Справа № 823/1996/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року справа № 823/1996/15

м. Черкаси

12 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Орленко В.І.,

при секретарі Дудці Г.О.,

за участю представника позивача управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3151 грн. 70 коп. згідно з вимогою УПФУ в Звенигородському районі від 27.01.2012 № Ф-105 про сплату боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обгрунтовуючи їх тим, що відповідач має заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011 рік у розмірі 3151 грн. 70 коп. згідно вимоги УПФУ в Звенигородському районі від 27.01.2012 №Ф-105 про сплату боргу. Вказана вимога відповідачем в судовому порядку не оскаржувалась, грошові кошти за нею в повному обсязі не сплачені.

Відповідно до Закону України від 04.07.2013 №404-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України у звязку з проведенням адміністративної реформи», Закону України від 04.07.2013 № 406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку із проведенням адміністративної реформи», органи Пенсійного фонду України з 01 жовтня 2013 року функцію адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування передали до органів Міністерства доходів і зборів України, але борги, що виникли до 01 жовтня 2013 року, залишилися за органами Пенсійного фонду до повного погашення.

Так, згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 04.07.2013 № 406-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи», органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що по-перше, 11.07.2014 підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_2 припинена, відтак, відповідач не має жодних зобовязань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011 рік. По-друге, з 01.10.2013 адміністрування єдиного внеску здійснюють органи доходів і зборів, тому у позивача відсутнє право звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з єдиного внеску. По-третє, відповідач вважає незаконною вимогу УПФУ в Звенигородському районі від 27.01.2012 № Ф-105 про сплату боргу з тих підстав, що відповідач не був платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у вказаний період.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з нижченаведеного.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі по тексту - Закон №2464), що набрав чинності з 01.01.2011.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Страхувальниками, в свою чергу, вважаються роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону № 2464 зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 08.08.2008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; 11.07.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, №2002164, власне рішення.

З огляду на викладені вище норми Закону № 2464 відповідач був страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону №2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону №2464).

При цьому для платників фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, єдиний внесок встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 7 Закону № 2464 бази нарахування єдиного внеску.

Так, для платників фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Мінімальний страховий внесок, в свою чергу, визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Статтею 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" установлено на 2011 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 941 гривня, з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985 гривень, з 1 грудня - 1004 гривні.

Таким чином, мінімальний розмір єдиного внеску на місяць у першому кварталі 2011 року становив 326 грн. 53 коп., у другому - 333 грн. 12 коп., в жовтні-листопаді - 341 грн. 80 коп. та в грудні 2011 року - 348 грн. 39 коп.

В той же час, грошові кошти в рахунок погашення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011 рік відповідач в установлені статтею 9 Закону № 2464 строки в повному обсязі не перерахував у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед Пенсійним фондом України за відповідний період в розмірі 3151,70 грн.

ОСОБА_2 єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, в тому числі обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом, визнається недоїмкою.

Згідно ч. 4 статті 25 Закону № 2464 територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

У зв'язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 нарахованих сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2011 рік управлінням Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області на адресу відповідача була направлена вимога від 27.01.2012 №Ф-105 на суму 3269 грн. 30 коп.

У звязку з адміністративним оскарженням боржником вимоги управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області від 27.01.2012 №Ф-105 на суму 3269,30 грн., дана вимога набрала законної сили 14.08.2012.

Відповідно до ч. 4 статті 25 Закону № 2464 у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. За означених підстав територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

В судовому порядку вимога УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області від 27.01.2012 №Ф-105 про сплату боргу не оскаржувалась.

Судом встановлено, що вимога УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області від 27.01.2012 №Ф-105 про сплату боргу неодноразово направлялась позивачем для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції. Відповідно до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №823/657/15 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції ОСОБА_4А про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015 у виконавчому провадженні № 46826344, з підстав пропуску строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 16 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Суд також зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом» від 13.05.2014 № 1258-VII, внесено зміни до ст. 6 Закону України № 2464, зокрема, доповнено частиною четвертою такого змісту: «у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою підприємцем».

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, а відповідачем не спростовано, наявність у ФОП ОСОБА_2 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3151,70 грн.

Щодо права управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування після 01.10.2013, суд зазначає.

11 серпня 2013 року набрав чинності Закон України від 04.07.2013 № 406-VІІ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи", яким урегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду України Міністерству доходів і зборів України.

Пунктом 3 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що процедури адміністрування, які здійснюють органи доходів і зборів, встановлені цим Законом, поширюються на періоди до набрання чинності цим Законом. Заходи адміністрування органами доходів і зборів здійснюються не раніше дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи", тобто 11.08.2013. Органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

Тобто, органи Пенсійного фонду повинні закінчити усі наявні станом на 11.08.2013 процедури адміністрування єдиного внеску, у тому числі, стягнення за виконавчими документами.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 04.07.2013 № 406-VІІ суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011 рік в розмірі 3151 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3151 (три тисячі сто пятдесят одна) грн. 70 коп. згідно з вимогою УПФУ в Звенигородському районі Черкаської області від 27.01.2012 №Ф-105 про сплату боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 14.09.2015.