Справа № 2-а-5685/08
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5685/08/0770
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Большакової О.О.,

при секретарі Совга Н.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про поновлення пропущеного строку звернення до суду та зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2007 -2008 роки в сумі 2512 гривень 71 копійку, зобовязання нараховувати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу з 1 листопада 2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ,

встановив:

16 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді про нарахування та виплату недоплаченої допомоги дитині війни, посилаючись на те, що згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 1 січня 2007 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком. Разом з тим, дана допомога позивачу у встановлені строки не виплачувалась, в той час як Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено норми Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а так просила зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за 2007 -2008 року в сумі 2413 гривень 11 копійок, зобовязання нараховувати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу з 1.11.2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідач - УПФ України в місті Ужгороді подав суду клопотання про заміну первісного відповідача на належного - Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області.

Позивач ОСОБА_1 також подала заяву про заміну первісного відповідача - УПФ України в місті Ужгороді Закарпатської області на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

У судовому засіданні ухвалою суду із занесенням до журналу судового засідання відповідно до ст.. 52 КАС України було здійснено заміну первісного відповідача - управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області .

Позивач в судове засідання не зявилася , подала суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не зявився.

А так судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, враховуючи , що останній належним чином повідомлений про час та місце слухання справи .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав .

ОСОБА_1 . народилася 8 квітня 1940 року й згідно ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки на час закінчення Другої світової війни їй було менше 18 років, має право на отримання передбачених цим Законом пільг та державної соціальної підтримки .

Позивач перебуває на обліку як пенсіонер в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та має право користуватися певними пільгами як дитина війни .

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено право таких громадян на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»№489-V від 19.12.2006 року було зупинено дію статті 6 Закону №2195-ІУ на 2007 рік, та відповідно до ст. 111 Закону №489-V- у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішення Конституційного Суду України є обов»язковими для виконання.

Разом з тим, згідно ч.2. ч.3 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особами актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Таким чином, рішення Конституційного Суду України зворотної сили не мають .

У подальшому підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було внесено зміни й було встановлено , що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, ці зміни до Закону було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 .

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №539 „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою було встановлено інші розміри підвищень пенсії.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 України „Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України, суд застосовує норми саме Закону.

Доводи відповідача щодо відсутності законодавчого регламентування механізму нарахування вищевказаного підвищення до пенсії суд відхиляє, оскільки це не може бути підставою для невиконання державою взятих на себе зобовязань згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Як зазначено в Рішення Європейського суду у справі Уvonne van Duyn v.Нome office (Case 41/74), принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов»язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов»язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов»язана з принципом відповідальності держави.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачено мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок20 років страхового стажу, який встановлено в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, ч.3 ст.28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Разом з тим, ч.2 ст.5 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є єдиним законодавчим актом, що визначає розмір мінімальної пенсії за віком, суд вважає , що слід застосувати саме цю норму для визначення підвищення до пенсії Дітям війни .

Частиною 3 статті 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до положень статті 46 Конституції України прийнято ОСОБА_3 України Про прожитковий мінімум.

ОСОБА_3 дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Частиною 2 статті 1 Закону України Про прожитковий мінімум встановлено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Статтею другою закону Про прожитковий мінімум визначено, що прожитковий мінімум застосовується зокрема для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Тобто, з вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є базою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується зокрема на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Крім того державний бюджет України при його формуванні ґрунтується на прожитковому мінімумі, з огляду на що, витратна частина Бюджету України не може не базуватися на прожитковому мінімумі як соціальній гарантії, встановленій Конституцією України -основним законом України, який має найвищу юридичну силу, норми якого є нормами прямої дії; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, встановлена частиною третьою статті 46 Конституції України мінімальна соціальна гарантія для визначення пенсії та інших видів соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування, - прожитковий мінімум, який встановлюється законом, не може бути зменшений ані законом, ані підзаконним нормативно-правовим актом.

Разом з тим, ст.99 КАС України передбачено річний строк звернення до суду з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 16 г рудня 2008 року, що підтверджено відтиском штампу вхідної кореспонденції Закарпатського окружного адміністративного суду на позовній заяві .

Строк звернення до суду таким чином в частині вимог про нарахування недоплаченої щомісячної соціальної допомоги за 2007 рік пропущений частково, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року було офіційно опубліковано 27 липня 20007 року, позивач звернувся до суду з позовом 16 грудня 2008 року (згідно відбитку штампу вхідної кореспонденції суду ), тобто період, на який не поширюється річний строк, встановлений ст.99 КАС України, починає свій перебіг з 16 грудня 2007 року та закінчується 31 грудня 20007 року.

Відповідач у запереченнях заявив, що наполягає на відмові у позові у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

У позовній заяві позивач не навів поважних причин, що зумовили пропуск ним строку звернення до суду, зокрема, хвороба, тощо. Наведена у позовній заяві причина пропуску строку звернення до суду, а саме юридична необізнаність позивача не являється поважною.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про здійснення нарахування за період з 9 липня 2007 року до 16 грудня 2007 року слід відмовити у звязку з пропуском позивачем річного строку звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 15 грудня по 31 грудня 2007 року , з 22 травня по 31 грудня 2008 року включно з підвищенням її розміру на 30% розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, оскільки позивач посилається на неправомірність ненарахування та невиплати відповідачем передбаченої законом соціальної допомоги, суд вважає необхідним з метою повного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог, визнавши бездіяльність управління Пенсійного фонду України щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії відповідно до вимог статі 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни протиправною.

Щодо позовних вимог про зобов»зання відповідача нарахувати невиплачену щомісячну державну соціальну допомогу у визначеній позивачем конкретній сумі не підлягають задоволенню, оскільки предметом спору є право на отримання відповідачем підвищення до пенсії, а не розмір нарахування, й суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законом покладено такі повноваження .

Позовна вимога про зобовязання нарахувати і виплачувати щомісячну допомогу на майбутнє, то така не підлягає задоволенню, оскільки зміст позовних вимог складають оскарження дій відповідача щодо невиплати позивачу соціальної допомоги саме у 2007 та 2008 роках, а суд при розгляді справи вирішує спір , що вже має місце та застосовує законодавство, яке регламентує існуючі спірні правовідносини , і не може вирішувати питання щодо правомірності дій відповідача у майбутньому поза межами публічно-правового спору.

Судові витрати слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача у відповідності до вимог ст. 94 КАС України в розмірі 1 гривня 70 копійок пропорційно до задоволених судом позовних вимог .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7-11,71, ст.. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиплати позивачу ОСОБА_1 соціальної допомоги у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , за період з 16 грудня по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня по 31 грудня 2008 року включно , протиправною.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести нарахування та виплату з 16 грудня по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня по 31 грудня 2008 року включно ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням проведених виплат .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 гривня 70 копійок .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження в 10 денний термін з дня одержання копії постанови та подання апеляційної скарги у 20 денний термін після подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку, визначеному ст.186 КАС України .

Постанова відповідно до ч.1 ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано .

Головуюча О.О. Большакова

Повний текст постанови виготовлено та підписано 1 квітня 2010 року.

Суддя О.О. Большакова