Справа № 2а-520/12/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2012 р. Справа № 2a-520/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі

до відповідача: ТзОВ "Соснина"

про стягнення заборгованості в сумі 4250,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2012 року Державна податкова інспекція в Тисменицькому районі (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ТзОВ "Соснина" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 4250,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем самостійно нараховано суму штрафу в розмірі 4250,00 грн., внаслідок виправлення помилки в податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2011 року, але у встановлений Законом строк та на момент звернення позивача до суду узгоджені податкові зобов'язання відповідачем добровільно не сплачені, а тому підлягають стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції (а. с. 15). Правом подання заперечення проти позову не скористався. Заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи або про причини неявки до суду не надходили.

Відповідно до ч.4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.10.2011 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Соснина» зареєстроване Тисменицькою районною державною адміністрацією 03.04.2000 року (а.с. 17) та згідно із ст. 15 Податкового кодексу України є платником податків та зборів. Взяте на податковий облік Державною податковою інспекцією у Тисменицькому районі 05.04.2000 року, згідно з довідкою за №43 від 22.06.2010 року (а.с. 7).

Відповідно до Свідоцтва №12768767 про реєстрацію платника податку на додану вартість, відповідач зареєстрований платником податку на додану вартість 17.04.2000 року (а.с.9).

21.02.2011 року відповідачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період - січень 2011 року, в якій самостійно виправлено помилку, що містилася в раніше поданій податковій декларації. Даною декларацією здійснено виправлення щодо збільшення суми податку на додану вартість на 85000 гривень, в результаті чого відповідачем самостійно нараховано суму штрафу в розмірі 4250 грн., але на момент звернення до суду заборгованість останнім не сплачена.

Законом України від 02.12.2010 року № 2756-VI прийнятий Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01.01.2011 року. Даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Відповідно до пункту 50.1. статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

В абзаці третьому пункту 50.1. статті 50 Податкового кодексу України зазначено, що платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до підпункту е) пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України одним із обов'язків платника податків є обов'язок своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачем самостійно нараховано суму штрафу в розмірі 4250,00 грн., яка підлягає до сплати, але не сплачена в установлені законом строки та на момент судового розгляду даної справи залишається непогашеною. В такому разі дана сума штрафу підлягає стягненню в судовому порядку.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.95.3. ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини .

Пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи, що на момент розгляду справи, відповідачем не надано підтвердження сплати заборгованості в розмірі 4250,00 грн., а в судовому засіданні доведено порушення відповідачем вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю "Соснина" (ідентифікаційний код 30906118) та за рахунок готівки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Соснина" (ідентифікаційний код 30906118) в доход бюджету заборгованість в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п'ятдесят гривень) 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 07.03.2012 року.