Справа № 2а-4374/11/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 квітня 2011 року № 2а-4374/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І., Голови Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_2 Вища кваліфікаційна комісія суддів України
про визнання дій, бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:

25 березня 2011 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_2, судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І., Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 березня 2011 року позовну заяву по справі № 2а-4374/11/2670 залишено без руху у зв'язку з недоліками позовної заяви. Позивачу було встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви до 07 квітня 2011 року.

На виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 березня 2011 року 11 квітня 2011 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І., Голови Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_2, третя особа Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

Позовні вимоги в останній редакції викладено наступним чином:

1) Визнати дії та бездіяльність судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І. по знищенню поданих заяв:

- заява про відвід від 06.09.2010 р. (штамп від 06.09.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 06.09.2010 р. (штамп від 06.09.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 06.09.2010 р. (штамп від 06.09.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 26.10.2010 р. (штамп від 26.10.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 26.10.2010 р. (штамп від 26.10.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 26.10.2010 р. (штамп від 26.10.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 26.10.2010 р. (штамп від 26.10.2010 р., вхідний номер відсутній);

- заява про відвід від 13.12.2010 р. (штамп від 13.12.2010 р., вхідний номер відсутній) - незаконними;

2) Стягнути солідарно з судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І. та Голови Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2, як суб'єктів владних повноважень, на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.;

3) Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва томи № 20-21 матеріалів справи № 1-5/2011 (№ 1-634/09, № 1-27/2010), що підтверджує знищення поданих заяв;

4) У відповідності до ст. 84 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" винести окрему постанову стосовно дій та бездіяльності з розв'язання заявлених заяв та знищення документів, що надійшли до канцелярії суду, направивши матеріали справи до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України для відкриття дисциплінарного провадження відносно судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І. та Голови Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2

У пункті 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Пунктом 4.2. Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців 3-5 статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення абзацу 4 статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" cудова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом; судову владу реалізовують професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні шляхом здійснення правосуддя в рамках відповідних судових процедур.

Згідно статті 6 КАС України суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, з приводу розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Для вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до цього Закону діє суддівське самоврядування.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посягання на процесуальну незалежність.

Предметом оскарження до адміністративного суду є дії, рішення та бездіяльність субєктів владних повноважень (в тому числі і суддів), які повязані з управлінськими функціями таких субєктів та не стосуються здійснення функцій судочинства.

Оскарження дій судді щодо здійснення правосуддя передбачено відповідними процесуальними кодексами України, в даному випадку Цивільним процесуальним кодексом України (далі по тексту - ЦПК України).

Як вбачається з уточненого адміністративного позову, оскаржуються дії судді щодо заяв про відвід, поданих через канцелярію суду. Разом з тим, порядок розгляду вирішення таких заяв встановлено нормами ЦПК України. Зокрема, ЦПК України передбачено порядок вирішення заяви про відвід.

Згідно статті 24 ЦПК України у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до статті 25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею. У разі задоволення заяви про відвід комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів. Якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 21 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з статтею 293 ЦПК України визначено види ухвал суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Зазначена позиція також базується на висновках Верховного Суду України щодо незалежності судової влади, зокрема у постанові Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 р.

Так, згідно п. 10 Постанови виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 від 11 квітня 2011 року не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржувані дії судді Голосіївського районного суду м. Києва Горбань Н.І. та Голови Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2 не повязані зі здійсненням владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Клочкова