Справа № 2а/2570/1847/2011
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а/2570/1847/2011
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 квітня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

суддів Баргаміної Н.М., Непочатих В.О.,

при секретарі Сапоненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду по справі за його адміністративним позовом до Міністерства праці та соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання бездіяльності протиправною, дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства праці та соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, в якому просив: визнати протиправними бездіяльність Міністерства праці та соціальної політики України щодо не врегулювання питання стосовно одержання грошової компенсації санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні громадянам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи; визнання незаконними дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради стосовно відмови у отриманні ОСОБА_1 грошової компенсації санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2007-2010 роки; зобовязати Міністерство праці та соціальної політики України визначити розмір середньої вартості путівки в Україні за 2007-2010 роки; зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 20, 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошову компенсацію санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2007-2010 роки.

18.04.2011 року через канцелярію суду позивач надав заяву про поновлення строку звернення до суду в якій просив суд вирішити, що правовідносини які виникли в частині отримання грошової компенсації за санаторно-курортне лікування відносяться до відшкодування ядерної шкоди і не обмежується строком давності у розумінні п. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України згідно ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», п. 1 ст. IV Закону України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» та поновити строк подання звернення до суду з адміністративним позовом. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що правовідносини, які виникли в частині отримання грошової компенсації за санаторно-курортне лікування відносяться до відшкодування ядерної шкоди і відповідно до чинного законодавства не обмежуються строком давності.

В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду заяви про поновлення строку звернення до суду повідомлені належним чином, ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про розгляд питання про поновлення строку звернення до суду без його участі.

Відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про поновлення строку звернення до суду без їх участі.

У відповідності до п. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання у справі не здійснювалось, в звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Обґрунтування позивача, що при вирішенні питання про строки звернення до адміністративного суду застосуванню підлягає ч. 1 ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не можуть братися судом до уваги, оскільки зазначений Закон є основоположним у ядерному законодавстві України і встановлює пріоритет безпеки людини та навколишнього природного середовища, права і обов'язки громадян у сфері використання ядерної енергії, регулює діяльність, пов'язану з використанням ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання, встановлює також правові основи міжнародних зобов'язань України щодо використання ядерної енергії, а тому дія вказаної норми на зазначені спірні правовідносини щодо грошової компенсації за санаторно-курортне лікування не поширюється.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов подано до суду після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Отже, суд дійшов висновку, що заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає, а позовну заяву в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради стосовно відмови у отриманні ОСОБА_1 грошової компенсації санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2007, 2008, 2009 роки; зобовязання Міністерства праці та соціальної політики України визначити розмір середньої вартості путівки в Україні за 2007, 2008, 2009 роки; зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 20, 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошову компенсацію санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2007, 2008, 2009 роки залишити без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 100, 102, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради стосовно відмови у отриманні ОСОБА_1 грошової компенсації санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2007, 2008, 2009 роки; зобовязання Міністерства праці та соціальної політики України визначити розмір середньої вартості путівки в Україні за 2007, 2008, 2009 роки; зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 20, 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» грошову компенсацію санаторно-курортного лікування в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2007, 2008, 2009 роки залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у випадках та порядку, передбачених ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Гловуючий суддя: О.В. Заяць

Судді Н.М. Баргаміна

ОСОБА_2