Справа № 2а-6902/12/2670
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2012-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 червня 2012 року № 2а-6902/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Пащенка К.С., суддів Донця В.А., Шарпакової В.В., при секретарі судового засідання Шмігелю Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження у справі
за позовомОСОБА_1
доНаціонального банку України
проскасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

Представник Національного банку України звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у звязку з тим, що у позивача відсутні підстави для оскарження постанови Національного банку України від 20.04.2012 № 168 в силу ч. 2 ст. 171 КАС України та п. 21 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 N 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правовий акт - офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування. Визначальними рисами нормативно-правових актів у порівнянні з актами індивідуальної дії є неперсоніфікований характер та спрямованість на неодноразове використання. Сам по собі той факт, що конкретний акт зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, не свідчить про його нормативно-правовий характер, оскільки будь-який акт, як нормативно-правовий, так і акт індивідуальної дії, є джерелом прав та обов'язків і, відповідно, зачіпає права, свободи й законні інтереси особи, групи осіб або невизначеного кола осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.01.2012 справа № 2а-19271/10/2670.

За таких умов, спірна постанова від 20.04.2012 № 168 винесена Національним банком України як субєктом владних повноважень в рамках здійснення банківського контролю за діяльністю конкретної банківської установи - ПАТ «АКБ «Базис», тому вона не є нормативно-правовим актом, а є актом індивідуальної дії (розпорядчим актом персоніфікованого характеру), який не містить нових правових норм, його дія стосується лише конкретного банку, тобто заходи регулювання стосуються діяльності виключно однієї банківської установи і не можуть бути застосовані по відношенню до інших банків. Застосування акту обмежується встановленим у ньому строком та розраховане на разове застосування в процесі здійснення тимчасової адміністрації з метою відновлення фінансового стану банку.

Таким чином, позивач оскаржує акт індивідуальної дії, а не нормативно-правовий акт, у звязку з чим, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 157, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Національному банку України у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №2а-6902/12/2670.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя СуддіОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4