Справа № 815/4549/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4549/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року

09год.00хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛУМБУС ІНТЕРНЕЙШНЛ до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання недійсними рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛУМБУС ІНТЕРНЕЙШНЛ, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови в прийнятті вантажної митної декларації від 16.07.2015 року №500060001/2015/013137, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України; щодо самостійного визначення митної вартості імпортованих товарів за шостим методом їх оцінки; визнати недійсним рішення Одеської митниці ДФС про визначення митної вартості товару від 17.07.2015 року №500060001/2015/610090/2; визнати недійсною картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів, чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060001/2015/00197.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, між ТОВ «Колумбус Інтернейшнл» (Україна, Покупець) та компанією «The New NGC, Inc., d/b/a National Gypsum Co.» (США, Продавець), було укладено зовнішньоекономічний контракт № 15/02 від 15 лютого 2013 року. 16.07.2015 року з метою декларування партії ввезеного товару позивач направив через програму «Електрона митниця» до Одеської митниці ДФС митну декларацію № 500060001/2015/013137 у якій зазначена митна вартість товару за основним методом - за ціною договору, на рівні 0,3277 доллара США за 1 кг., а також були подані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідач після аналізу наданих документів направив позивачу ОСОБА_1 № 95df5fac-6c91-4471-93ec-db0073ae99af від 16.07.2015 року, яким було запропоновано надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу митного органу позивачем листом № 17/15 від 17.07.2015 року надано 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Додатково позивач надав страхові документ, а також документи, що містять відомості про вартість страхування відповідно до інвойсів від 03.06.2015 № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035.

ОСОБА_1 № 19d709al-lb37-4b47-b552-360c6fd4df53 від 17.07.2015 року відповідач зазначив, що додатково надані документи також мають розбіжності та повідомив про обраний метод визначення митної вартості товарів - резервний. За результатами проведеного контролю митної вартості товару митний орган направив позивачу ОСОБА_2 відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00197 та виніс Рішення про коригування митної вартості товарів Позивача №500060001/2015/610090/2 від 17.07.2015 року, відповідно до якого митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки документи, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Позивач вважає картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, оскільки позивачем були надані всі необхідні документи та додаткові документи, які були витребувані від декларанта і що будь-яких зауважень щодо наданих документів з боку митного органу не було.

На думку позивача, посадова особа митного органу прийняла рішення за відсутності обґрунтованих підстав, у відповідача відсутні були підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин неправильного визначення митної вартості товарів позивачем. Отже, митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення Позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, зазначаючи, що з боку Одеської митниці не було порушень прав позивача, та рішення відповідача ґрунтувалися на вимогах чинного законодавства. У відповідності до п.3 ст.53 МКУ в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, митним органом було виявлено, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, відповідно до інвойсів від 03.06.2015 № ВСР- 27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035 поставка товарів здійснюється на умовах СІК Одеса, у звязку з чим позивачу було направлено запит для отримання додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. За результатом аналізу наявної у митного органу інформації щодо митної вартості на аналогічні товари було встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, ніж митна вартість заявлена декларантом. Так як митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість товару була визначена митним органом з використанням резервного методу.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином та завчасно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.02.2015 року між ТОВ «Колумбус Інтернейшнл» (Україна, Покупець) та компанією «The New NGC, Inc., d/b/a National Gypsum Co.» (США, Продавець), було укладено зовнішньоекономічний контракт № 15/02, відповідно до якого Продавець виготовляє і продає, а Покупець приймає і оплачує будівельно-оздоблюванні матеріали або інші товари, надалі "Товар", в кількості, асортименті та за цінами, згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною контракту, при кожній окремій поставці в ході виконання цього Контакту специфікація узгоджується сторонами. Сторони погодили наступні умови поставки "Товарів":а) доставка вантажу морським транспортом - умовою поставки вважати «CIF-Одеса» або «CIF-Іллічівськ». б) декількома партіями на всю суму Контракту. 2.2 За взаємною згодою сторін при постачанні допускається уточнення й зміна асортименту, кількості і цін "Товарів", узгоджених в специфікаціях. 2.3 До узгодженого сторонами терміну "Товар" повинен бути виготовлений у відповідності з умовами Контракту, упакований, промаркований і переданий Покупцеві. 2.4 Датою поставки Товару вважається дата митної декларації країни Покупця 3.1 Загальна сума Контракту становить 200 000 доларів США.

Згідно інвойсів від 03.06.2015 року № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035 позивачем отримано готову шпаклівку PROFORM, відро 28 кг. артикль JTHT70 та готову шпаклівку PROFORM, відро 5,4 кг. артикль JT0570 кількістю 1440 відер по 28 кг по 9,15 США за відро та 288 відер по 5,4 кг - по 1, 8958 США за відро, загальною вартістю 22 086,32 США.

16.07.2015 року з метою декларування партії ввезеного товару позивач направив через програму «Електрона митниця» до Одеської митниці ДФС митну декларацію № 500060001/2015/013137 у якій була зазначена митна вартість товару за основним методом - за ціною договору, на рівні 0,3277 доллара США за 1 кг

Разом з декларацією були подані документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2012/0001070 від 25.12.2013, морський транспортний документ (морська накладна) № MSCULF733962 від 09.06.2015, морський транспортний документ (морська накладна) № MSCULF733970 від 09.06.2015, міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 681 від 15.07.2015, міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 691 від 15.07.2015, коносамент № MSCULF733962 від 09.06.2015, коносамент № MSCULF733970 від 09.06.2015, каталог виробника товару від 16.03.2015, прейскурант (прайс-лист) виробника товару, рахунок-фактура (інвойс) № ВСР-27034 від 03.06.2015, рахунок-фактура (інвойс) № ВСР-27035 від 03.06.2015, пакувальний лист від 03.06.2015, пакувальний лист від 03.06.2015, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 12 від 25.05.2015, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.12.2013, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товару № 15/02 від 15.02.2013, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2761 від 09.06.2015, інформація про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару №2761 від 09.06.2015, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 09.06.2015, акт про зважування № НОМЕР_1 від 15.07.2015, акт про зважування № НОМЕР_2 від 15.07.2015, акт про проведення фізичного огляду від 16.07.2015, лист виробника про склад товар від 03.06.2015, податкова накладна № 14 від 25.03.2015, податкова накладна № 2 від 14.01.2015, податкова накладна № 3 від 10.03.2015, податкова накладна №4 від 03.02.2015, податкова накладна № 8 від 16.01.2015, акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки або маркування від 16.07.2015, копія митної декларації країни відправлення №Х1987 від 26.06.2015, копія митної декларації країни відправлення № Х2345 від 26.06.2015.

Електронним повідомленням інспектора митного органу від 16.07.2015 року позивачу запропоновано надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями згідно ст. 53 (п.3) Митного кодексу України.

Крім того, у вказаному повідомленні митниця вказує про наявність розбіжностей та зазначила, що подані декларантом документи не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: відповідно до інвойсів від 03.06.2015 року № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035 поставка товарів здійснюється на умовах СІF Одеса. В наданих до митного оформлення документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

17.07.2015 р. позивачем до Одеської митниці надано лист № 17/15, з витребуваними митним органом документами, а саме: виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Додатково Позивач надав страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування відповідно до інвойсів від 03.06.2015 № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035. Та у відповідності до приписів п.3 ст.53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості позивачем додані додаткові документи, а саме: копію договору страхування № 02042-G від 09.06.2015, копія договору страхування № 02043-G від 09.06.2015, копію дебет-ноти № 02042-G від 09.06.2015 року, копію дебет-ноти № 02043-G від 09.06.2015 року, копію картки рахунку: 6.3.2 з 01.01.2013-17.07.2015, копію висновку експерта № 20-40/07-2015 від 17.07.2015 року.

ОСОБА_1 від 17.07.2015 року митний орган повідомив позивача, що надані на вимогу митного органу документи також мали розбіжності, зокрема: поставка товару на умовах CIF згідно Інкотермс-2010 означає що продавець виконує поставку, коли товар навантажений на транспортний засіб у порту відвантаження, а продажна ціна включає в себе вартість товару, фрахт (або транспортні затрати), а також вартість страхування при перевезенні. Проте, згідно наданих декларантом страхових документів, страхування здійснював саме імпортер товару. Крім того, наданих страхових документах зазначено інша назва судна та не виконується мінімальна сума покриття яка повинна складати 100% вартості вантажу + 10%.

Південною митницею за результатами опрацювання поданої декларації та доданих документів прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 17.07.2015р. №500060001/2015/610090/2, відповідно до яких митну вартість за одиницю товару визначено у розмірі 0,81 доларів США за кг нетто.

Відповідно до вказаного Рішення про коригування митної вартості товарів «обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено: у зв'язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості та тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: відповідно до інвойсів від 03.06.2015 № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035 поставка товарів здійснюється не умовах CIF Одеса. В наданих до митного оформлення документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.. З огляду на вищезазначені розбіжності, позивачу запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) - додаткові документи згідно п.3 ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1)виписку з бухгалтерську документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Листом від 17.07.2015 № 17/15 декларант надіслав додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Проте, надані документи також мали розбіжності, зокрема: поставка товару на умовах CIF згідно Інкотермс-2010 означає що продавець виконує поставку, коли товар навантажений на транспортний засіб у порту відвантаження, а продажна ціна включає в себе вартість товару, фрахт (або транспортні затрати), а також вартість страхування при перевезенні. Проте, згідно наданих декларантом страхових документів, страхування здійснював саме імпортер товару. Крім того, наданих страхових документах зазначено інша назва судна та не виконується мінімальна сума покриття яка повинна складати 100% вартості вантажу + 10%. Відповідно до п.2 статті 58 у випадку якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. У фіскального органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в фіскального органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, декларанту було повідомлено про обраний метод визначення митної вартості товарів - резервний. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим по товару № 1- за МД від 07.07.2015 № 110020000/2015/91П, тому митну вартість визнано на рівні - 0,81 доларів США за кг нетто. Декларанту також розяснено, що згідно з п.3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів та зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів та зборів; у разі незгоди декларанта з рішенням органу доходів та зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному органом доходів та зборів відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Також розяснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у органі доходів і зборів вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

Тобто, відповідачем при визначенні митної вартості товарів згідно рішення від 17.07.2015р. №500060001/2015/610090/2 (декларація від 16.07.201/2015/013137) застосований шостий, резервний, метод визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну.

Південною митницею 17.07.2015р. видана ТОВ КОЛУМБУС ІНТЕРНЕЙШНЛ картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон №500060001/2015/00197.

Згідно вказаної ОСОБА_2 відмови митна декларація не може бути прийнята у звязку з тим, що згідно МКУ від 13.03.2012 року №4496-VI глава 9 cт. 52-55 МКУ., так як митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у cт. 58, 59 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (GATT) - резервним методом. Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості від 17.07.2015р. №500060001/2015/610090/2, відповідно до якого було обрано резервний метод.

Згідно вказаної ОСОБА_2 відмови митна декларація не може бути прийнята у звязку з тим, що згідно МКУ від 13.03.2012 року №4496-VI ст.55 МКУ внесення до митної декларації змін чи доповнень, які впливають на умови оподаткування товарів, здійснюються шляхом подання митному органу нової ВМД із врахуванням Рішення про коригування митної вартості від 17.07.2015р. №500060001/2015/610090/2.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI за митною декларацією від 21.07.2015 № 500060001/2015/13467.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, при митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 150 403,60 гри. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів

Не погоджуючись рішенням про коригування митної вартості товарів від 17.07.2015р. №500060001/2015/610090/2 та карткою відмови у прийнятті митної декларації від 17.07.2015 року №500060001/2015/00197, позивач оскаржив їх до суду.

Суд вважає протиправним спірне рішення Південної митниці про коригування митної вартості товарів від 17.07.2015р. №500060001/2015/610090/2 з таких підстав.

Згідно ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, заборона незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини. У відповідності з ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Однак прийняте відповідачем рішення не відповідає вказаним вимогам.

Південною митницею на надано достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст.57 МК України.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 ст.57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з норми, викладеної у ч.8 ст.57 МК України лише у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару, відповідач витребував додаткові документи, не обгрунтувавши підстави їх витребування, Південною митницею не було ні в рішенні, ні у картці відмови обґрунтовано, в чому полягали об'єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості.

Відповідачем не доведена правомірність застосування резервного методу при визначенні митної вартості, оскільки неналежним чином обґрунтована неможливість застосування попередніх методів.

Витребування документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, не є обов'язковим, та повинно бути конкретизованим вказівкою на документи в загальному переліку, які є дійсно необхідними.

Відповідач зобовязав декларанта надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями згідно ст. 53 (п.3) Митного кодексу України та зазначив про наявність розбіжностей вказавши, що подані декларантом документи не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: відповідно до інвойсів від 03.06.2015 року № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035 поставка товарів здійснюється на умовах СІF Одеса. В наданих до митного оформлення документах відсутні страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому позивачем 16.07.2015 р до Одеської митниці були надані витребуваними митним органом документами, а саме: виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Крім того, позивач додатково надав страхові документ, та документи, що містять відомості про вартість страхування відповідно до інвойсів від 03.06.2015 № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035, а саме: копію договору страхування № 02042-G від 09.06.2015, копія договору страхування № 02043-G від 09.06.2015, копію дебет-ноти № 02042-G від 09.06.2015 року, копію дебет-ноти № 02043-G від 09.06.2015 року, копію картки рахунку: 6.3.2 з 01.01.2013-17.07.2015, копію висновку експерта № 20-40/07-2015 від 17.07.2015 року.

Судом встановлено, що між Компанією «The New NGC, Inc., d/b/a National Gypsum Co.» (США, Продавець) та Компанією «Sotby Transportation Inc.» (США, морський агент) був укладений договір доручення № 02/15 від 15.02.2013 року, за якою Компанія «The New NGC, Inc., d/b/a National Gypsum Co.» уповноважує Компанію «Sotby Transportation Inc.» від свого імені та за свій рахунок проводити експедирування вантажів по організації міжнародних перевезень та фрахтуванню вантажів, а також його страхування.

Між Компанією «Sotby Transportation Inc.» (США) та ТОВ «Колумбус Інтернейшнл» був укладений Договір доручення № 25/02 від 25.02.2013 року відповідно до умов якого, Компанія «Sotby Transportation Inc.» доручає ТОВ «Колумбус Інтеренейшнл» від свого імені та за свій рахунок виконати певні юридичні дії, пов'язані зі страхуванням вантажу. Вказаний договір укладений з метою врегулювання відносин по умовам поставки відповідно до контракту 15/02 від 15.02.2013 року.

Отже, на виконання умов договору № 25/02 від 25.02.2013 року, позивач застрахував відповідний товар. Відповідно до вказаних договорів передбачена страхова сума згідно інвойсів від 03.06.2015 № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035 у розмірі 144783,87 грн., що складає 100% вартості вантажу, заявленої позивачем. Додаткові 10% сплачені не були, при цьому, ціна товару в інвойсах включає в себе суму страхових платежів, таким чином страхова сума вартості вантажу ніяк не впливає на ціну визначену Компанією «The New NGC, Inc., d/b/a National Gypsum Co.» (США, Продавець) в інвойсах, а отже в даному випадку посилання відповідача на наявність розбіжностей в поданих декларантом документів, спростовується матеріалами справи.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Позивачем на вимогу митного органу були надані виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, також страхові документ, та документи, що містять відомості про вартість страхування відповідно до інвойсів від 03.06.2015 № ВСР-27034 та від 03.06.2015 № ВСР-27035, а саме: копію договору страхування № 02042-G від 09.06.2015, копія договору страхування № 02043-G від 09.06.2015, копію дебет-ноти № 02042-G від 09.06.2015 року, копію дебет-ноти № 02043-G від 09.06.2015 року, копію картки рахунку: 6.3.2 з 01.01.2013-17.07.2015, копію висновку експерта № 20-40/07-2015 від 17.07.2015 року проте з невизначених причин вказана інформація не була прийнята відповідачем до уваги та не зазначено, які підстави для визнання вказаних документів недостатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Також Південною митницею не надано доказів, на підставі яких визначено митну вартість товару в оскарженому рішенні від 17.07.2015р., не надано доказів в підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у звязку з чим суд доходить до висновку, що відповідачем не обґрунтована правомірність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Крім того, відповідач не довів наявність обставин, які виключають використання першого методу, та не встановив жодної із обставин, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за першим методом, а також неможливість застосування послідовно наступних методів при застосуванні останнього методу.

Відповідно до ч.4 ст.57 застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Однак відповідачем не надано доказів проведення відповідних консультацій з позивачем, що є у сукупності з вищевикладеним прямим порушенням порядку визначення митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України.

Під час розгляду справи, судом не встановлено, що в документах, які були подані декларантом разом з ВМД №500060001/2015/013137 для підтвердження митної вартості товару наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

Відповідач в рішенні про коригування митної вартості товарів запропонував ТОВ Колумбус Інтернейшнл з посиланням на п.3 ст. 53 МК України, на письмову вимогу надати: виписки з бухгалтерської документації, що було виконано позивачем (лист-відповідь №17/15 від 17.07.2015 року)

Крім того, відповідач у оскаржуваному рішенні послався на неможливість застосування другого та третього методів у зв'язку з відсутністю інформації. Проте, в цьому ж рішенні відповідач послався на визначення митної вартості з застосуванням митної вартості товарів, подібних (аналогічних) товарів. Таким чином, оскаржуване рішення містить суперечливі ствердження про відсутність інформації щодо подібних товарів та застосування такої інформації одночасно.

Отже, є протиправним визначення відповідачем позивачу митної вартості за резервним методом, при наявній можливості для застосування методу визначення митної вартості за методами щодо ідентичних чи аналогічних товарів, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішення оцінюються судом як обґрунтовані, отже підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи представники митниці не спростовували контрактну ціну оцінюваного товару (універсальна шпаклювальна маса для малярних робіт «PROFORM» не в аерозольній упаковці, (пастоподібна, готова до використання)), об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Інших переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Також інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Таким чином, суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про неправомірність застосування Одеською митницею резервного методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх, як це встановлено МКУ, та без обґрунтування неможливості їх застосування, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів та проведення відповідних консультацій між митним органом та декларантом, що є прямим порушенням порядку визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду викладеного, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації підлягає визнанню протиправними та скасуванню, а дії Митниці, повязані з відмовою в прийнятті первісно поданої ВМД від 16.07.2015р. із самостійним визначенням митної вартості за шостим методом, яким опосередковано прийняття протиправних рішень, мають бути визнані протиправними судом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Колумбус Інтернейшнл» підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛУМБУС ІНТЕРНЕЙШНЛ до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання недійсними рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови в прийнятті вантажної митної декларації від 16.07.2015 року №500060001/2015/013137, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, щодо самостійного визначення митної вартості імпортованих товарів за шостим методом їх оцінки.

Визнати протиправним рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 17.07.2015 року №500060001/2015/610090/2.

Визнати протиправною картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів, чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060001/2015/00197.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛУМБУС ІНТЕРНЕЙШНЛ 182, 70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) судового збору.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян