Справа № 333/4234/15-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/ 4234 /15-а
Провадження № 2а/333/76/15
ПОСТАНОВА
Іменем України
23 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Пасюті К.О.,
за участі представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за вислугу років, -
ОСОБА_2 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за вислугу років.
В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.
У період з 03.09.1985 року до 08.05.2014 року позивач працювала на посаді медсестри у різних установах. 12.05.2014 року вона звернулася з письмовою заявою до УПФУ у Комунарському районі м. Запоріжжі про призначення їй пенсії за вислугою років за ст. 55 п «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надала всі необхідні для цього документи, однак відповіді у встановлений законодавством строк не отримала. 01.08.2014 року їй було відмовлено у призначенні пенсії та видано витяг з протоколу засідання комісії №34 від 01.08.2014 року. Зазначений протокол нею було оскаржено. Листом №697/П-9 від 12.09.2014 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років згідно ст.55 п «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки у стаж роботи, який дає право на пенсію по вислузі років, не зараховуються періоди з 08.04.1998 року по 23.09.2001 року та з 06.08.2012 року по 08.05.2014 роки її роботи в ТОВ «АвтоЗАЗСтоматологія» на посаді медичної сестри, у зв'язку з відсутністю даної установи в Переліку установ, організацій освіти, охорони здоров'я і соціального захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, і відсутністю акредитаційного сертифікату, який є обов'язковим документом для визначення права на пенсію по вислузі років у разі, коли назва медичної установи не відповідає Переліку установ охорони здоров'я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України №385 від 28.10.2002 року. У зв'язку з викладеним, позивач у 2014 році звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2015 року по справі № 333/9037/14-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними, включення пільгового стажу і нарахування пенсії було задоволено повністю, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо не включення до пільгового стажу ОСОБА_2 періодів роботи у ТОВ «АвтоЗАЗСтоматологія» на посаді медичної сестри з 08.04.1998 року по 23.09.2001 року та з 06.08.2012 року по 08.05.2014 року і не нарахування пенсії за вислугу років протиправними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя зарахувати в пільговий стаж для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, періоди роботи в ТОВ «АвтоЗАЗСтоматологія» на посаді медичної сестри з 08.04.1998 року по 23.09.2001 року та з 06.08.2012 року по 08.05.2014 року. Однак,Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя не призначило їй пенсію з часу звернення, що знову змусило її звернутися до суду.
Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представником позивача до суду були надано заяву про розгляд справи за їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи дії Управління законними, так як Постанова суду 12 січня 2015 року по справі № 333/9037/14-а не містить даних про час, з якого слідує нараховувати пенсію позивачу, а ухвалою суду від 28 квітня 2015 року у задоволенні заяви позивача про роз'яснення постанови суду від 12.01.2015 року та виправлення в ній описки у адміністративній справі № 333/9037/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дії, включення пільгового стажу і нарахування пенсії відмовлено повністю.
Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 6 КАC України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 cт. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ст.ст. 69, 71 КАС України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.
12.05.2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за вислугою років.
01.08.2014 року рішенням комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя №34 від 01.08.2014 року ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років, оскільки відсутній необхідний спеціальний стаж (25 років), передбачений п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2015 року по справі № 333/9037/14-а позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, включення пільгового стажу і нарахування пенсії - задоволено повністю, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо не включення до пільгового стажу ОСОБА_2 періодів роботи у ТОВ «АвтоЗАЗСтоматологія» на посаді медичної сестри з 08.04.1998 року по 23.09.2001 року та з 06.08.2012 року по 08.05.2014 року і не нарахування пенсії за вислугу років протиправними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя зарахувати в пільговий стаж для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, періоди роботи в ТОВ «АвтоЗАЗСтоматологія» на посаді медичної сестри з 08.04.1998 року по 23.09.2001 року та з 06.08.2012 року по 08.05.2014 року.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя залишено без задоволення, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2015 року у справі № 333/9037/14-а (2-а/333/9/15) залишено без змін.
09 липня 2015 року ОСОБА_2 повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років з 12 травня 2014 року.
Листом від 22.07.2015 року № 133/П-9 Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя відмовило у призначенні позивачу пенсії з 12 травня 2014 року.
Частиною 2 статті 99 КАС України, передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 ст. 72 КАСУ передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Суд вважає, що відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності при призначенні пенсії своєчасно та на виконання постанови суду.
Згідно зі ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Причому забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
Отже, відмова відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з дати первісного звернення, а саме, з 12 травня 2014 року, є неправомірною, а вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 64, 124 Конституції України, ст.52, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,Постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» №909 від 04.11.1993 pоку, Наказу Міністерства охорони здоров'я України №385 від 28.10.2002 року, ст.2, 6-12, 158-163 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про призначення пенсії за вислугу років- задовольнити.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за вислугу років з 12 травня 2014 року.
Стягнути з Державного Бюджету України (УДКСУ у Комунарському районі м. Запоріжжя, код - 38025435, банк - ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.
Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя М.М. Дмитрієва