Справа № 2а-1348/11/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 лютого 2011 року № 2а-1348/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Заступника Генерального прокурора України -Прокурора м. Києва ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

28.01.2011р. ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до заступника Генерального прокурора України, прокурора України - ОСОБА_2 В поданій позовній заяві ОСОБА_1 просить:

- притягнути до відповідальності Прокурора міста Києва ОСОБА_2 за порушення чинного законодавства, щодо неприйняття відповідного прокурорського реагування на відхилення керівництвом заводу протесту Прокуратури міста Києва та фальсифікацію лікарняних листів. А також за халатне відношення до доручень Генеральної прокуратури України, комітетів верховної ради України та Адміністрації Президента України.

- у відповідності до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" захистити мої права в Оболонському районному суді міста Києва.

Згідно вимог пункту 4 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ставить питання про притягнення відповідача до відповідальності, разом з тим позивач не вказує про який саме вид відповідальності ведеться мова.

Згідно частини 3 статті 48 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради України N 1796-XII 6 листопада 1991 року затверджено Дисциплінарний статут прокуратури України. Даним нормативним актом встановлено порядок вирішення питання про притягнення до відповідальності прокурора.

Зокрема, згідно статті 8 Дисциплінарного статуту прокуратури України стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури. Винесення виправдувального вироку, повернення кримінальної справи для додаткового розслідування, скасування запобіжного заходу та інших процесуальних рішень тягне дисциплінарну відповідальність прокурорів і слідчих, якщо ними в процесі слідства були допущені недбалість або несумлінність.

Згідно статті 10 Дисциплінарного статуту прокуратури України Генеральний прокурор України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, зазначені у статті 9 цього Статуту.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем не визначено, яка саме посадова особа або який орган зобов'язаний вчинити дії щодо притягнення відповідача до відповідальності.

Вирішуючи питання щодо можливості вирішення даної позовної вимоги в порядку адміністративного судочинства судом встановлено наступне.

Частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Основними ознаками правовідносин, з яких виникають публічно-правові спори, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому субєкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони субєкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Питання притягнення до відповідальності Прокурора міста Києва не віднесено до компетенції адміністративних судів та вирішується в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом прокуратури України або Кримінально-процесуальним кодексом України в порядку кримінального судочинства (в разі вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності).

Щодо позовної вимоги у відповідності до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" захистити мої права в Оболонському районному суді міста Києва, то позивачем взагалі не конкретизовано суб'єкт владних повноважень, який зобов'язаний вчинити ці дії.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно статті 35 Закону України "Про прокуратуру" захист конституційних прав громадян прокурором у суді є його правом, оскільки даною нормою передбачено, що прокурор може вступити у справу в будь-якій стадії процесу, якщо цього вимагає захист конституційних прав громадян. До повноважень адміністративного суду не віднесено можливість зобов'язати прокурора вступити на боці громадянина у трудовому спорі, що розглядається районним судом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не є справою адміністративної юрисдикції, а тому не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Клочкова