Справа № 802/1509/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 вересня 2015 р. Справа № 802/1509/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Крисько Ілони Володимирівни

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці

про: визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці, у якому просив визнати рішення управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області про закінчення виконавчого провадження від 25.03.15р. протиправним та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. позовну заяву залишено без розгляду (а. с. 72-75).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.08.2015р. апеляційну скаргу задоволено, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 100-101).

Ухвалою від 09.09.2015р. задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Заброцької Л. О. В задоволенні заяви позивача про відвід секретаря судового засідання відмовлено (а. с. 140-141).

Ухвалою від 10.09.2015р. суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Р. М. прийняла справу до свого провадження (а.с. 143).

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений адміністративний позов та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали. Представник відповідача зазначила, що з Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці 12.03.2015р. надійшов лист в якому повідомлялось, що центром зайнятості судове рішення виконане 11.03.2015р. шляхом внесення до трудової книжки ОСОБА_1 запису за №42. На підставі вказаного державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», копія якої була направлена сторонам виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2015р. по справі №802/4166/14-а повністю задоволений позов ОСОБА_1 до заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості міста Вінниці ОСОБА_4, Лівобережного міжрайонного центру зайнятості та зобовязано Лівобережний міжрайонний центр зайнятості міста Вінниці видалити з трудової книжки позивача - ОСОБА_1 (БТ-І №6385342) запис "одержання допомоги обманним шляхом".

02.02.2015р. Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №802/4166/14-а. На виконання вищевказаного судового рішення відповідач відкрив виконавче провадження ВП № 46425108 (а. с. 45).

У зв'язку із повним виконанням судового рішення 25.03.2015 року відповідачем винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України Про виконавче провадження (а. с. 50).

Не погоджуючись із постановою державного виконавця позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України Про виконавче провадження (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Виконавча служба містить у собі не тільки завдання, але й визначає організаційні моменти правового статусу державної виконавчої служби, а також закріплює основні принципи виконання рішень, що складає основний зміст її діяльності.

В силу норм частини 1 статті 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено права і обов'язки державних виконавців. Так, згідно частини 1 вказаної статті державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (частина 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Як слідує із наданих до суду доказів, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2015 року по справі № 802/4166/14-а повністю задоволений позов та зобовязано Лівобережний міжрайонний центр зайнятості міста Вінниці видалити з трудової книжки позивача - ОСОБА_1 (БТ-І №6385342) запис "одержання допомоги обманним шляхом".

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

02.02.2015р. Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №802/4166/14-а. На виконання вищевказаного судового рішення за заявою ОСОБА_1 відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження ВП №46425108.

12.03.2015 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області направлено лист Лівобережним центром зайнятості м.Вінниці про виконання 11.03.2015 року рішення суду в добровільному порядку шляхом внесення до трудової книжки гр. ОСОБА_1 запису №42.

Відповідач направив ОСОБА_1 лист від 25.03.2015р. №2214/2.1-28/9 про те, що виконавче провадження №46425108 було закінчено на підставі п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", про що була винесена відповідна постанова від 25.03.2015р, яка направлена позивачу разом з листом (а. с. 51).

Як зазначено в тексті оскаржуваної постанови, відповідач закінчив виконавче провадження у зв'язку з тим, що рішення суду боржником виконано, що підтверджується копіями відповідних документів, наданих боржником державному виконавцю.

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (частина 3 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження").

З аналізу вказаних положень видно, що закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження можливо лише у разі фактичного виконання виконавчого документу в повному обсязі.

З матеріалів справи видно, що Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці вніс новий запис в трудову книжку ОСОБА_1 за №42. Проте, в постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2015р., виконавчому листі та постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2015р. вказано про видалення з трудової книжки позивача ОСОБА_1 (БТ-1 №6385342) запису «одержання допомоги обманним шляхом».

Тобто, станом на час прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження видалення вказаного запису не відбулось, отже обставини, які зумовлювали можливість закінчити виконавче провадження з підстав визначених п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження не існували.

Таким чином, рішення по справі №802/4166/14-а є не виконаним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", а тому постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №46425108 від 25.03.2015 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2015 року ВП №46425108.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: