Справа № 2а-7283/11/2670
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 травня 2011 року № 2а-7283/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Київського слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань
про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2011 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом, в якому просла:

- визнати неправомірними дії Київського слідчого ізолятора, які виявились в тому, що після 21.05.2011 року 06 год. 30 хв. у відсутність передбачених законом підстав, у відсутність судового рішення про продовження позбавлення свободи, ОСОБА_1 продовжують тримати під вартою;

- зобовязати Київський слідчий ізолятор вчинити дії звільнити ОСОБА_2 з-під варти.

Зважаючи на позовні вимоги та вирішуючи відповідно до п.4 ч.1 ст.107 КАС України питання, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства суд приходить до наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС України).

Відтак, обовязковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому субєкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони субєкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.2 ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить суд, визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у триманні під вартою ОСОБА_1 у відсутність відповідного рішення суду про продовження терміну тримання під вартою, а також просить суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача звільнити ОСОБА_1 з-під варти.

При цьому, на обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 21.05.2011 року о 6 год. 30 хв. сплинув санкціонований судом строк утримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_1 Рішення щодо продовження цього строку судом не винесено, отже, тримання під вартою позивача є таким, що порушує вимоги Закону України «Про попереднє увязнення».

Згідно частини статті 1 Закону України «Про попереднє увязнення»попереднє увязнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок попереднього увязнення визначається цим Законом, Кримінально-процесуальним і Кримінально-виконавчим кодексами України та іншими актами законодавства (частина 2 статті 1 вказаного Закону).

Таким чином, згідно чинного законодавства повідомлені позивачем обставини підлягають перевірці у порядку кримінального судочинства, що врегульований нормами КПК України, що, в свою чергу, виключає можливість розгляду таких вимог в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Провадження у кримінальних справах, як частина судочинства в Україні здійснюється виключно у порядку, який встановлюється законом. Таким систематизованим законом, що визначає права і обовязки учасників кримінально-процесуальних відносин і, таким чином, визначає порядок провадження у кримінальних справах, є Кримінально-процесуальний кодекс України.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про попереднє увязнення»нагляд за додержанням законодавства в місцях попереднього увязнення здійснюють Генеральний прокурор України і підлеглі йому прокурори відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, зазначені вимоги позивача щодо визнання неправомірними дії Київського слідчого ізолятора, які виявились у продовженні утримати під вартою без продовження терміну встановленого судом та зобовязання відповідача звільнити ОСОБА_2 з-під варти можуть бути вирішені в позасудовому чи у судовому провадженні в порядку кримінального судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Київського слідчого ізолятора Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі невідкладно надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: ОСОБА_3