Справа № 2а-18848/11/2670
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 січня 2012 року № 2а-18848/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Генерального прокурора України ОСОБА_2
про визнання бездіяльності протиправною,
ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2011 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Генерального прокурора України ОСОБА_2 (далі - відповідач) з наступними позовними вимогами:

- врахувати, що в Окружному адміністративному суді м. Києва вже були судові засідання про визнання бездіяльність Генпрокурора протиправним, наприклад 15.11.12 р.;

- не брати хабара від голови СБУ та інших і відкрити провадження;

- визнати бездіяльність Генпрокурора ОСОБА_2 протиправними на мої заяви від 14.11.11 р., 05.12.11 р., 12.12.11 р., 13.12.11 р. за № 33 і № 34;

- дати ухвалу про відкриття провадження на руки.

Позовні матеріали передані на розгляд судді 19 грудня 2011 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2011 р. позовну заяву в адміністративній справі № 2а-18848/11/2670 залишено без руху та встановлено позивачу строк до 20.01.2012 р. для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, шляхом зазначення у позовній заяві поштової адреси позивача (місцезнаходження позивача), сплати державного мита відповідно до вимог частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" та приведення позовних вимог у відповідність до частини 4 статті 105 КАС України.

19 січня 2012 року до канцелярії Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позовні вимоги в останній редакції викладено наступним чином:

- зобов'язати Генпрокурора ОСОБА_2 вчинити дію, а саме - прочитати, ознайомитися мої заяви на його ім'я від 14.11.11 р., від 05.12.11 р., від 12.12.11 р., від 13.12.11 р.

З матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що вищевказані заяви від 14.11.11 р., від 05.12.11 р., від 12.12.11 р., від 13.12.11 р. є заявами про злочин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Основними ознаками правовідносин, з яких виникають публічно-правові спори, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому субєкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони субєкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 1 Кримінально-процесуального кодексу України діяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, суду щодо порядку провадження у кримінальних справах регламентується цим Кодексом. Кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (суддів) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Як встановлено КПК України, дії прокурора оскаржуються відповідно до статті 236 КПК України, скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відтак, спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду реламентовані КПК України.

Крім того, захист прав заявників, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог частини 3 статті 2 КАС України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла заява, перевірити, чи містить звернення викладені ознаки суспільно небезпечного діяння, встановленого Кримінальним кодексом України, відповідність заяви вимогам статті 95 КПК України, дотримання відповідачем інших приписів, установлених КПК України.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Даний висновок співпадає з висновками колегії суддів Вищого адміністративного суду України (Головуючий суддя Смокович М.І.) за розглядом касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського районного суду м. Кіровограда та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, а також Київського апеляційного адміністративного суду (Головуючий суддя Саприкіна І.В.) під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2008 р., викладений в ухвалі від 13.05.2009 р. у справі № 22-а-16617/08.

Встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що дані правовідносини є кримінально-правовими, а тому не підлягають розгляду адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства. Оскільки між сторонами не склалися публічно-правові відносини, відтак дана справа не повинна вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Крім того, описані правовідносини не можуть бути віднесені до категорії публічно-правових з тих підстав, що їх виникнення не пов'язано з будь-якими рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів владних повноважень в сфері управлінської діяльності.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що скарги на дії посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури чи їх бездіяльність при розгляді заяв про злочин чи розслідуванні кримінальної справи повинні розглядатися лише в порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно статті 1 КПК України визначений порядок провадження у кримінальних справах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується бездіяльність Генерального прокуратура України ОСОБА_2, яка повязана не зі здійсненням управлінських функцій, а щодо бездіяльності прокурора, вчиненої в порядку досудового слідства, тобто оскарження такої бездіяльності щодо порядку розгляду заяв про злочин не є справою адміністративної юрисдикції.

Спільним листом ВАСУ 12.03.2011 334/8/13-11 та ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 11.03.2011 № 259/0/4-11 надано чітке розяснення щодо віднесення такої категорії спорів до кримінального, а не адміністративного судочинства.

Крім цього, Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 р. положення статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному звязку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини пятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності субєктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Отже, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не є справою адміністративної юрисдикції, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Даний позов може вирішуватись в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Клочкова