Справа № 2-а-52/10
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року Бобровицький районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого -судді Бойко В.І.

при секретарі ОСОБА_1, за участю позивача ОСОБА_2,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бобровиця адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС Чернігівського взводу ДПС ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії інспектора ДПС Чернігівського взводу ДПС ОСОБА_3 та скасування' постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в становив:

Позивач в заяві до суду і в судовому засіданні просить визнати незаконними дії інспектора ДПС Чернігівського взводу ДПС ОСОБА_3 при складанні протоколу та винесенні постанови про притягненя його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 260 гривень. Свої вимоги позивач обгрунотвує слідуючим :

Інспектор ДПС ОСОБА_3 при складанні протоколу не врахував той факт^ що він рухався по вказаній у протоколі ділянці дороги без будь-яких порушень правш дорожнього руху, аварійної ситуації не скоював, швидкості руху не перевищував. На момент його зупинки, він рухався зі швидкістю, яка не перевищувала 60 км. на годину, тобто дозволену у даному населенному пункті. В протоколі він написав пояснення, що рухався з допустимою швидкістю, і що вказана швидкість на приладі, який йому показав інспектор не відповідає дійсності, або ця швидкість була зафіксована на іншому автомобілі, який рухався раніше.

Факт порушення ним правил дорожнього руху ніяким чином не зафіксовано. Прилад, який було використано працівниками ДАІ, в протоколі не відмічено, про його належність до даного підрозділу йому нічого не повідолпено, підстави його застосування у нього викликають сумніви.

У протоколі вказано, що його було зупинено в с. Гарбузин, а фактично його зупинили в іншому місті, після складання протоколу та винесення постанови їх копії йому і надані не були, про їх існування він не знав.

При проведенні перевірки він просив включити в протокол свідка , який знаходився у його автомобілі, але відповідач грубо проігнорував його клопотання і не включив свідків в протокол, чим поруишв п. 4.2 Наказу МВС України № 77 від 26.02.2009 року та його законні права на захист. Вважає також, що при складанні постанови відповідач не врахував всі суттєві обставини даної справи і виніс постанову передчасно, без на те вагомих причин, чим порушив розпорядження МВС України N° 466 від 21.05.2009 року.

Постанову серії СВ № 087866 від 23.02.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення без протоколу він отримав 12.04.2010 року від працівника державної виконавчої служби у Бобровицькому районі і тоді йому стало відомо про її існування, про що свідчить повідомлення ДВС.

відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив,хоча належним чином повідомлений про день,час і місце розгляду :прави,про що свідчить розписка про отримання судової повістки про явку в суд на зазначений час.В звязку з викладенгт, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.128 Ч.4КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідача.

Вислухавши позивача ,допитавши свідка ОСОБА_4 та дослідивши інші матеріали ,суд приходить до слідуючого висновку:

23.02.2010 року відповідачем на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за те,що позивач порушив вимоги п. 12.4 ПДР-перевищив в населеному пункті допустиму швидкість руху більш ніж на 20 км / год. ,рухався зі швидкістю 89 км / год і скоїв адміністративне правопорушення,передбачене ст.122 ч.І КУпАП.В протоколі позивачем вказано,що він не згоден з протоколом. Відповідно до протоколу інші доказц,які б могли підтвердити факт скоєння даного правопорушення в протоколі відповідачем не зазначені.

Винисеною відповідачем постановою СВ № 087866 від23.02.2010 року на позивача накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 260 гривень .. за скоєння адміністративного

правопорушення,передбаченого ст.122 ч.І КУпАП.

Таким чином, відповідач ,працюючи на_ даній дільниці по виявленню порушень ПДР України і перевіряючи дотримання вимог водіями ПДР,а ссше: дорожнього знаку 12.4 , при винисенні постанови про накладення

адміністративного стягнення на ОСОБА_5. не навів ніяких доказів ,які б в повній мірі підтверджували в діях ОСОБА_2 факт скоєння ним порушення вказаних в протоколі і постанові правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адмінстративного позову..

Однак відповідач не тільки не надав ніяких доказів на спростування доводів позивача,але й не зявився в судове засідання без поважних причин,хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

А тому, крім написаної інспектором _ ДПС Чернігівського взводу ЦПС ОСОБА_3 фабули протоколу та постанови про скоєння інкримінованого ОСОБА_2правопорушення, відповідачем в суд не надано ніяких доказів на підтвердження прийнятого ріщення.Про це .мало бути відо.мо відповідачу,так як позивачем в самому протоколі було не визнано свою вину в порушеннях ПДР України і викладено мотиви такої незгоди.Однак відповідач, отримавши повістку в суд і матерісти адміністративного позову і ознайомившись з їх змістом,не зявився в суд і не довів свою право.мірність,а

тому суд вважає, що відповідач при такій своїй поведінці погодився з вимогами позивача.

Слід зазначити,що в протоколі про скоєння адмінправопорушення вказано,що швидкість вимірювалась приладомБеркут,однак в протоколі не зазначено його належність підрозділу ,а також відсутні докази які підтверджувала ,що на вказаному приладі швидкість автомобіля саме позивача .В постанові про накладення адміністративного стягнення не вказаний прилад ,яким вимірювалась швидкість.

Таким чином ,в ході судового розгляду даного адміністративного позову не знайшло свого підтвердження порушення позивачем п.12.4 ПДР України,як про це зазначено в протоколі і в постанові,а навпаки було ним спростовано наданими доказами та показами свідка ОСОБА_4,який показав ,що

23.02.2010 року він рухався на автомобілі ОСОБА_2 в якості пасажира . Швидксть руху позивач не перевищував ,рухався з допустимою. ОСОБА_6 їх зупинили не в с.Гарбузин , а в с.Сирса, його намаганя датии поясненя працівникам ДАІ вони відхилили ,а тому при таких обставинах слід визнати незаконними дії відповідача по складанню протоколу про адміністративне правопорушення СВ №096846 від 23.02.2010 року та визнати незаконною і скасувати постанову інспектора ДПС ОСОБА_3 СВ № 087866 від

23.02.2010 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення в вигляді штрафу в розмірі 260 гривень за скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.122 ч.І КУпАП.

Керуючись ,ст.ст. .9,10,11, 14,159-163,167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірнгти дії інспектора ДПС Чернігівського взводу ДПС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 при складанні протоколу та винесенні постанови серії СВ № 087866 від 23.02.2010року.

Скасувати постанову серії СВ № 08786 від 23.02.2010 року винесену інспектором ДПС Чернігівського взводу ДПС старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 гривень.

На постанову може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Бобровицький райсуд заяву про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі ,а апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляцій^ оскарження.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДЯ