Справа № 5/294
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 березня 2014 року м. Київ № 5/294

Окружний адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Пащенка К.С., при секретарі судового засідання Іконніковій О.Ю., розглянувши подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
пропроведення перерахунку призначеної пенсії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок пенсії у відповідності до ст. 5, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2008 позов задоволено частково, а саме визнано протиправними дії відповідача щодо відмови провести перерахунок пенсії позивачу у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням отримуваної ним щомісячної надбавки (доплати), встановлені особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі; зобов'язано ГУ ПФУ у м. Києві провести позивачу, починаючи з 10 вересня 2007 року, перерахунок пенсії у відповідності до п. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлені особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.

17.06.2009 постановою Київського апеляційного адміністративного суду вказану постанову від 21.03.2008, в частині задоволення позовних вимог, скасовано та прийнято в цій частині нову - про відмову в позові, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В подальшому, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2012 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2009 скасовано, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2008 змінено, а саме: абзац 3 резолютивної частини постанови викладено в такій редакції: «Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести, починаючи з 10 липня 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі», у решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.03.2008 залишено без змін.

18.02.2013 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести, починаючи з 10 липня 2006 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ з урахуванням отримуваних ним щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мали право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і були залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.

Як видно з матеріалів справи, постановою ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2013 ВП № 36752317 встановлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 10.07.2006 по 22.07.2011 в сумі 112406,94 грн., у зв'язку з чим виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва, закінчено.

Водночас, постановою ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві про відновлення виконавчого провадження від 17.07.2013 ВП № 36752317 відновлено виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва, виданого 18.02.2013.

24.02.2014 до канцелярії суду надійшло подання державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій останній просив змінити спосіб виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 5/294 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 заборгованості по пенсії в сумі 112406,94 грн., яке обґрунтовано тим, що боржником рішення суду самостійно не виконується з незалежних від нього причин.

У судове засідання з розгляду заяви про роз'яснення судового рішення у справі призначене на 04.03.2014 об 11:40, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, представники сторін не з'явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши вищевказану заяву, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З 1 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Частиною 1 статті 2 цього Закону визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. За частинами 1, 2 статті 3 Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Згідно частинами 1, 2, 6, 7, 8 статті 4 зазначеного вище Закону виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконане протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Перерахування коштів за рішенням суду здійснюється Державною казначейською службою України у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі. Державний виконавець протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення виносить постанову про заміну стягувача на Державну казначейську службу України з одночасним направленням повідомлення такому органу. Державне підприємство або юридична особа, які визнані боржниками за рішеннями суду, зобов'язані протягом десяти днів з дня перерахування коштів відкрити рахунки в органах Державної казначейської служби України та проводити розрахунки виключно з цих рахунків. Положення цієї частини не поширюються на банки, сто відсотків або частка статутного капіталу яких належить державі.

За статтею 7 Закону виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 № 5-5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду. Тобто, Управління Пенсійного фонду України є державним органом.

Виходячи з положень Закону та приписів Порядку, затвердженого на виконання цього Закону постановою Кабінету Міністрі України від 03.08.2011 № 845, органи Державної казначейської служби на теперішній час не мають повноважень для зобов'язання іншого органу вчинити певні дії та можливості прийняти до виконання виконавчий документ без зазначення суми коштів, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України.

За частиною 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення. У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. При цьому адміністративний суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 30.01.2014 у справі № К/800/46966/13 та від 20.02.2014 у справі № К/800/56064/13.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не здійснене виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2012, оскільки проведене лише нарахування на користь позивача коштів.

При цьому, з матеріалів справи видно, що за результатами розгляду Вищим адміністративним судом України заяви ОСОБА_1 про роз'яснення зазначеної постанови від 21.09.2012, прийнято ухвалу від 24.07.2013, якою таку заяву задоволено та роз'яснено, що зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2012 перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 передбачає безумовну виплату нарахованих сум.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо очевидної неможливості виконання постанови суду у визначений судом спосіб, що обумовлює зміну та встановлення іншого способу і порядку виконання судового рішення шляхом визначення до стягнення з відповідача на користь позивача відповідної суми, що нарахована відповідачем на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2012, у зв'язку з чим подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 5/294.

2. Змінити та встановити інший спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2012 у справі № 5/294 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 заборгованості по пенсії в сумі 112406,94 грн. (сто дванадцять тисяч чотириста шість гривень 94 коп.), що нарахована Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 21.09.2012 у справі № 5/294.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяК.С. Пащенко