Справа № 2а-1553/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

04 лютого 2011 року № 2а-1553/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1,
ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
ОСОБА_4,
ОСОБА_5,
ОСОБА_6,
ОСОБА_7,
ОСОБА_8,
ОСОБА_9,
ОСОБА_10,
ОСОБА_11,
ОСОБА_12,
ОСОБА_13,
ОСОБА_14,
ОСОБА_15,
ОСОБА_16,
ОСОБА_17,
ОСОБА_18,
ОСОБА_19,
ОСОБА_20,
ОСОБА_21,
ОСОБА_22,
ОСОБА_23,
ОСОБА_24,
ОСОБА_25,
ОСОБА_26,
ОСОБА_27,
ОСОБА_28,
ОСОБА_29,
ОСОБА_30,
ОСОБА_31,
ОСОБА_32,
ОСОБА_33,
ОСОБА_34,
ОСОБА_35,
ОСОБА_36,
ОСОБА_37,
ОСОБА_38,
ОСОБА_39,
ОСОБА_40,
ОСОБА_41,
ОСОБА_42,
ОСОБА_43,
ОСОБА_44,
ОСОБА_45,
ОСОБА_46,
ОСОБА_47,
ОСОБА_48,
ОСОБА_49,
ОСОБА_50,
ОСОБА_51,
ОСОБА_52
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву,
Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна,
Київської міської ради,
Київської міської державної адміністрації
провизнання недійсними актів, зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2011 року позивачі звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, в якому просили:

- визнати недійсним п.1 Рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 147 від 15.05.1995 «Про створення державної комунальної холдингової компанії «Київміськбуд»та затвердження установчих документів»в частині затвердження включення в акт оцінки вартості цілісного комплексу, що є додатком № 1 у вартість цілісного майнового комплексу АТ ХК «Київміськбуд»вартість гуртожитку по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві;

- визнати недійсним Акту оцінки вартості цілісного комплексу, що є додатком № 1 до Рішення виконкому Київради № 147 від 15.05.1995 р. в частині включення у вартість цілісного майнового комплексу АТ ХК «Київміськбуд»вартість гуртожитку по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві;

- виключити зі статутного фонду АТ ХК «Київміськбуд»гуртожиток по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві;

- визнати недійсним Перелік нерухомого майна, що передається у власність АТ ХК «Київміськбуд», який є додатком до Наказу РВДМ України по місту Києву № 411 від 12.07.1999 року;

- зобовязати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна ліквідувати свідоцтво на право власності на цілісний майновий комплекс АТ ХК «Київміськбуд»в частині передачі державного житлового фонду яким є гуртожиток та провести відповідні зміни в Книзі реєстрації нерухомого майна;

- зобовязати АТ ХК «Київміськбуд»повернути безпідставно набуте майно гуртожиток по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві шляхом передачі його у комунальну власність територіальної громади м. Києва;

- зобовязати Регіональне відділення фонду державного майна України по місту Києву включити гуртожиток по вул. І.Гонти, 9, в м. Києві в Єдиний реєстр обєктів державної власності, як майно, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, створених в процесі приватизації, корпоратизації;

- визнати недійсним п.2 Рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 142 від 15.05.1995 року «Про передачу основних фондів комунальної власності міста»в частині передачі гуртожитку по вул. І. Гонти, 9 у м. Києві;

- зобовязати Київську міську Раду виконати Рішення від 26.11.2009 року № 685/2754 Київської міської Ради прийнятого на IV сесії VI скликання «Про заходи спрямовані на захист конституційних прав мешканців гуртожитків м. Києва»;

- зобовязати Київську міську державну адміністрацію виконати Рішення від 26.11.2009 року № 685/2754 Київської міської Ради прийнятого на IV сесії VI скликання «Про заходи спрямовані на захист конституційних прав мешканців гуртожитків м. Києва»;

- зобовязати Київську міську Раду та Київську міську державну адміністрацію виконати вимоги ст.17 ч.ч.2, 13, 14, ст.18, 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку»та відповідно до якого надати мешканцям гуртожитку по вул. І. Гонти у м. Києві приватизацію займаного ними житла.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (ст.ст.2, 17 КАС України).

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Тобто, зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Як вбачається з позовної заяви, позивачами заявлено вимоги до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії. При цьому, позивачами не наведено доводів з посиланням на належні докази щодо винесення кожним з цих субєктів владних повноважень (вчинення ними дій чи допущення бездіяльності), які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин і які відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді, а також не

Крім того, відповідно до положень, закріплених в ч.3 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що при визначенні підвідомчості спору суд виходить не лише із його субєктного складу, а й із характеру спірних правовідносин.

Зміст позовних вимог, заявлених до осіб, що формально відповідають визначенню «субєкта владних повноважень», наведеного у п.7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчать про те, що зазначені положення процесуального права позивачами враховано не було.

Крім того, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України, відповідачем у справі адміністративної юрисдикції є субєкт владних повноважень, а, у випадах передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Разом з тим, позовна заява містить вимогу зобовязати юридичну особу, що не відповідає визначенню «субєкт владних повноважень»АТ ХК «Київміськбуд»повернути безпідставно набуте майно гуртожиток по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві шляхом передачі його у комунальну власність територіальної громади м. Києва. Така вимога в залежності від субєктного складу може бути заявлена до суду в порядку господарського або цивільного судочинства, як і вимога про виключення зі статутного фонду АТ ХК «Київміськбуд»гуртожитку по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві. Водночас, позивачі нормативно не обґрунтовують право на звернення до адміністративного суду з вимогою до юридичної особи.

Також необхідно зазначити, що пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України визначено юрисдикцію адміністративних судів, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязків характер для субєктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло субєктів.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовою визнання акту недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Виходячи з викладеного, вимоги позивачів щодо визнання недійсним Акту оцінки вартості цілісного комплексу, що є додатком № 1 до Рішення виконкому Київради № 147 від 15.05.1995 р. в частині включення у вартість цілісного майнового комплексу АТ ХК «Київміськбуд»вартість гуртожитку по вул. І. Гонти, 9 в м. Києві, а також про визнання недійсним Переліку нерухомого майна, що передається у власність АТ ХК «Київміськбуд», який є додатком до Наказу РВДМ України по місту Києву № 411 від 12.07.1999 року не можуть бути визнані такими, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний Акт не є рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) субєкта владних повноважень, що породжує права і обовязки для учасників публічно-правових відносин в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

До того ж, в позовній заяві позивачі просять зобовязати Київську міську державну адміністрацію виконати Рішення від 26.11.2009 року № 685/2754 Київської міської Ради прийнятого на IV сесії VI скликання «Про заходи спрямовані на захист конституційних прав мешканців гуртожитків м. Києва», а також вимоги ст.17 ч.ч.2, 13, 14, ст.18, 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку».

Водночас, п.4 ч.1 ст.106 КАС України, передбачається, що в адміністративному позові має бути обовязково зазначено зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а, в разі подання позову до декількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Однак, позивачі в адміністративному позові не вказали, в чому саме полягає не виконання вВідповідачами Рішення від 26.11.2009 року № 685/2754 Київської міської Ради прийнятого на IV сесії VI скликання «Про заходи спрямовані на захист конституційних прав мешканців гуртожитків м. Києва», не вказали в чому полягає порушення прав та охоронюваних їх прав та інтересів, та не надали і не зазначили про наявність чи необхідність витребування жодних доказів якими б обґрунтовувались вказані позовні вимоги.

Вимоги позивачів викладені в резолютивній частині адміністративного позову не мають свого відображення шляхом обґрунтовувань в мотивувальній частині позову, зокрема, не вказано, чи оскаржуються позивачами незаконність проведення приватизації державного житлового фонду, чи незаконність проведення корпоратизації, чи вихід субєктом владних повноважень за межі повноважень при видачі відповідних актів та/або інші обставини, що свідчитимуть про порушення допущенні субєктами владних повноважень.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом можуть бути визнані поважними в разі доведеності позивачем факту існування обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду позивачем не надано. Такі факті повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, як вбачається з доданого до позовної заяви клопотання про поновлення пропущеного строку, на обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 1995 року, а також дій щодо невиконання відповідачами рішення Київської міської ради №685/2754 від 2009 року позивачі зазначають про те, що дізнались про неправомірні дії субєкта владних повноважень лише з рішення Господарського суду м. Києва від 16.12.2010 р. Разом з тим, з клопотання позивачів не вбачається про які саме неправомірні дії та якого саме відповідача вони дізнались із зазначеного рішення суду. Крім того, клопотання позивачами не підписано.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачам строку для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст.105, 106, ч.1 ст.108, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50 Вікторівни, ОСОБА_51, ОСОБА_52 залишити без руху.

2. Встановити позивачам строк для усунення недоліків до 28 лютого 2011 року

3. Попередити позивачів про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України та може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя: ОСОБА_53