Справа № 2-а-2896/09/0270
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 р. Справа № 2-а-2896/09/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Іллінецька міжрайонна державна податкова інспекція (далі Іллінецька МДПІ) звернулась з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборговванності по податку з доходів фізичних осіб.

Позов мотивовано тим, що відповідачем не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 7365,87 грн., згідно прийнятих податкових повідомлень-рішень №/, №/3 від 07 травня 2009 року, винесених на підставі акту перевірки № 368/17-116/НОМЕР_1 від 23.10.2008 року.

17.06.2009 р. відкрито провадження за даним адміністративним позовом.

09.07.2009 р. ухвалою суду було задоволено клопотання відповідача щодо зупинення провадження по даній адміністративній справі.

29.09.2011 р. за ініціативою суду провадження у справі поновлено, так як відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження. Розгляд справи призначено на 04.10.2011 року.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень на позовну заяву не подав. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.09.2011 року.

12.10.2011 року в судове засідання відповідач не зявився повторно. Про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином судовою повісткою, яка направлена на адресу відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 05.10.2011 року, яке одержане відповідачем. Отже, судом вжито всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи з його участю та реалізації ним права судового захисту, своїх прав та інтересів. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач, який належним чином повідомлений, умисно ухилився від представництва в судовому засіданні своїх інтересів.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що від представника позивача по справі надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд, відповідно до вказаної частини 6 статті 128 КАС України, прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований Іллінецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 20.03.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а. с. 6).

Згідно довідки про взяття на облік платника податків відповідач взятий на облік у Іллінецькій МДПІ як платник податків з 27.12.97 р. за №496 (а.с.7).

Іллінецькою МДПІ проведено виїзну планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 30.06.2008 року.

За результатами проведеної перевірки встановлено порушення відповідачем вимог статті пп. а) п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІV від 22.05.2003 року (чинний на момент виникнення спору) та ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів "Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 року № 13-92 акт перевірки №368/17-116/НОМЕР_1 від 23.10.2008 року (далі - Акт), а саме: занижено суму оподатковуваного доходу на 45520,82 грн. в тому числі по періодах: у 2007 року на 29107,96 грн., 1, 2 квартал 2008 року на 16412,86 грн., у результаті чого не перераховано до бюджету 6828,12 грн. податку з доходів фізичних осіб.

На підставі Акта винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 04 листопада 2008 року по податку з доходів фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності на суму 6828,12 грн.

Податкове повідомлення-рішення №/0 від 04 листопада 2008 року відповідачем оскаржено в апеляційному порядку до ДПА у Вінницькій області. За наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 ДПА у Вінницькій області рішенням від 11.02.2009 року №2604/3/25-010 залишила рішення Іллінецької МДПІ №/0 від 04 листопада 2008 року без змін та збільшила на 537,75 грн. суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб визначену у податковому повідомленні-рішенні Іллінецької МДПІ від 03.12.2008 року №/1, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Рішенням ДПА України від 23.04.2009 року №8503/7/25-0315 залишено без змін рішення Іллінецької МДПІ з урахуванням рішення ДПА у Вінницькій області, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, Іллінецька МДПІ 07.05.2009 року прийняла податкові повідомлення рішення №/3 на суму 6828, 12грн. та №/3 на суму 537, 75грн., на підставі яких заявлено позов щодо стягнення з відповідача податкового боргу.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове держсоцстрахування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері ЗЕД, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення, є Закон України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (чинний на момент виникнення спору), (далі - Закон №2181).

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону №2181 податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

У відповідності до п. 5.3.1. ст.5 Закону №2181, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

За змістом п. 5.4.1. Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 не погодився з прийнятими рішеннями Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції, у тому числі з рішеннями №/0, №/3 від 07.05.09 р. та подав позов до Вінницького окружного адміністративного суду щодо визнання їх протиправними та скасування.

Постановою ВОАС по справі № 2-а-3081/09/0270 від 04.09.2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2011 року, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової адміністрації України у Вінницькій області від 11.03.2009 року №4487/3/25-010 про внесення змін до рішення Державної податкової адміністрації України у Вінницькій області від 14.01.2009 року №3548/3/25-010. В решті позовних вимог відмовлено.

Відтак, рішення Іллінецької МДПІ №/0, №/3 від 07.05.09 р. не скасовані, та є узгодженими. Проте, на день розгляду справи сума податкового боргу платником податків до бюджету не сплачена.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок активів до бюджету (м. Іллінці, платіж 11010200, код одержувача 34701298, р/р 0163, банк ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015) податковий борг у сумі 7365,87 грн. (сім тисяч триста шістдесят пять гривень 87 копійок).

Копію даної постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна