Справа № 813/696/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Львів № 813/696/15

09 год. 20 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Д.) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2, в якому просить суд визнати протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 №18698253 «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень» від 19.01.2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2015 року відповідачем було прийнято оскаржуване рішення №18698253, відповідно до якого Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 «вирішив відмовити у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, спільна часткова на квартира, що розташований АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :01:029:0077, за субєктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_2».

Вказане рішення прийняте на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зв'язку з тим, що після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, до органу державної реєстрації прав не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Позивач вказує, що така відмова відповідача у державній реєстрації є протиправною, оскільки для державної реєстрації права власності на нерухомість було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також інші документи, передбачені п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду клопотання від 21.09.2015 року про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заперечень та заяв про розгляд справи без участі представника на адресу суду не надходило.

В той же час, на адресу суду надійшов лист від Державної реєстраційної служби України №962/16-15-04 від 13.02.2015 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 звільнений із займаної посади наказом Укрдержреєстру від 10.02.2015 року №83/к.

Проте, даний факт не перешкоджає розгляду вказаної справи.

За таких обставин, суд на підставі ч.4 ст.128 КАС України, ухвалив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

19.01.2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 було прийнято рішення №18698253 «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень», відповідно до якого, керуючись ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 20,28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень вирішив відмовити у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, спільна часткова на квартира, що розташована: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :01:029:0077, за субєктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_2, оскільки після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, до органу державної реєстрації прав не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Не погодившись із вищезазначеною відмовою, позивач звернувся із даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон №1952), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону №1952 визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону №1952, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Так, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2015 року, у справі №813/55/15 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2, Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним рішення від 06.11.2014 року № 17017174 «Про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» встановлені обставини, які не підлягають доказуванню, а саме зазначено, що ОСОБА_1 не в повному обсязі подано документи необхідні для проведення державної реєстрації речових прав, а саме, не надано документу, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - добудованої веранди.

Згідно п. 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 5-4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Норми аналогічного змісту містить і Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Із урахуванням наведеного, у відповідності до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідачем було прийняте спірне рішення №18698253 від 19.01.2015 року «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень», оскільки позивачем не усунено обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Таким чином, враховуючи викладені правові норми законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушення приписів вищезазначених положень законодавства, а відтак, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 3 ст. 2, ч.1 ст. 9 КАС України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує також і те, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтовані і не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст.94 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 70-72, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 28.09.2015 року.

Суддя Клименко О.М.