Справа № 1407/2-А-5578/11
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1407/2-А-5578/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"16" червня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Вуїва О.В.,

при секретарі - Кашарайло A.A.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до ДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування.

В обгрунтування позову зазначав, що 16 травня 2011 року інспектор Коблевської роти ДГІС ДАЇ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу позивач 16 травня 2011 року о 10 годині 45 хвилин на 70 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в с. Федорівка. керуючи автомобілем «Ніссан Ноут», реєстр, номер BE 9036 AM в порушення п. 12.4 ГІДР України більше, ніж на 20 км/год. перевищив максимальну дозволену для населених пунктів швидкість руху (60 км./год.), рухаючись зі швидкістю 86 км./год., чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП.

На підставі протоколу інспектором в цей же день було винесено постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважав, що постанова винесена безпідставно та з процесуальними порушеннями, а саме з підстав:

1) відсутності правопорушення взагалі, оскільки він здійснював рух зі

швидкістю не більше 75 км./год,;

2) відсутності належних та допустимих доказів такого порушення;

3) неврахуванням інспектором пояснень особи, що притягується до

відповідальності, характеру порушення, особи порушника, ступеню вини, майнового, сімейного стану, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Виходячи з цих обставин ОСОБА_2 просив про скасування оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 додатково просив про закриггя провадження в справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, в іншій частині позовні вимоги залишив незмінними.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, а також заперечення проти позову в якому вказував на правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка ОСОБА_5. дослідивши матеріали справи та матеріали отриманої від відповідача адміністративної справи, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. ,

Відповідно до протоколу серії BEI № 107593 та постанови ВЕ № 277387 16 травня 2011 року о 10 годині 45 хвилин на 70 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь- Новоазовськ в с. Федорівна позивач, керуючи автомобілем «Ніссан Ноут». реєстр, номер НОМЕР_1 в порушення п. 12.4 ГІДР України більше, ніж на 20 км/год. гіеревищіїЕ максимальну дозволену для населених пунктів швидкість руху (60 км./год.), рухаючись зі швидкістю 86 км./год., чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП.

Па підставі протоколу інспектором в цей же день було винесено постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу е розмірі 255 грн.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно де норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку) орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи, яка притягається да адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фого- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте характер правопорушення вказує на те, що його фіксування можливе лише за допомогою конкретного виду доказів, а саме за допомогою спеціальних приладів, що мають функції фіксування швидкості руху транспортного засобу.

Положення ст. 251 КУпАП мають імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних засобів та приладів, які мають функції фото-кінозйомки, відеозапису і тому лише вони можуть бути використані, як докази по справі.

Доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є дані приладу для вимірювання швидкості руху «Іскра-1». який не містить функції фото-, кінозйомки, відеозапису.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху, зокрема вказуючи на те. що він здійснював рух з дозволеною швидкістю руху, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, перевірити ці доводи, допитати свідка про якого заявляв ОСОБА_2М та який підтвердив пояснення позивача, зібрати додаткові докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення таї спростовували свідчення позивача, але таких належних та допустимих доказів ні протокол, ні постанова не містить.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 288 КУгіАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2) . яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на, новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення у зв'язку відсутністю належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, а також неможливістю з обєктивних причин зібрання нових доказів підлягає скасуванню, а справа закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 158-163. 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову серії ВЕ №277387 від 16 травня 2011 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАГІ відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вуїв