Справа № 805/6532/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/17755/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Горбатюка С.А., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 липня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі № 805/6532/14 за позовом Качарави Отара Гівієвича до Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області про скасування вимоги про сплату боргу, -

в с т а н о в и л а :

Качарава Отар Гівієвич звернувся в суд з позовом до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області, в якому просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.05.2014р. №Ф-190у у розмірі 1364, 03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною вимогою порушені норми Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", згідно яких він, як пенсіонер за віком не зобов'язаний сплачувати за себе єдиний внесок з дня призначення пенсії за віком.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 8 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року, позов задоволений. Скасована вимога Красноарміської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 16.05.2014р. № Ф-190у про сплату єдиного внеску у сумі 1364,03 грн.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Красноармійська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців виконавчим комітетом Макіївської міської ради з 23.04.2004р., ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію. Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, є пенсіонером за віком з терміном дії - довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням, а також - платником єдиного внеску.

Відповідачем 15.05.2014 року прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-190У про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 1364,03 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач звільнений від обов'язку сплати за себе єдиного державного соціального внеску, оскільки є пенсіонером за віком.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Дані правовідносини регулюються Законом України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності 01.01.2011 року.

Перелік осіб, які є платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, визначений статтею 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, що з 06.08.2011 року набрала чинності частина четверта цієї норми якою встановлено, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Загальний порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.2 - 298.1.4 пункту298.1 статті 298 Податкового кодексу України.

Зокрема, підпункт 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України визначає, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

Згідно з п.п.298.1.1 п.298.1ст.298 ПК України зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виписано свідоцтво платника єдиного податку.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", підставою для звільнення позивача від сплати єдиного внеску за себе необхідна наявність у нього таких чинників, як здійснення ним підприємницької діяльності із обранням спрощеної системи оподаткування в порядку передбаченому чинним законодавством та наявності призначеної йому пенсії за віком.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що положення ч.4 ст.4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску саме пенсіонерів за віком, яким призначена пенсія відповідно до ст.26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Судами також встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач у відповідності до статті 12 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", уклав з Пенсійним фондом договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, позивач, як пенсіонер за віком, не є платником єдиного внеску.

Згідно статті 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію.

Отже, як вірно зазначено судами першої та апеляційної інстанції, в зв'язку з тим, що позивач отримує довічну пенсію за віком, а ч.4 ст.4 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсія за віком призначена на пільгових умовах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не повинен сплачувати за себе єдиний внесок з дня призначення пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Красноармійської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 липня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: