Справа № 10947/10/1570
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1, (довіреність від 02.02.2010 року)

представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 16.08.2010 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦСС»до Спеціалізованної державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі про скасування податкових повідомлень-рішень, суд -

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦСС»(далі ТОВ «ЦСС»), 15 листопада 2010 року звернулося в Одеський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Спеціалізованної державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі (далі СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 25.06.2010 року; № /1 від 19.07.2010 року; № /2 від 25.08.2010 року, № /3 від 10.11.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог, в позові зазначено, що за результатами проведення позапланової виїзної перевірки правомірності включення податкових накладних, виписаних у попередніх звітних періодах до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року ТОВ «ЦСС». За результатами перевірки 18 червня 2010 року складено акт № 395/22-1/25033689/3 про результати перевірки. За результатами розгляду акту, 25.06.2010 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 та на підставі п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000 року (далі Закон України № 2181), донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 37815,60 грн., з яких 31513 грн., - основне зобовязання та 6302,60 грн., - штрафних санкцій за порушення абз. 2 п.п 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97 від 03.04.1997 року (далі Закон України № 168/97). Не погодившись з рішенням, позивач 30 червня 2010 року оскаржив податкове повідомлення-рішення № /0 до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі. За наслідками розгляду скарги СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі, 15 липня 2010 року прийнято рішення № 21722/10/25-021 про залишення без задоволення скарги ТОВ «ЦСС», а рішення відповідача без змін. 19.07.2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі, прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 від 19.07.2010 року. Не погодившись з рішенням позивача позивач звернувся з повторною скаргою від 26.07.2010 року до ДПА в Одеській області. ДПА в Одеській області 13 серпня 2010 року рішенням про результати розгляду повторної скарги № 29925/10/25-0007, скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення відповідача без змін. 25 серпня 2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі прийняла податкове повідомлення-рішення № /2. 27 серпня 2010 року ТОВ «ЦСС», звернулося з повторною скаргою до ДПА України. Рішенням ДПА України від 01 листопада 2010 року № 11490/6/25-0115, залишено без змін рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі, а скарга позивача без задоволення. 10 листопада 2010 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /3. З прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, ТОВ «ЦСС»не погоджується, оскільки в декларації були зазначені податкові накладні минулих періодів і включені вони до складу податкового кредиту у період їх фактичного отримання, відповідно до норм п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п.7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України № 168/97.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, та просили задовольнити позовні вимоги.

До суду від представника відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов де зазначено, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі з адміністративним позовом ТОВ «ЦСС»про скасування податкових повідомлень-рішень не згодна повністю та вважає його необґрунтованим. СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЦСС», за результатами якої складено акт № 395/22-1/25033689/5 від 18.06.2010 року, яким встановлено порушення ТОВ «ЦСС»абз. 2 п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України № 168/97, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 37815,60 грн. Таким чином СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі були правомірно винесені податкові повідомлення-рішення № /0 від 25.06.2010 року; № /1 від 19.07.2010 року; № /2 від 25.08.2010 року, № /3 від 10.11.2010 року та відповідно підстави для їхнього скасування відсутні.

Представник відповідача СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та зазначив, що вважає прийняті рішення обґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у запереченнях.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Приписами п.1 ч.1 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990 року № 509-ХІІ (зі змінами та доповненнями) визначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами.

Головними державними податковими ревізор - інспекторами відділу податкового супроводження адміністративних та інших закладів ОСОБА_3, та ОСОБА_4, в період з 10 червня 2010 року по 16 червня 2010 року проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЦСС»з питань правомірності включення податкових накладних, виписаних у попередніх звітних періодах до податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість, за квітень 2010 року. За результатами перевірки складено акт про результати позапланової виїзної перевірки від 18.06.2010 року № 395/22-1/25033 689/5 (а.с. 11-18). В висновках акту зазначено, що перевіркою правомірності включення податкових накладних, виписаних постачальниками у попередніх звітних податкових періодах, до складу податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року від 20.05.2010 року № 1813 встановлено порушення підприємством ТОВ «ЦСС» абз. 2 п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України № 168/97, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 31513 грн.

На підставі вказаного акту, СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі прийнято податкове повідомленнярішення від 25.06.2010 року № /0, (а.с. 27) яким позивачу за порушення абз. 2 п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України № 168/97 визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 37815,60 грн., з яких: 31513,00 грн. за основним платежем та 6302,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями. 30 червня 2010 року, позивач не погодився з рішенням відповідача від 25.06.2010 року та оскаржив податкове повідомленнярішення № /0 до СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі (а.с 28-32).

За наслідками розгляду скарги відповідач прийняв рішення № 21722/10/25-021 від 15.07.2010 року (а.с. 33-37), згідно якого скарга ТОВ «ЦСС»залишена без задоволення, а податкове повідомленнярішення від 25.06.2010 року № /0 без змін.

19 липня 2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі прийнято податкове повідомлення рішення № /1 (а.с. 38) де зазначено, що за порушення абз. 2 п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України № 168/97, позивачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 37815,60 грн., з яких: 31513,00 грн. за основним платежем та 6302,60 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями

Податкове повідомлення рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі № /0 від 25.06.2010 року та № /1 від 19.07.2010 року позивач 26.07.2010 року оскаржив до ДПА в Одеській області (а.с. 39-44). ДПА в Одеській області розглянула повторну скаргу ТОВ «ЦСС»та 13.08.2010 року за результатами розгляду повторної скарги прийняла рішення № 29925/10/25-0007 (а.с. 45-48), відповідно до якого податкові повідомленнярішення № /0 від 25.06.2010 року та № /1 від 19.07.2010 року залишені без змін, а скарга ТОВ «ЦСС»без задоволення.

25 серпня 2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі прийнято податкове повідомлення рішення № /2 (а.с. 49) де позивачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 37815,60 грн. Вищезазначені податкові повідомлення рішення, оскаржені позивачем 30.08.2010 року до ДПА України (а.с 50-56). ДПА України 01.11.2010 року прийняло рішення № 11490/6/25-0115 про залишення без змін податкові повідомлення-рішення № /0 від 25.06.2010 року; № /1 від 19.07.2010 року; № /2 від 25.08.2010 року, а скаргу ТОВ «ЦСС» без задоволення (а.с. 57-59).

10 листопада 2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі прийнято податкове повідомлення рішення № /3 (а.с. 60) де позивачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 37815,60 грн.

Правомірність прийнятих СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі податкових повідомлень рішень № /0 від 25.06.2010 року; № /1 від 19.07.2010 року; № /2 від 25.08.2010 року, № /3 від 10.11.2010 року є предметом даного спору.

Як вбачається з акту перевірки та податкових повідомлень-рішень підставою для прийняття оспорюваних рішень слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог абз. 2 п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України № 168/97, що полягало у неправомірному, на думку СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі, включенні до складу податкового кредиту за квітень 2010 року, податкових накладних, виписаних постачальниками у попередніх звітних податкових періодах,

Приписами п.п. 7.5.1. п. 7.5. ст.7 Закону України № 168/97, визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Однак, відповідно до п.п. 7.4.5. п.7.4. цієї ж норми Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). Відповідно до п.п. 7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону України № 168/97, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Абзацем 2 пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України № 168/97 встановлено, що платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами, лише у разі коли на момент перевірки платника податку органом податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, Законом України № 168/97 передбачено лише єдиний випадок не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку це відсутність податкової накладної. Інших підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість даним Законом не передбачено.

Таким чином, за змістом вище наведених норм, право платника податку відобразити податковий кредит виникає тільки на підставі та за наявності податкової накладної, отже дані до податкової декларації можуть вноситись тільки у період отримання такої податкової накладної, що і мало місце у спірному випадку, оскільки як вбачається з журналу реєстрації отриманих з запізненням податкових накладних, за квітень 2010 року, податкові накладні постачальників: ДП Моноліт сервіс № 165 від 31.03.2010 року, № 159 від 31.03.2010 року, № 166 від 31.03.2010 року, № 99 від 26.02.2010 року, № 97 від 26.02.2010 року, № 98 від 26.02.2010 року; ОСМД Будинки АББО № 56 від 31.03.2010 року; ВАТ «Укртелеком»Філія «Утел»№ 04647/870000 від 31.03.2010 року; ТОВ «ЛЮЗА»№ НОМЕР_1 від 31.03.2010 року; ВАТ Обленерго Біляївський район № 3418/06 від 23.03.2010 року; ВАТ «Укртелеком»Одеська філія № 13603/510000 від 31.03.2010 року, № 1854/510000 від 31.03.2010 року, № 1853/510000 від 31.03.2010 року, № 1856/510000 від 31.03.2010 року, № 1855/510000 від 31.03.2010 року; КП Теплопостачання № 19/1655 від 26.02.2010 року № 42/1646 від 31.03.2010 року; ЧП Агенство «Експрес-пошта» № 168, № 166, № 167 від 31.03.2010 року; ТОВ «ОСМП»№ 1695 від 31.03.2010 року, отримані позивачем в квітні 2009 року, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні.

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом і виписується у момент виникнення податкових зобов'язань, тому до неї також застосовуються приписи ст. 15 Закону України № 2181. Тобто податкова накладна дійсна 1095 днів з моменту її складання та згідно з п.п. 7.2.6 п. 7.2. ст. 7 Закону України N 168/97 є підставою для включення до складу податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до абз. 2 п.п.7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону N 168/97-ВР, у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

За змістом наведеної норми, подання скарги є правом, а не обовязком платника податку. В свою чергу, як свідчать обставини справи, постачальники товарів (послуг) не відмовляли позивачеві у наданні податкових накладних.

Той факт, що позивач не скористався правом на подання заяви зі скаргою, на думку суду не може бути правовою підставою для висновку про відмову від формування податкового кредиту із використанням зазначених сум ПДВ.

Враховуючи той факт, що позивач включив до складу податкового кредиту суми ПДВ, нарахованого у звязку з придбанням та фактичним отриманням товарів, підтверджених документально, на підставі правочинів з особами, зареєстрованими платниками ПДВ, що підтверджено наданими позивачем доказами по справі та не заперечується відповідачем, у суду відсутні підстави для погодження з висновком відповідача в акті про заниження податку на додану вартість за квітень 2010 року на загальну суму 31513 грн.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по даній справі не доведено порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства.

З урахуванням обставин справи та вище викладеного, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № /0 від 25 червня 2010 року, № /1 від 19 липня 2010 року, № /2 від 25 серпня 2010 року, № /3 від 10 листопада 2010 року, прийняті відповідачем в порушення діючого законодавства, а позовні вимоги ТОВ «ЦСС»засновані на діючому законодавстві, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦСС» задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованної державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі: № /0 від 25 червня 2010 року, № /1 від 19 липня 2010 року, № /2 від 25 серпня 2010 року, № /3 від 10 листопада 2010 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

22 грудня 2010 року

Суддя Вовченко O.A