Справа № К/9991/53361/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Київ К/9991/53361/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2010р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У липні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання рішення протиправним, зобов`язання Міністерства оборони України включити до розміру одноразової грошової допомоги премію (33,3 %), надбавку за таємність, щомісячну надбавку за безперервну військову службу, надбавку за класну кваліфікацію, надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі та зобов`язання Харківський обласний військовий комісаріат виплатити одноразову грошову допомогу з врахуванням перелічених складових.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2010р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2011р., позов задоволено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилися відповідачі, подали касаційну скаргу, в якій посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМ України від 28.05.2008р. № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, згідно з підпунктом 2 пункту 2 якого одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), зокрема інвалідам II групи, у разі настання інвалідності в період проходження військової служби, у розмірі 42-місячного грошового забезпечення.
Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.
Частиною 2 статті 9 Закону України від «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з 13.05.1991р. по 17.12.2007р. проходила військову службу.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.12.2007р. №15 позивача звільнено з військової служби у відставку відповідно до пп. «в» п. 85 Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України (за станом здоров`я).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.12.2007р. №524 позивач виключена зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення з 17.12.2007р. та направлена на військовий облік до Дергачівського-Золочівського об`єднаного районного військового комісаріату Харківської області для постановки на військовий облік.
З 07.05.2008р. на підставі довідки МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності через захворювання, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи у період проходження військової служби.
Згідно протоколу № 11 від 17.11.2008р. Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби призначено позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 42 місячного грошового забезпечення.
У грудні 2008 року позивач отримала зазначену грошову допомогу.
Розрахунок одноразової грошової допомоги здійснювався на підставі грошового атестату позивача, однак в розрахунок не були враховані усі складові грошового забезпечення, а саме: надбавка за «таємність», щомісячна надбавка за безперервну військову службу, надбавка за класну кваліфікацію, надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі.
Не погодившись з цим позивач у червні 2009 року звернулась з письмовою заявою до Харківського обласного військового комісаріату.
02.07.2009р. позивача повідомлено, що грошова допомога призначена та виплачена відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМ України №499 від 28.05.2008р.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не постанова КМ України від 28.05.2008р. №499, яка звужує обсяг гарантій військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги в разі інвалідності, що настала в період служби.
З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не постанову КМ України від 28.05.2008р. №499, а Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який має вищу юридичну силу, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 12.11.2013р. (справа №21-383а13), від 28.01.2014р. (справи №№ 21-475а13, 21-477а13), 11.02.2014р. (справа № 21-495а13), 04.03.2014р. (справа 21-31а14), 15.04.2014р. (справа № 21-78а14), 10.06.2014р. (справа № 21-171а14).
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2010р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2011р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський