Справа № 2а-87/10
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/89864/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 18.11.2011р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої суми,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність (дії) відповідача щодо відмови та неперерахування раніше призначеної позивачу пенсії у зв'язку з настанням обставин, на підставі яких збільшено грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців з 01.08.2008р. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу" від 07.11.2007р. №1294 та виданого на виконання вимог цієї постанови наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008р.; зобов'язати відповідача провести з 01.08.2008р. перерахунок пенсії позивача у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р. та наказу Міністра Оборони України №377 від 28.07.2008р., з урахуванням змін посадового окладу відповідних категорій військовослужбовців; стягнути з відповідача на користь позивача упущену вигоду у вигляді неправомірно невиплаченої частини пенсії та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх нарахуванням та виплати, право на отримання яких настало у позивача з 01.08.2008р.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 26.08.2010р. позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у перерахунку пенсії ОСОБА_4 з 01.08.2008р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 та наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008р.; зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_4 пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 та наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008р. з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення з 01.08.2008р.; в іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 18.11.2011р. постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України в інтересах ОСОБА_4 з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просив постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом Начальника Одеського інституту сухопутних військ за №28 від 08.02.1994р. полковника ОСОБА_4, звільненого наказом Міністра оборони України №706 від 30.12.1993р. в запас за станом здоров'я з правом носіння військової форми одягу, з 07.02.1994р. виключено зі списків особового складу Інституту, всіх видів забезпечення та направлено для постановки на військовий облік до Приморського РВК м.Одеси.

Позивач отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", й в квітні 2009 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії відповідно до наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008р., на підставі якого посадовий оклад за посадою, яку займав позивач до звільнення, визначено в більшому розмірі, проте відповіді не отримав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскільки Наказом Міністра оброни України від 28.07.2008р. №377 змінено розмір посадового окладу за посадою, яку займав позивач, що застосовується для військовослужбовців, які проходять військову службу, то відповідно виникли й підстави для перерахунку призначеної йому пенсії.

Суд же апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив з того, що Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45, визначено лише один орган - Кабінет Міністрів України, рішення якого про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, є належною підставою для перерахунку пенсій; рішення ж інших органів (в тому числі і накази Міністра оборони України) не можуть братися до уваги управліннями Пенсійного фонду України як підстава для перерахунку.

Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України вказує на таке.

Частиною 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку з зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку з введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу" від 07.11.2007р. №1294 були визначені нові види грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу" передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою у відповідних випадках.

Відповідно до положень наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 р. №377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовцям військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" змінився (збільшився) розмір посадового окладу з посади, яку обіймав позивач та який застосовується для військовослужбовців, які проходять службу.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, своє право визначати розміри посадових окладів, наказ Міністра оборони України від 28.07.2008р. №377, яким затверджені схеми посадових окладів за основними типовими посадами керуючого та наукового складу офіцерів військово-навчальних закладів та наукових установ Збройних Сил України, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення зазначених осіб.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013р. у справі №21-315а13.

Що ж до позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків нарахування та виплати пенсії, то слід вказати таке.

Частиною другою статті 46 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 07.11.2012р. у справі №6-131цс12 та від 18.11.2014р. у справі №21-518а14.

Проте, суд першої інстанції наведені вище положення законодавства залишив поза увагою, а отже не досліджував та не встановлював певних обставин, що випливають з останніх та мають значення для правильного вирішення спору у даній справі, й зазначений недолік судом апеляційної інстанції усунутий не був.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене та враховуючи, що суд касаційної інстанції процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, судові рішення відповідно до ч.2 ст.227 КАС України підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити вищевказані обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст.210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 26.08.2010р. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18.11.2011р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.