Справа № 2а-70/12/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2012 р. Справа № 2a-70/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Андрейчук Л.М.

за участю:

прокурора - Аверкової Н.О.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу в сумі 23957,64 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2012 року Заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 23957,64 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, статті 287 Податкового кодексу України не виконав податкові зобовязання зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на 2011 рік та станом на 18.08.2011 року за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 23957,64 гривень, який ним не сплачений.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Суду пояснили, що між приватним підприємцем ОСОБА_2 та Івано-Франківською міською радою 26.01.2009 року та 10.07.2009 року укладались договори оренди земельних ділянок загальною площею 0,2164 га та 0,3496 га, які знаходяться в м. Івано-Франківську по вул. Гетьмана Мазепи, 70-74 та надані для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями господарського призначення. Однак, згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року по справі №22/57, право власності на обєкт незавершеного будівництва секцій «А», «Б», «В» та паркінгу багатоповерхового житлового будинку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 70-74, визнано за ТзОВ «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати».

Відповідачем було подано касаційну скаргу на вказане рішення. Після чого, сподіваючись на позитивне рішення суду касаційної інстанції, в січні 2011 року, відповідачем подано до ДПІ в м.Івано-Франківську податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік.

Однак, ухвалою Вищого господарського суду України від 07.04.2011 року, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.12.2010 року по справі №22/57 залишено без змін.

З посиланням на ст.ст.93,96,120 Земельного кодексу України, ст.7 Закону України «Про оренду землі», вказали, що оскільки згідно рішення суду, яке набрало законної сили 07.12.2010 року, змінився власник незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку за адресою м. Івано-Франківськ вул. Гетьмана Мазепи, 70-74, яке знаходиться на орендованих ОСОБА_2, земельних ділянках, то у відповідача протягом 2011 року, відсутній обовязок сплати орендної плати за земельні ділянки за вказаний період. На думку відповідача та його представника належним платником такої орендної плати починаючи з 07.12.2010 року є новий власник незавершеного будівництва ТзОВ «Фінансова компанія «Газ-Ойл Карпати», що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На запитання суду, пояснили, що жодних дій спрямованих на припинення договорів оренди землі, повідомлення власника земельної ділянки чи контролюючого органу, після зміни власника житлового будинку по вул. Гетьмана Мазепи, 70-74, відповідач не вчиняв. Уточнюючих декларацій орендної плати за земельні ділянки до ДПІ в м. Івано-Франківську не подавав.

Вислухавши прокурора, представника позивача, відповідача та його представника, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

01.11.2002 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради здійснено державну реєстрацію фізичної особипідприємця ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідача взято на податковий облік Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську. Відповідач являється платником орендної плати за землі державної та комунальної власності.

Відповідно до даних обліку ДПІ в м. Івано-Франківську податковий борг відповідача перед бюджетом з орендної плати з фізичних осіб станом на 18.08.2011 року становить 23957,64 грн, який виник в результаті несплати податкових зобовязань задекларованих відповідачем в податковій декларації на 2011 рік в розмірі 23502,43 грн. та пені, що нарахована на суму несплаченого податкового боргу в розмірі 456,21 грн..

Відповідно до поданої відповідачем податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік, розмір орендної плати за земельні ділянки надані ОСОБА_2 в користування згідно договорів оренди землі становить 58058,64 гривень на рік, щомісячно по 4838,22 гривень (а.с. 12).

Згідно додатку №2 до вказаної декларації, земельна ділянка по вул. Гетьмана Мазепи, загальною площею 0,3496 га, надана ОСОБА_2 у користування на підставі договору оренди землі від 10.07.2009 року, строк дії договору до 03.11.2012 року (а.с.14).

Згідно додатку №3 до даної декларації, земельна ділянка по вул. Гетьмана Мазепи, загальною площею 0,2164 га, надана ОСОБА_2 у користування на підставі договору оренди землі від 26.01.2009 року, строк дії договору до 27.02.2012 року (а.с.13).

Вказані обставини, також підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями договорів оренди землі з додатками, копіями витягів з рішень Івано-Франківської міської ради (а.с.33-43), а також не заперечувались в судовому засіданні відповідачем та його представником.

Судом встановлено, що відповідачем частково не сплачено податкові зобовязання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, тому станом на 18.08.2011 року за ним рахується заборгованість по вказаному платежу на суму 23957,64 гривень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Згідно підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать плата за землю.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно статті 269 Податкового кодексу України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

У відповідно до статті 270 цього Кодексу об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни (пункт 288.1.)

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2.). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4.). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди (пункт 288.5.).

Як встановлено судом та зазначено вище, відповідач ОСОБА_2,є орендарем земельних ділянок, що знаходяться в м. Івано-Франківську по вул. Гетьмана Мазепи, 70-74 на підставі договорів оренди землі укладених ним з Івано-Франківською міською радою, та як встановлено в судовому засіданні, діяли як в 2011 році, так і на час розгляду даної справи (терміни дії до:03.11.2012 року та 27.02.2012 року). Доказів припинення даних договорів, визнання їх недійсними, відповідачем суду не надано.

Згідно пункту 288.7 статті 288 цього ж Кодексу податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 даного Кодексу передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно пункту 287.3 статті 287 цього Кодексу податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 290 Податкового кодексу України плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Згідно статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що відповідачем в січні 2011 року було подано податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2011 рік, відповідно до якої орендна плата на 2011 рік згідно з договором оренди становить 58 058,64 грн. Станом на 18.08.2011 року частина несплаченої відповідачем заборгованості по орендній платі за земельні ділянки становить 23 957,64 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума заборгованості є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом. Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копією декларації, копіями договорів оренди землі, довідкою про стан заборгованості та іншими матеріалами справи.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкові зобовязання зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на користь місцевого бюджету міста Івано-Франківська в розмірі 23957,64 гривень, є податковим боргом відповідача, який ним самостійно визначений та не сплачений.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідачем доказів погашення заборгованості на час розгляду справи в суді, не представлено.

Посилання відповідача та його представника на положення ст.ст.93,96,120 Земельного кодексу України, ст.7 Закону України «Про оренду землі», а також на те, що оскільки згідно рішення суду, яке набрало законної сили 07.12.2010 року, змінився власник незавершеного будівництвом багатоповерхового житлового будинку за адресою м. Івано-Франківськ вул. Гетьмана Мазепи, 70-74, яке знаходиться на орендованих ОСОБА_2, земельних ділянках, то у відповідача протягом 2011 року, був відсутній обовязок сплати орендної плати за земельні ділянки за вказаний період, на думку суду, не відповідають фактичним обставинам справи, враховуючи наступне.

Так, вищевказаними нормами земельного законодавства України, встановлено підстави переходу права на оренду земельної ділянки, внаслідок зміни власника обєкта будівництва, що знаходиться на орендованій земельній ділянці. Однак, на думку суду, перехід права на оренду земельної ділянки не є тотожним поняттю зміни орендаря земельної ділянки згідно чинних договорів оренди та не тягне за собою безумовний обовязок сплати орендної плати за земельні ділянки в нового власника обєкту будівництва без укладення нового договору оренди землі та його державної реєстрації. Більше того, таке право може реалізовуватись лише шляхом укладення договорів оренди між новим користувачем земельної ділянки та органом місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами, є цивільно-правовим договором, протягом дії якого сторони повинні виконувати визначені ним обовязки, в тому числі, й зі сплати орендної плати за земельні ділянки. Як зазначалось вище, договори оренди земельних ділянок укладених між приватним підприємцем ОСОБА_2 та Івано-Франківською міською радою є чинними, правомірність їх не оспорюється, а зобовязання зі сплати орендної плати за землю виплаває саме з вказаних договорів оренди, та на час розгляду справи орендарем не виконані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що адміністративний позов заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави - Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 23957,64 гривень підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід бюджету кошти на погашення заборгованості щодо сплати податкового боргу в розмірі 23957 (двадцять три тисячі дев"ятсот п"ятдесят сім) грн. 64 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: (підпис) ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 03.02.2012 року.