупереч рішенню апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2010 року та постанові Фонду від 11 травня 2010 року №0414/6819/2 ними змінено (зменшено) суму щомісячної страхової виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Просив суд визнати незаконними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області щодо прийняття 24 грудня 2010 року постанов №0414/6819/6819/4, №0414/6819/6819/7, №0414/6819/6819/8, №0414/6819/6819/9, №0414/6819/6819/10, №0414/6819/6819/11 про зміну суми щомісячної страхової виплати та скасувати ці постанови; провести донарахування щомісячних страхових виплат згідно з постановою Фонду від 11 травня 2010 року №0414/6819/2 та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2010 року, якими визначено розмір щомісячної страхової виплати у сумі 2 516,60 грн.

Також просив поновити строк звернення до суду у обґрунтування причин пропуску якого зазначав, що про існування оскаржуваних постанов дізнався 28 лютого 2012 року, після чого неодноразово знаходився на лікуванні, а також, з метою захисту своїх прав неодноразово звертався до судів у порядку цивільного та адміністративного судочинства.

Після скасування у апеляційному порядку ухвали судді міськрайонного суду про відмову у відкритті провадження у справі у зв'язку з тим, що у спорі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав є така, що набрала законної сили ухвала про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, відмовлено ОСОБА_4 в поновленні процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, позивач ставить питання про скасування судових рішень, поновлення строку звернення до суду й направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Позивач протягом 2013 року оскаржував постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлоград Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року про призначення щомісячних страхових виплат (коригуючих) та ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2013 року позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю підстав для поновлення цього строку, а ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2013 року було повернуто у зв'язку з тим, що справа не підсудна цьому адміністративному суду.

У обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилався на те, що вів постійну переписку з відповідачем, а також на те, що намагався вирішити спірне питання у досудовому порядку. Проте таке посилання та причина пропуску строку звернення до суду не є обґрунтованими та поважними, оскільки скаргу позивача щодо перерахунку та відшкодування щомісячних страхових виплат розглянуто комісією з питань вирішення спорів в місті Павлограді 28 лютого 2012 року й позивач був присутній на засіданні комісії, а до суду він вперше звернувся у грудні 2012 року, тобто поза межами встановленого законом строку звернення до суду.

Доказів поважності причин неможливості звернутися в суд до грудня 2012 року позивач не надав та не зазначив.

Також є необґрунтованими посилання на перебування на санаторно-курортному лікуванні, як на підставу поважності пропуску процесуального строку, оскільки термін такого лікування був з 09 квітня по 02 травня 2013 року і цей період на перебіг процесуального строку в даному випадку не впливає.

З огляду на наведені обставини та вимоги закону, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано визнав підстави пропуску строку звернення до суду неповажними й відмовив у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, передбачених статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та направлення справи для продовження розгляду не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/