Справа № К/9991/21629/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/21629/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, треті особи: відкрите акціонерне товариство «ЧеЗаРа», ОСОБА_4 про скасування постанов,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року представник позивача звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що на примусовому виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебував виконавчий лист №2-34, виданий 12 жовтня 2000 року судовою колегією по цивільних справах Чернігівського обласного суду про зобов'язання відкритого акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» поновити ОСОБА_4 на посаді провідного інженера-технолога відділу 441 з 31 березня 1998 року. На виконання судового рішення наказом голови правління відкритого акціонерного товариства «ЧеЗаРа» - президента ОСОБА_5 від 06 березня 2001 року №163/к ОСОБА_4 поновлено на посаді провідного інженера-технолога по обробці металів тиском відділу 441. Проте не зважаючи на дані обставини 28 травня та 09 червня 2009 року заступником начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції було винесено постанови про накладення штрафу на голову правління відкритого акціонерного товариства «ЧеЗаРа» - президента ОСОБА_5 за невиконання без поважних причин рішення про поновлення на роботі.

На постанову державного виконавця була подана скарга начальнику Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та проведено перевірку виконавчого провадження, за результатами якої 11 вересня 2009 року винесено постанову про визнання дій державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-43 такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на неправомірність постанови від 28 травня та від 09 червня 2009 року про накладення штрафу, від 11 вересня 2009 року про результати перевірки виконавчого провадження просив суд визнати їх незаконними та скасувати.

Також просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на несвоєчасність одержання документів виконавчого провадження.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року, позов задоволено: визнано дії посадових осіб Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції протиправними; визнано протиправними та скасовано постанови заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління про накладення штрафу від 28 травня та від 09 червня 2009 року; визнано протиправною та скасовано постанову начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління про результати перевірки виконавчого провадження від 11 вересня 2009 року.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, третя особа - ОСОБА_4 просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове.

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач незаконно наклав штраф на голову правління відкритого акціонерного товариства «ЧеЗаРа» - президента ОСОБА_5 за невиконання рішення про поновлення на роботі, оскільки боржником у даному виконавчому провадженні є юридична особа - відкрите акціонерне товариство «ЧеЗаРа».

Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За правилами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 Цивільного процесуального кодексу України).

Положеннями статей 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень ухвалених за правилами цивільного судочинства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України викладеною у постанові від 30 червня 2015 року у справі №21-278а15.

Оскільки в даній справі оскаржено рішення органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, тобто спір у справі виник поза межами публічно-правового спору, то зазначену справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Дану справу належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись статтями 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/