Справа № 11416/09/1570
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

при секретарі Мезнер О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом Заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті до ОСОБА_1 про стягнення штрафу в сумі 1700грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Суворовського району м. Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь держави штрафні санкції в розмірі 1700грн. на р/р 0002 м. Одеса, банк ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, одержувач: ГУДКУ в Одеській області код 23213460, код платежу 21081100.

Ухвалою суду від 25.11.2009р. на місці, яка занесена до журналу судового засідання здійснено заміну не належного позивача - Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області на належного - Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті.

Представник прокуратури у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити його з підстав викладених у позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті посилається на наявність у відповідача заборгованості у розмірі 1700грн., яка утворилась внаслідок несплати відповідачем суми фінансових санкцій, визначеної постановою Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області №053005 від 18.06.2008р., яка була винесена на підставі акту від 03.06.2008р. в якому зафіксовано порушення ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме була відсутня товарна-транспортна накладна на пісок на момент його перевезення у водія.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач на підставі ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт»та п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 є органом державної виконавчої влади в галузі контролю на автотранспорті та згідно ст.60 цього ж Закону здійснює повноваження щодо притягнення до фінансової відповідальності перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі й стягнення у судовому порядку сум адміністративно-господарських санкцій, добровільно не сплачених правопорушниками, а тому на підставі положень п.п.4 ч.1 ст.17, п.п.5 ч.4 ст.50 КАС України ці позовні вимоги підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що 03.06.2008р. державними інспекторами відділу державного контролю Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на авто - шляху Одеса-Овідіополь, 2, а саме - транспортного засобу марки Камаз 5410, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

За результатами вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №001290 від 03.06.2008р. (а.с.5), яким зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме здійснення вантажних перевезень, без товарно-транспортної накладної.

Як вбачається з вищезазначеного акту ОСОБА_2 від пояснень та підписання акту перевірки відмовився.

На підставі вищезазначеного акту перевірки 18.06.2008р. Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області без участі відповідача прийнято постанову №053005 про застосування фінансових санкцій до відповідача у розмірі 1700грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»(а.с.9). Вказана постанова отримана відповідачем 29.06.2008р., про що свідчить в матеріалах справи копія поштового повідомлення (а.с.10) та не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу „Камаз 5410 є ОСОБА_1 та право керувати зазначеним транспортним засобом має ОСОБА_2, про що свідчить запис у копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.35-36).

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №001290 від 03.06.2008р. відсутні відомості про наявність причепу та його даних, тоді як Камаз 5410 є тягачем та зазначений Камаз без причепа не може перевозити будь-які вантажі.

Також свідок ОСОБА_2, який керував автомобілем під час перевірки пояснив, що дійсно його зупиняв працівник ДАІ для перевірки документів, які він йому надав з якими останній відійшов та через декілька хвилин він повернувся та їх віддав, будь-який акт не складався при цьому він їхав один на тягачі Камаз 5410 без причепа й відповідно нічого не перевозив, та зауважень з цього приводу йому ні хто не робив так як він нічого не порушував. Крім того він в той день нічого для позивача чи на його прохання не перевозив в тому числі пісок.

Відповідно до п.5 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005р. №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2005 р. за №1573/11853, територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні, у тому числі, здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Також, згідно з п.6 вказаного Положення територіальні управління у відповідному регіоні мають право перевіряти виконання суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Згідно з п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час проведення рейдової перевірки перевіряється, у тому числі, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.21 Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за відповідною формою.

Відповідно до п.п.25,26,27,29 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно ст. 48 Закону України «По автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»від 05 квітня 2001 року №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Під «комерційною основою»або «за власний кошт»розуміється отримання прибутку, що є однією із основних ознак господарської діяльності, виходячи із поняття «господарської діяльності»наданого ст. 3 Господарського кодексу України, згідно з якою під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Таким чином, суд приходить висновку, що субєктом відповідальності за ст.60 Закону №2344-III може виступати лише суб'єкт господарювання, тобто санкції, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт»можуть застосовуватися лише до господарюючого субєкта, тобто до фізичної особи яка зареєстрована у встановленому законом порядку як фізична особа-підприємець, або до юридичної особи автомобільного перевізника.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач він ниє субєктом господарювання, докази що спростовують це позивачем не надані, судом встановлено, що позивач не уповноважував свого сина ОСОБА_2, який є субєктом підприємницької діяльності перевозити вантаж, таким чином фінансові санкції за ч.1 абз.3 ст.60 Законом України «Про автомобільний транспорт»були застосовані постановою №0530005 від 18.06.2008р. відносно фізичної особи власника автомобіля, який не є субєктом господарювання у розумінні ст.55 Господарського кодексу України, а отже й не є автомобільним перевізником.

Враховуючи те, що притягнутий до адміністративної відповідальності відповідач, який порушень законодавства не вчиняв (особисто не перевозив та доручень не давав) та відсутність самого факту порушення (тягач без причепа не може перевозити пісок) суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,7-9,158,160,163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті до ОСОБА_1 про стягнення на користь держави штрафних санкцій в розмірі 1700грн. - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 05.03.2010 року.

Суддя Е.А.Іванов

У задоволенні позову Заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті до ОСОБА_1 про стягнення на користь держави штрафних санкцій в розмірі 1700грн. - відмовити

05 березня 2010 року