Справа № 804/9571/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 р. Справа № 804/9571/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» ОСОБА_3 (далі відповідач, Уповноважена особа), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі третя особа, Фонд) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи щодо не включення Позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського вкладу № 861134/2014 від 12.11.2014р., про зобов'язання уповноважену особу включити Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за Договором банківського вкладу від 12.11.14 та надати до Фонду додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду. На обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладений Договір банківського вкладу «НВУ» №861134/2014 від 12.11.14, сума початкового вкладу за яким 200 000 грн. Факт зарахування коштів на відповідний депозитний рахунок підтверджується квитанцією від 13.11.14 №3424950. Враховуючи факт прийняття рішення Фондом про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», призначення уповноваженої особи 20.03.15р., та строки встановлені законодавством, Позивач, станом на дату подання позову мав бути внесений відповідачем до Переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а третьою особою - до Загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позивач звертався до Фонду за виплатою компенсації суми вкладу в розмірі 200 000 грн. на підставі договору від 12.11.14, однак відповідна заява позивача залишилась без відповіді. До канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.
Відповідач Уповноважена особа в судове засідання не прибув, свого уповноваженого представника до суду не направив, заперечення проти позову не надав, вимоги ухвал суду від 03.08.15 та від 01.09.15 не виконав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа направила до суду заяву про перенесення розгляду справи через те, що нею не отриманий адміністративний позов. Суд зазначає, що зауваження третьої особи з приводу неотримання нею копії позовної заяви не відповідає дійсності, адже відповідно до рекомендованого повідомлення Фондом отримані як ухвала суду від 01.09.15, так і повістка та копія позовної заяви (а.с.31,34). Правом ознайомлення з матеріалами справи та участі в її розгляді третя особа не скористалась, причини неявки не повідомила, заперечення не надала.
Суд відмічає, що згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, зважуючи на визначені в ст.122 КАС України строки розгляду адміністративної справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733/БТ Про віднесення публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду 20 листопада 2014 року прийнято рішення №123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві Всеукраїнський акціонерний банк.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.15 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.03.15 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно. Інформація про дату початку виплат та банк-агент Фонду повідомлена на сайті Фонду - www.fg.gov.ua; виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривен.
26 березня 2015року в газеті Голос України №54 (6058) опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк.
10.10.15 позивач засобами поштового звязку направив на адресу Фонду заяву про виплату їй гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Банку за договором від 12.11.14 в сумі 200 000 грн., відповідь на яку позивачем не отримана (а.с.20).
Ані відповідачем, ані третьою особою не надано до суду доказів надання позивачу відповіді на її заяву від 10.10.15 або доказів виплати їй гарантованої суми за означеним договором банківського вкладу від 12.11.15 під час тимчасової адміністрації або доказів включення позивача до переліку вкладників та до Загального реєстру вкладників задля отримання позивачем гарантованих суми вкладу за вказаним договором.
Не погоджуючись з фактом не включення позивача, як вкладника, до переліку вкладників та, як наслідок, до Загального реєстру вкладників задля отримання коштів за вкладом ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку обставинам даної справи, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452 (далі Закон №4452).
Положеннями ч.1 ст.3 означеного Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до ч.1 ст.1 та ч.3 ст.12 Закону №4452 виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої базі даний; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.
Згідно з ч.1 ст. 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
За приписами ч.2 ст.26 Закону №4452 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
За змістом п.3 ч.2 ст.46 Закону №4452 з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав.
Положеннями ч.2 ст.27 Закону №4452 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів.
Відповідно до ч.5 ст.27 Закону №4452 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий курєр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
За змістом пунктів 2, 3 розділу IV Положення Фонд складає загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на підставі Переліку, поданого уповноваженою особою.
На підставі приписів наведених нормативно-правових актів суд зазначає, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Аналіз викладених законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за наявності таких умов: 1) має бути здійснений вклад до прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних; 2) вклад повністю або частково повинен бути неповернутим банком; 3) НБУ має прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Суд зазначає, що, як свідчать обставини справи, зазначені умови відносно позивача наявні.
Суд відмічає, що Уповноваженою особою не надано до суду належних та допустимих доказів включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду, та передачі до Фонду відповідної інформації про вкладника - позивача стосовно здійснення останньому виплати по відшкодуванню коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Суд зауважує, що приписи ст.26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають виключні підстави для не включення вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та обовязок уповноваженої особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами про нікчемність цих договорів.
Відповідачем-Уповноваженою особою не надано до суду належних та допустимих доказів визнання судом недійсними або наявності ознак нікчемності, визначених Цивільним кодексом України, угод, укладених позивачем з банком, зокрема щодо банківського вкладу від 12.11.14 3861134/2014.
Не підпадає згаданий договір банківського вкладу від 12.11.14 і під жодний визначений в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» випадок для визнання його нікчемним. Так, в ч.3 ст.38 Закону №4452 чітко визначено, які правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, а саме:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Доказів направлення на адресу позивача протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації Повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу від 12.11.14 відповідачем до суду не надано.
Суд окремо зауважує, що за змістом п.6 розділ ІІІ Положення уповноважена особа Фонду протягом процедури ліквідації наділена правом надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників як щодо збільшення, так і щодо зменшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування або зміни розміру належних їм сум тощо.
Враховуючи наведені обставини, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності відмови відповідачем включити позивача до переліку вкладників, зважуючи на закінчення процедури тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також на приписи ч.7 ст.26 Закону №4452, відповідно до яких Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем до Уповноваженої особи підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною відмову Уповноваженої особи включити позивача до повного переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язання Уповноважену особу включити позивача до повного переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та надати до Фонду додаткову інформацію про вкладника позивача стосовно здійснення останньому виплати по відшкодуванню коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Беручи до уваги наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню, а судові витрати - розподілу відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 включити ОСОБА_4 до повного переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу від 12.11.14 №861134/2014.
Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 включити ОСОБА_4 до повного переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_4 стосовно здійснення ОСОБА_4 виплати по відшкодуванню коштів за вкладами за рахунок гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 12.11.14 №861134/2014.
Стягнути на користь ОСОБА_4 341,04 грн. (триста сорок одну гривню 04 коп.) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_5