Справа № 818/1707/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 818/1707/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Фоменко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1707/15

за позовом ОСОБА_4

до Державного кадастрового реєстратору відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_2, Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратору відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області (далі відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратору відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_2 №РВ-015 від 02.05.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- скасувати реєстрацію земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0174 та :01:001:159;

- зобовязати відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 29.04.2015 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,51га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Ганнівсько-Вирівської сільської ради, Держаний акт на право приватної власності на землю серії IV-CM №004781 від 16.02.2001 року.

Свої вимоги мотивує тим, що рішення державного кадастрового реєстратору про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є протиправним, оскільки в її приватній власності знаходиться земельна ділянка площею 3,51га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Ганнівсько-Вирівської ради, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-CM №004781 від 16 лютого 2001 року. Зазначає, що не погоджувала меж земельних ділянок інших землевласників, з якими виявлено накладку, а тому внесення до Державного земельного кадастру недостовірної інформації про сусідні земельні ділянки під кадастровими номерами :01:001:0174 та :01:001:159 призвело до порушення її прав та законних інтересів щодо землекористування. Тому відомості про реєстрацію таких земельних ділянок підлягають скасуванню. Крім того, належна їй на праві власності земельна ділянка є сформованою та відповідно до ч.3 ст.79-1 Земельного кодексу України підлягає державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач 1 та представник відповідача 2 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію правомірністю рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки під час розгляду заяви позивача про внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру виявлено, що дана земельна ділянка накладається на інші земельні ділянки, що згідно зі ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, є підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації. Земельна ділянка ОСОБА_4, яка накладається на дві інші земельні ділянки, не була сформована, оскільки її межі до цього ніколи не визначалися в натурі, внаслідок чого позовні вимоги є необґрунтованими (а.с.31-35,39-43).

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін та державного кадастрового реєстратора, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення тринадцятої сесії 23 скликання Ганнівсько-Вирівської сільської ради народних депутатів від 21.12.2000 року ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,51 га в межах згідно з планом зовнішніх меж для ведення особистого підсобного господарства, про що виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-CM №004781 від 16.02.2001 року (а.с.7).

29 квітня 2015 року позивач з метою внесення відомостей про земельну ділянку, що знаходиться на території Ганнівсько-Вирівської сільської ради, та присвоєння кадастрового номеру звернулася до Державного земельного кадастру.

02 травня 2015 року рішенням Державного кадастрового реєстратору відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_2 №РВ-015 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку зі знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме: перетин з ділянкою :01:001:0174 (площа співпадає на 13,983%) та перетин ділянок з ділянкою :01:001:159 (площа співпадає на 26,4727%) (а.с.8).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року № 3613-VI визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону № 3613 порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з пунктом 73 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, (далі - Порядок), державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку

За приписами пункту 74 Порядку ведення Державного земельного кадастру Державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Судом встановлено, що розгляд заяви позивача від 29 квітня 2015 року проведено державним кадастровим реєстратором в межах строку, передбаченого пунктом 73 Порядку ведення Державного земельного кадастру, з прийняттям 02 травня 2015 року рішення №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Під час розгляду вказаної заяви позивача державним кадастровим реєстратором виявлено невідповідність поданих документів даним Державного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів)), а саме земельна ділянка накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0174 та :01:001:159, що підтверджується матеріалами справи (а.с.44-45).

Частиною 6 статті Закону 24 № 3613- VI визначено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно з пунктом 73 Порядку Державний кадастровий реєстратор за результатами перевірки заяви вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Пунктом 111 Порядку передбачено, що Державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Судом встановлено, що рішення №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру прийнято державним кадастровим реєстратором з дотримання приписів вказаних правових норм, оскільки межі земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, накладалися із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0174 та :01:001:159 (а.с.44-45,60-61).

Таким чином, державним кадастровим реєстратором правомірно, на підставі Закону України "Про Державний земельний кадастр", Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-015 від 02.05.2015 року, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За відсутності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, відсутні і підстави для зобов'язання відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 29.04.2015 року про державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,51га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Ганнівсько-Вирівської сільської ради, Держаний акт на право приватної власності на землю серії IV-CM №004781 від 16.02.2001 року.

Також суд не погоджується з позицією позивача, яка вказала, що її земельна ділянка вже є сформованою.

Зокрема, у частині першій та другій статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

З протоколу №5 від 30.11.2001 року загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності АФ «Колос» на території Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області вбачається, що розпайовані землі виділялися в натурі (на місцевості) єдиним масивом, враховуючи їх спільне використання (а.с.56).

Тобто у даному випадку межі земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_4, не встановлювалися окремо в натурі, а виділялися єдиним масивом.

Слід відмітити, що у копії експлікації земель колишньої АФ «Колос» на плані розпаювань ділянка позивача під відповідним номером, певної конфігурації та в межах координат, вказаних у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії IV-CM №004781 від 16.02.2001 року, відсутня (а.с.58,62).

З рішення 17 сесії 23 скликання Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 20.12.2001 року слідує, що заява ОСОБА_4 про перенесення місця розташування земельного паю у звязку з непридатністю використання була задоволена при умові здачі державного акту на землю в сільську раду і виготовлення нового державного акту, чого позивачем зроблено не було (а.с.57).

Відтак, фактично межі та площа земельної ділянки, що належить позивачу на праві власності, визначені не були, внаслідок чого вона залишається несформованою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про необхідність скасування реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0174 та :01:001:159 з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (ч.6, ч.7 ст.9 цього ж Закону).

Отже, суд не може перебирати на себе такі повноваження.

Крім того, Постанова Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, якою затверджений Порядок ведення Державного земельного кадастру, чітко встановлює випадки, у разі яких державна реєстрація земельної ділянки скасовується.

Так, пункт 114 Постанови № 1051 визначає, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання;

2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпункті 2 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу згідно з додатком 23, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок.

Тобто скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється лише у випадках, передбачених законодавством, та не належить до компетенції суду, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державного кадастрового реєстратору відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_2, Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 23.09.2015 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова