Справа № 406/3387/14
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткач О.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року справа №406/3387/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області на постанову Алчевського міського суду Луганської області від 11 червня 2014 року у справі № 406/3387/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та сплати пенсії , -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області (з урахуванням уточнень) про визнання неправомірними дій щодо відмови управління зарахувати позивачу стаж роботи як лікаря-хірурга з 01 вересня 1990 року по 31 серпня 1992 року в клінічній ординатурі м.Харкова до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років (на 30 серпня 2013 року спеціальний стаж склав 25 років 01 місяць 02 дні); зобов'язати відповідача зарахувати трудовий стаж роботи лікаря-хірурга з 01 вересня 1990 року по 31 серпня 1992 року у клінічній ординатурі м.Харкова до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років та призначити позивачу пенсію з часу звернення з заявою про призначення пенсії - з 30 серпня 2012 року (згідно ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення») (а.с. 1-3, 34-35).

Постановою Алчевського міського суду Луганської області від 11 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області задоволено. Визнано дії управління щодо відмови в нарахуванні пенсії за вислугу років позивачу неправомірними. Зараховано до пільгового стажу за вислугу років період навчання позивача в клінічній ординатурі з 01 вересня 1990 року по 31 серпня 1992 року і період роботи в ТОВ «Світа-Мед» з 08 листопада 2010 року по 01 березня 2012 року; зобов'язано управління призначити пільгову пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13 травня 2014 року (а.с. 46-47).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Алчевського міського суду Луганської області від 11 червня 2014 року у справі № 406/3387/14 про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та сплати пенсії та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи (а.с. 49-50).

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

14 вересня 2015 року позивачем до канцелярії суду надіслано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 71).

Апелянтом разом із апеляційною скаргою подано заяву про розгляд справи за відсутності представника управління (а.с. 50).

Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне залишити частину позовних вимог без розгляду з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що у 2012 році позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатами розгляду якої отримав відмову (а.с. 26-27). Зазначене рішення пенсійного фонду оскаржено не було.

23 квітня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області від 26 травня 2014 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із не зарахуванням періоду навчання в клінічній ординатурі з 01 вересня 1990 року по 31 серпня1992 року та періоду роботи в ТОВ «Світа-Мед» з 08 листопада 2010 року по 01 березня 2012 року (термін дії акредитаційного сертифікату з 02 березня 2012 року по 02 березня 2015 року) у стаж роботи за вислугу років (а.с. 32).

13 травня 2014 року позивач звернувся до суду із даним позовом, зокрема, про призначення йому пенсії з часу звернення до пенсійного органу з відповідною заявою - з 30 серпня 2012 року (а.с. 1, 35).

Постановою Алчевського міського суду Луганської області від 11 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області задоволено, зокрема, зобов'язано управління призначити пільгову пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 13 травня 2014 року (а.с. 46-47).

Колегія судів зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, не надав відповідної оцінки позовним вимогам позивача за період з 30 серпня 2012 року з огляду на наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спірні правовідносини регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 вказаного закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Правила даної статті не поширюються на строки звернення до адміністративного суду (ч. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом із цим, відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. При цьому, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

З позовної заяви вбачається, що рішення про відмову в призначенні пенсії від 17 вересня 2012 року він отримав, з ним не погодився, однак його не оскаржив.

23 квітня 2014 році він повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії та отримавши відмову звернувся до суду із даним позовом.

В позовній заяві позивач не ставить питання про визнання причин пропуску строку поважними, поважності причин пропуску строку звернення до суду не зазначає, оскаржує рішення пенсійного органу прийняте у 2014 році.

Відповідно до п. 9 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З урахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги приписи ст.ст. 99-100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, положення ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку про необхідність залишення частини позовних вимог з 30 серпня 2012 року по 22 квітня 2014 року без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 197, 198, 203, 296, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області на постанову Алчевського міського суду Луганської області від 11 червня 2014 року у справі № 406/3387/14 - задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та сплати пенсії з 30 серпня 2012 року по 22 квітня 2014 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді: Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова