Справа № 2а-3584/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

15 березня 2011 року № 2а-3584/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
доКабінету Міністрів України,
Державного казначейства України
провизнання нечинними та скасування нормативно-правових актів, визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Державного казначейства України, яким просила:

- визнати нечинними нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України в частині постановлення розміру одноразової грошової допомоги до 05 травня та скасувати їх, а саме, постанови КМУ про визначення одноразової грошової допомоги у розмірі, в «межах бюджетних призначень 50-70 грн. (2004-2010р.р.)»менше 3-х мінімальних пенсій;

- визнати дії відповідача протиправними при прийнятті нормативно-правових актів постанов КМУ до 05 травня 2004-2010р.р. в результаті яких були порушені права позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі трьох мінімальних пенсій учаснику війни ОСОБА_1 05.05.2010р. та до 30.09.2010р. (2004-2010р.р.) позивач отримала одноразову допомогу у розмірі 50-70 грн.;

- стягнути з Бюджету України, через Державне казначейство України, на користь ОСОБА_1 учасника війни, недоплачену соціальну одноразову допомогу до 05 травня за 2004-2010 роки в сумі 8 656,35 грн. + індексацію (2118 грн. за 2010р.).

В прохальній частині позову ОСОБА_1 зазначила клопотання про відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, оскільки позивач тільки довідалась про тривале порушення її прав саме протиправними нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України в частині встановлення розміру одноразової грошової допомоги до 05 травня з 2004р. по 2010р. 50-70 грн.

В процесі підготовки справи до розгляду ст.ст.73-75, ст.110 КАС України розглянути заяву про витребування про забезпечення належних доказів по справі:

- з Кабінету Міністрів України нормативно-правові акти в частині яких встановлено розмір одноразової грошової допомоги до 05 травня, оскільки позивач не має доступу до них, а вони порушують її публічні права;

- призначити юридичну експертизу законності нормативно-правових актів, а саме постанов Кабінету Міністрів України, які визначають розмір одноразової грошової допомоги учасникам війни до 05 травня відповідно до вимог ст.ст.82-84 КАС України та врахувати прийняті Рішення Конституційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС України) суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (ст.ст.2, 17 КАС України).

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої предявлено вимоги органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, порушення яких спричинено конкретними рішеннями (діями, бездіяльністю) субєкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Крім того, слід враховувати передбачений ст.11 КАС України принцип, за яким розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і в доведенні перед судом їхньої переконливості, тобто, позивач повинен на підтвердження підстав позову подати докази, які підтверджують кожну обставину як складову предмету та змісту доказування.

Як вбачається з позовної заяви, вимога позивача про визнання нечинними та скасування нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України має абстрактне визначення: «в частині постановлення розміру одноразової грошової допомоги до 05 травня», що унеможливлює визначення предмету позову у адміністративній справі рішення субєкта владних повноважень, відповідність якого вимогам чинного законодавства буде перевірятися судом.

Крім того, не зазначення позивачем конкретних рішень, дій (бездіяльності) прийнятих (вчинених, допущених) субєктом владних повноважень позбавляє суд можливості визначити дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду або наявність підстав вважати пропущений строк таким, що підлягає поновленню.

Заявлене позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку не містить доводів із посиланням на конкретні належні та допустимі докази, які б могли бути оцінені судом на предмет наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи наведене, позивач має викласти обставини, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, з посиланням на конкретні юридичні факти із зазначенням правової підстави позову (вказати законодавчі акти, норми яких порушено відповідачем) та наданням відповідних доказів на підтвердження порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів, вказати які саме рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень Кабінету Міністрів України призвели до такого порушення.

Отже, позивачем чітко не визначені позовні вимоги стосовно дій відповідача, тобто які саме дії відповідача позивач вважає протиправними, так само як і не зазначено які саме нормативно-правові акти позивач просить визнати нечинними та скасувати, що не відповідає вимогам ч.4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на ухвалу окружного адміністративного суду про повернення його адміністративних позовів без розгляду, що мають бути доказами по даній справі, однак зазначених рішень суду на які посилається позивач, ним до адміністративної заяви також не надано.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Таким чином, слід зазначити, що позивачем не надано належних доказів, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та подано позовну заяву з порушенням інших вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом направлення до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог у встановлений судом строк.

Згідно з частиною другою статті 108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст..106, 107, ч. 1 ст.108, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк (з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху) на усунення недоліків позовної заяви. Днем отримання даної ухвали вважається день вказаний у повідомленні про вручення поштового відправлення.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст.254 КАС України та може бути оскаржена у порядку встановленому ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя ОСОБА_2