Справа № 2-а-297/10
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2010-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

331

31 травня 2010 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Іценко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектором адміністративної практики Прилуцького ВДАІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому просить скасувати постанову інспектора адміністративної практики Прилуцького ВДАІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 07.05.2010 року, якою його (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Так, постанова винесена за адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КпАП України. Оспорюючи дану постанову позивач вказує, що з діями відповідача він повністю не згоден, оскільки в той момент він рухався до станції технічного обслуговування, яка розташована в м. Прилуки, по вул. 1 Травня, і саме біля даної станції обслуговування був зупинений працівниками міліції. Також позивач вважає, що він діяв в межах крайньої необхідності, оскільки вважав, що у автомобіля несправна система електрообладнання, в звязку з чим і не була справна підсвітка заднього номерного знаку,і щоб уникнути подальшої поломки автомобіля, він вирішив заїхати до станції технічного обслуговування для полагодження автомобіля, і в цей час був зупинений працівниками міліції.

У судове засідання позивач не зявився. Представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, та просить суд скасувати постанову серії СВ № 179937, так як позивач діяв у стані крайньої необхідності.

Належний відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог вважаючи винесену ним постанову повністю правомірною, та такою що повністю відповідає чинному законодавству.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність відмовити в задоволенні позову з наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно постанови серії СВ № 179937 від 07.05. 2010 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП ( як керування водіями транспортними засобами з неосвітленим номерним знаком) на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.2).

Винесеній постанові передував складений відповідачем протокол про адміністративне правопорушення серії СВ № 126428 від 05.05.2010 року , з якого вбачається, що 05 травня 2010 року о 20.52 години в м. Прилуки по вул. 1 Травня водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ -211540 д.н. ВС 3613ВВ в якого задній номерний знак був неосвітлений взагалі.

У судовому засіданні встановлено той факт, що задній номерний знак автомобіля,

яким керував позивач, не освітлювався і взагалі до початку руху автомобіля, про що знав позивач, і проти чого ке заперечує представник позивача.

Відповідно до п. 2.3. ПДР Укреши два забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов' язаний перед виїздом, перевірити і забезпечити технічно несправний стан і комплектність транспортного засобу.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП- правопорушенням вважається, керування водіями транспортними засобами з неосвітленим номерним знаком, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від десяти до пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не вбачає в діях позивача дію вчинену у стані крайньої необхідності, так як відповідно до ст. 18 КУпАП - дією вчиненою у стані крайньої необхідності (яка не є адміністративним правопорушенням) , є дія вчинена дія усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, травам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з урахуванням всіх обставин необхідних для вирішення справи, та накладено стягнення відповідно до ст 33 КУпАП.

Керуючись ст.18, ч.І п.1 ст.293, ч.5 ст.288, 289 КУпАП , ст.ст. 2, 18,19, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні позову - відмовити повністю.

Постанову серії СВ № 179937 від 07.05.2009 року винесену інспектором адміністративної практики Прилуцького ВДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч_5 ст.121 КУпАП залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 3 (трі) грн. 40 коп. судового збору по справі, на користь місцевого бюджету м.Прилуки.

Постанова суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів. Апеляційна скарга на постанову суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.5 ст.186 КАС України

Головуючий