Справа № 826/10858/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, третя особа: УДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області про визнання протиправними дій, скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 проходив службу на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування Яготинського району (наказ від 23.06.2014 №526 о/с), наказом від 28.02.2015 №115 о/с йому присвоєно звання майора міліції.

Пунктом 1 наказу ГУ МВС України в Київській області від 27.05.2015 №1054 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Головного управління» за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні статті 7 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», а саме невиконанні вимог наказів МВС України від 13.04.2012 №318 та Головного управління від 30.04.2015 №893 у частині незабезпечення складання заліків та неналежної організації проведення занять у системі службової підготовки із підлеглими працівниками, позивача звільнено з посади.

Копію наказу позивач отримав 28.05.2015, про свідчить відповідна відмітка та підпис позивача.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення фізична особа звернулась за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не встановлено попередньої поведінки позивача, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, яким чином недотримання вимог «Положення з організації професійної підготовки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України» в частині ведення документації зі службової підготовки вплинула на результати навчання, що згідно зі статтею 14 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» та розділу VIII «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» є обов'язковим для встановлення, відтак відповідачем застосовано до позивача занадто сурове дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, та відповідно пункт 1 наказу ГУМВС України в Київській області від 27.05.2015 №1054 у частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача слід визнати протиправним та скасувати.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до правил Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок-невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (Положення).

Зазначеним положенням визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до пункту 23 Положення, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту ОВС, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено права начальників щодо накладання дисциплінарних стягнень.

Так, Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України.

Правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень передбачений статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС, відповідно до якої, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Пунктом 2.1 Інструкції №230 встановлено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно пункту 3.2 Інструкція №230, службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії.

За змістом пункту 5.1 Інструкції №230, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Положеням пункту 5.4 Інструкції №230 визначено, що якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ у зв'язку з невиконанням вимог наказів МВС України від 13.04.2012 №318 та Головного управління від 30.04.2015 №893 у частині незабезпечення складання заліків та неналежної організації проведення занять у системі службової підготовки із підлеглими працівниками.

Висновком службового розслідування встановлено, що штатна чисельність відділення ДАІ з обслуговування Яготинського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області складає п'ять атестованих одиниць, спискова чисельність - п'ять працівників, з яких один працівник відряджений до взводу №3 ДПС з обслуговування стаціонарних постів.

Навчання в системі службової підготовки особового складу відділення ДАІ з обслуговування Яготинського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області організовано відповідно до наказу Управління ДАІ від 27.08.2014 №135 «Про організацію службової підготовки особового складу УДАІ у 2014-2015 навчальному році». Цим наказом створено навчальну групу №38, керівником якої призначено позивача, на якого покладено персональну відповідальність за організацію проведення занять з працівниками та їх якість.

У висновку службового розслідування констатовано порушення, зазначені в доповідній записці щодо відсутності обліково-плануючої документації зі службової підготовки підрозділу (планів-конспектів керівника навчальної групи, зошитів зі службової підготовки особового складу підрозділу, наглядової справи про проведення додаткових занять), неналежного ведення журналів обліку занять, відвідування та успішності зі службової та фізичної підготовки (не прошиті, не пронумеровані, не зареєстровані), відсутність у журналі зі службової підготовки підписів осіб, які проводили заняття зі всіх навчальних дисциплін, не відображення з початку навчального року в журналі проведення додаткових занять, не залучення до проведення занять фахівців інших відомств, формальний облік проведення занять відвідування та успішності зі всіх навчальних дисциплін, оскільки всьому особовому складу виставлялись оцінки з практичної стрільби, проте будь-які підтверджуючі документи щодо проведення практичних стрільб відсутні (накази про проведення стрільб, відомості про проведення інструктажу, роздавально-здавальна).

Також службовим розслідуванням встановлено, що старший інспектор відділення ДАІ, молодший лейтенант ОСОБА_3 був звільнений від виконання службових обов'язків з 13.05.2015 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, також з 11.05.2015 перебував на лікарняному інспектор з ОРД відділення ДАІ старший лейтенант міліції ОСОБА_4 Інспектор з технічного нагляду відділення ДАІ капітан міліції Ковальчук В.А. перебував на службі, а позивач відповідно до постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби станом на 20.05.2015 заступив відповідальним по відділенню ДАІ та згідно з журналом служби нарядів заступив в склад слідчо-оперативної групи Яготинського РВ, отримав табельну вогнепальну зброю, що підтверджується відповідною відомістю про видачу.

Під час службового розслідування відібрано пояснення у позивача, який зазначив, що обліково-плануюча документація зі службової підготовки ведеться та затверджена керівництвом УДАІ ГУ, у наявності є зошити зі службової підготовки та плани-конспекти, які велись належним чином. Також позивач пояснив, що 20.05.2015 дві особи особового складу відділення ДАІ були відсутні в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, дві особи перебували на службі, один, з яких капітан міліції Ковальчук В.А. був присутній на здачі заліків, водночас позивач відповідальний по відділенню ДАІ перебував у складі СОГ.

Відповідно до пункту 6.3 «Положення з організації професійної підготовки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.05.2012 за №728/21041 службова підготовка в органах та підрозділах внутрішніх справ організовується та проводиться в робочий час щотижня керівниками департаментів, головних управлінь, самостійних управлінь та відділів апарату МВС України, ГУМВС, УМВС та ВНЗ МВС України, начальниками міських, районних, лінійних органів і підрозділів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 6.10 зазначеного Положення основними документами, які передбачають планування службової підготовки, є: тематичний план для проведення занять зі службової підготовки (додаток 1); розклад занять зі службової підготовки (додаток 2); журнал обліку занять зі службової підготовки (додаток 3); графік проведення навчальних стрільб (додаток 4); план-графік проведення навчальних зборів.

Також цим Положенням передбачено, що працівники ОВС зобов'язані під час занять вести записи з тематики, що вивчається, у зошитах (прошнурованих, пронумерованих, скріплених печаткою та зареєстрованих у підрозділах діловодства) в обсязі, необхідному для самостійного вивчення. Зошити зберігаються кожним працівником особисто (пункт 6.11). Планова та облікова документація зі службової підготовки зберігається в керівника навчальної групи та після завершення навчального року передається на зберігання до підрозділу документального забезпечення, в якому зберігається один рік (пункт 6.15).

Представник позивача не заперечував, що плани-конспекти, зошит керівника не були затверджені, пояснив, що всі необхідні заняття проводились.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Якщо було притягнуто до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Протягом служби позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, проте на час винесення оспорюваного наказу, всі дисциплінарні стягнення зняті, про що свідчить його послужний список (а.с.45).

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду справи наголосила, що застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ враховано те, що він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак при цьому не заперечувала, що такі дисциплінарні стягнення є погашеними.

Висновок службового розслідування щодо незабезпечення складання заліків працівниками відділення ДАІ 20.05.2015, що слугував підставою для твердження про порушення позивачем статті 7 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» та невиконання вимог наказу ГУМВС України в Київській області від 30.04.2015 №893, спростовується, встановленими обставинами, зафіксованими у висновку службового розслідування та матеріалами справи (графік працівників відділення ДАІ, де зафіксовано тимчасову непрацездатність 20.05.2015 ОСОБА_3, ОСОБА_4, постовою відомістю з розстановки нарядів від 20.05.2015, відповідно до якої позивач перебував в наряді, службовим нарядом від 20.05.2015 про включення позивача до складу слідчо-оперативної групи, відомістю від 20.05.2015 про видачу позивачу як такому, що заступає на чергування, вогнепальної зброї).

Разом з тим, інших доказів, які б свідчили про систематичне невиконання позивачем своїх обов'язків, що привели до накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пропускаючи інші види дисциплінарного стягнення (менш суворіші) відповідачем суду не надано.

Аналізуючи законодавство щодо порядку притягнення осіб рядового або начальницького складу до відповідальності за дисциплінарні проступки, колегія суддів звертає увагу на наступні обставини справи.

Дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.

Висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом'якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.

З висновку службового розслідування, щодо позивача вбачається, що відповідачем не було проведено об'єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягення, у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки відповідачем, при звільненні позивача з посади, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу, не було в повній мірі враховано сукупність обставин за яких вчинено дисциплінарний проступок, не врахована попередня поведінка позивача з урахуванням тих обставин, що попередні дисциплінарні стягнення зняті, та не враховані його заохочення, а відтак пункт перший оскаржуваного наказу є таким, що порушує охоронювані права та інтереси позивача, а тому наказ підлягає скасуванню.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.