Справа № 2а/2570/1325/2011
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2570/1325/2011 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"27" жовтня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2011 року в адміністративній справі за позовом Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області до Державного підприємства «Корюківське лісове господарство» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Контрольно-ревізійне управління в Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Корюківське лісове господарство» про зобовязання виконати обовязкові вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень від 27 травня 2009 року № 25-07-18-14/3205-09.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Контрольно-ревізійним управлінням в Чернігівській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, яким дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про контрольно-ревізійне службу»головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

У відповідності до п. 7 ст. 10 вказаного Закону Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 травня 2009 року (лист № 25-07-18-14/3205-09) позивачу предявлено ряд вимог про усунення виявлених ревізією порушень законодавства, зокрема пунктами 2, 5, 6:

- вжити заходів спрямованих на відшкодування недоотриманих доходів на суму 98,4 тис. грн. за надані послуги по гасінню пожежі та розробці згарищ в ДП «Голопристанське ЛМГ»Херсонської області;

- вжити заходи щодо повернення благодійної допомоги, наданої фізичним та юридичним особам в сумі 53,7 тис. грн. та в подальшому планувати та надавати благодійну допомогу з урахуванням вимог ч. 8, 9 ст. 75 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436 та вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2006 року №1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів»;

- вжити заходи по відшкодуванню коштів в сумі 3,5 тис. грн., які були безпідставно перераховані Корюківському РВ УМВС в Чернігівській області за утримання працівника міліції.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2010 року у справі № 2-а-9924/09/2570 пункти 2, 5, 6 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області, викладені у листі від 27 травня 2009 року № 25-07-18-14/3205-09 визнанні нечинними.

Статтею 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, в іншій адміністративній справі встановлено, що вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області, які є предметом розгляду у цій справі, є нечинними і, згідно до ст. 72 КАС України ці обставини не підлягають доказуванню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості адміністративного позову.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Чернігівській області - залишити без задоволення, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2011 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 01 листопада 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді А.Ю. Коротких

ОСОБА_3