Справа № 2а-0770/203/12
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/203/12
Рядок статзвіту № 8.2.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Большакової О.О.,

при секретарі судового засідання Кібкало І.В.,

з участю :

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 підприємства «Рембудсервіс» до ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

17 січня 2012 року Приватне підприємство «Рембудсервіс» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області про скасування податкового повідомлення - рішення ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції № 000315150 від 11.10.2011 року. Позовні вимоги незаконністю оскаржуваного повідомлення-рішення через невідповідність висновків податкової інспекції про завищення валових витратах у декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року в розмірі 584 379 гривень та порушення, підприємством порушені вимог пункту З підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Представник позивача ОСОБА_3 підприємства «Рембудсервіс» ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області ОСОБА_6 заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченні, та пояснив, що податкове повідомлення -рішення № 000315150 від 11.10.2011 року було прийнято на законних підставах, а нарахована сума грошового зобов'язання позивача з податку на прибуток підприємства у розмірі 134 407 гривень підлягає сплаті.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи

дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Приватне підприємство «Рембудсервіс» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради 18.07.2002 року, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, наявною в матеріалах справи.

Судом встановлено, що посадовими особами ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток ОСОБА_3 підприємства «Рембудсервіс».

За результатами проведеної перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 28.09.2011 року № 1306/15-40/3208263, відповідно до якого в декларації з податку на прибуток підприємства за II квартал 2011 року Приватне підприємство «Рембудсервіс» в рядку 06.6 (від'ємне значення об'єкту оподаткування попереднього звітного періоду) задекларувало 782 650 гривень, а повинно бути 198 271 гривню (без врахування виявленої помилки за 2010 рік, яка врахована у валових витратах декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року р.05.2 - 1 388 409 гривень). Сума завищення збитків складає 584 379 гривень, підприємством порушені вимоги пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, яким визначено, що до складу II кварталу 2011 року включається від'ємне значення об'єкту оподаткування за І квартал 2011 року. Таким чином, за II квартал 2011 року підприємству зменшено збитки 584 379 гривень і донараховано податок на прибуток у сумі 134 407 гривень.

На підставі акту перевірки ОСОБА_4 ОДПІ було прийнято податкове повідомлення - рішення № 000315150 від 11.10.2011 року, яким ПП «Рембудсервіс» збільшено суму грошового зобов'язання позивача з податку на прибуток підприємств на 134 407 гривень.

Не погоджуючись із винесеним відповідачем податковим повідомленням - рішенням №000315150 від 11.10.2011 року, позивачем було подано скарги № 38 від 17.10.2011 року до ДПА у Закарпатській області та № 46 від 05.12.2011 року до ДПС України. Однак, рішеннями про результати розгляду скарг № 3016/10-25-044 від 01.12.2011 року та № 8642/6/10-2415 від 29.12.2011 року було відмовлено в задоволенні скарг позивача, а рішення ОСОБА_4 ОДПІ Закарпатської області від 11.10.2011 року №000315150 про застосування фінансових санкцій залишено без змін.

Дослідивши доводи сторін, суд не погоджується із висновками, викладеними в акті перевірки, з наступних підстав.

Об'єктом оподаткування у розумінні Пт.. З Закону України від «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. № 334/94-ВР (який діяв до 01.04.2011р.) є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього ОСОБА_7' на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 6.1. ст.6 Закону України від «Про оподаткування прибутку підприємств» якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного квартал) наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування ^попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Законом України від 20.05.2010 року № 2275-УІ, який набрав чинності 16.06.2011 року, пункт 6.1 статті 6 доповнено абзацом другим, згідно із яким у 2010 році норми цього пункту діють з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.

Цим же Законом статтю 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» доповнено пунктом 22.4., згідно із яким у 2010р. у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року.

У 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

ОСОБА_7 № 2275-УІ набрав чинності 16.06.2010р., порядок врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування, визначений п. 22.4 Закону застосовується з початку наступного звітного (податкового) періоду, тобто за підсумками 9 місяців 2010 року.

Як встановлено вище, спірне рішення було прийнято на підставі підпункту 54.3.2, п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми закону контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Суд вважає, що в даному випадку перевіркою податкового органу не був встановлений факт завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування від усіх видів діяльності за 2 квартал 2011 року на 584 379 гривень.

Зокрема, відповідач дійшов висновку про порушення збоку позивача, у зв'язку із вступом у силу розділу III Податкового кодексу України 01.04.2011 та відсутність у ньому посилання на облік у другому кварталі 2011 року від'ємного значення об'єкту оподаткування, крім того, що виник за наслідками діяльності у першому кварталі 2011 року у відповідності до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу від'ємного значення другого кварталу 2011 року не включається.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення», застосування Розділу III «Податок на прибуток підприємств» починається з 1 квітня 2011 року.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.94 N 334/94-ВР, що діяв у 1 кварталі 2011 року, об'єкт оподаткування визначений як прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

У пункті 22.4 Прикінцевих положень Закону передбачалось, що у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

У статті 6 Закону встановлено, якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Судом встановлено, що згідно декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2011 року, від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток (рядок 08)становило 1 586 680 гривень.

Наявність у позивача від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік та за перший квартал 2011 року та їх розміри, сторонами не оспорюється. (

На підставі наведеного суд робить висновок, що позивачем був правомірно сформований склад об'єкту оподаткування за 1 квартал 2011 року з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року.

Відповідач з цього приводу не заперечує та правомірність формування від'ємного значення об'єкту оподаткування 1 кварталу 2011 року не спростовує.

Порядок урахування від'ємного значення об'єкта оподаткування в результатах наступних податкових періодів з 01.04.2011 встановлений статтею 150 Податкового кодексу, де зазначено, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Разом з тим пункт 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств у 2011 році» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу встановлює, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого положення, що якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Судом встановлено, що згідно декларації з податку на прибуток підприємства за 2 квартал 2011 року, у складі витрат рядок 04 (сума 1 252 605 гривень) позивачем зазначено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 06.6) у сумі 782 650 гривень, яка була сформована за рахунок збитків, які виникли до 01.01.201 Іроку, а отже, мають бути враховані у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Суд не приймає заперечення відповідача про застосування під час розгляду зазначеної справи положень про зворотну дію в часі законів і інших нормативно-правових актів в частині того, що до складу другого кварталу 2011 року включаєтеся ьлключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за перший квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу першого кварталу 2011 року з 2010 року.

Подібне тлумачення зазначеного положення Податкового кодексу є помилковим.

Так, відповідно до пункту 1 розділу XIX «Прикінцеві положення» ПКУ розділ III «Податок на прибуток» набрав чинності з 1 квітня 2011 року, який згідно з пунктом 1 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом. Інше встановлено у пункті 3 підрозділу 4 Перехідних положеннях ПКУ, які й регулюють питання щодо формування від'ємного значення 2 кварталу 2011 року.

Якщо приймати до уваги доводи думку податкового органу, то включати до декларації 2 кварталу 2011 року будь які показники від'ємного значення 1 кварталу 2011 року було б неможливим.

Проте, Податковий кодекс України не містить таких положень.

Також суд не приймає до уваги посилання щодо того, що при розрахунку об'єкта оподаткування за другий квартал 2011 року до складу витрат включається від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктом господарювання за наслідками виключно першого кварталу 2011 року.

Тлумачення положень пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України дає підстави вважати, що у разі наявності від'ємного значення об'єкту оподаткування у 1 кварталі 2011 року, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу витрат 2 кварталу 2011 року. Обмеження витрат, що мають бути враховані у складі валових витрат 2 кварталу 2011 року зазначена законодавча норма не містить.

Негативні наслідки для платника податків настають саме у випадку, якщо у першому кварталі 2011 року він не задекларує повну суму від'ємного значення, у подальшому - у другому, другому і. третьому, другому-четвертому кварталах він позбавлений права додаткового декларування сум, що не були зазначені у декларації 1 кварталу та перенесені до декларації другого кварталу 2011 року.

Відповідно до роз'яснень, викладених у ОСОБА_8 Верховної ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики «Щодо права платників податку на перенесення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на наступні звітні періоди» № 04-39/10-1160 від 10.11.2011 року, пункт З підрозділу 4 Розділу XX «Перехідні положення» Кодексу не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли 01.01.2011 року, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Згідно статті 56 пункту 56.21 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ПП «Рембудсервіс» підлягає задоволенню, а оскаржуване податкове-повідомлення рішення ОСОБА_4 ОДПІ є протиправним та підлягає скасуванню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст.. 94 КАС України, а саме: згідно ч. 1 цієї статті, в якій зазначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.-ст. 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 підприємства «Рембудсервіс» до ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції № 000315150 від 11.10.2011 року.

Стягнути з бюджету на користь ОСОБА_3 підприємства «Рембудсервіс» сплачену суму судового збору у розмірі 32 (тридцять дві) гривні 19 (дев'ятнадцять) копійок.

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова відповідно до ч.І ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку не було подано.

Суддя Закарпатського

окружного адміністративного суду ОСОБА_9

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13 серпня 2012 року.

Суддя Большакова О.О.