Справа № 810/2716/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року 810/2716/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарант сервіс" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

26 червня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарант сервіс" (далі - позивач) з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зробив висновки про нікчемність правочинів, які були укладені між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Столична Торговельна Агенція» (далі ТОВ «Столична Торговельна Агенція»). Стверджує, що всі укладені позивачем угоди були реальні та виконані їх сторонами в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що правочини між позивачем та ТОВ «Столична Торговельна Агенція» за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2013 р. здійснені без мети настання реальних наслідків. Стверджує, що названі правочини є нікчемними (т. 1 а.с. 207-209).

Представники сторін подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

4 грудня 2007 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ № 798948 та довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА № 560600 (т. 1 а.с. 28-29).

З 8 по 12 грудня 2014 р. відповідачем було проведено документальну виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Столична Торговельна Агенція» за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2013 р., за результатами якої 19 грудня 2014 р. було складено акт перевірки № 32/10-06-22-01/35611677 (далі акт перевірки № 32/10-06-22-01/35611677) (т. 1 а.с. 38-47).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

1) п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2012 р. № 2755-VI (далі ПК України), що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету на загальну суму 46 547 грн 00 коп., у тому числі за липень 2012 р. - 22 320 грн 00 коп., серпень 2012 р. - 23 717 грн 00 коп., жовтень 2012 р. - 510 грн 00 коп;

2) пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у сумі 48 874 грн 00 коп., у тому числі за ІІІ кв. 2012 р. - 48 339 грн 00 коп., 2012 р. - 48 874 грн 00 коп.;

3) п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1, п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 (т. 1 а.с. 46).

22 січня 2015 р. на підставі висновків акту перевірки № 32/10-06-22-01/35611677 відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов"язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 73 311 грн 00 коп., з яких 48 874 грн 00 коп. - за основним платежем, 24 437 грн 00 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (т. 1 а.с. 49);

- № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов"язання з податку на додану вартість на загальну суму 69 821 грн 00 коп., з яких 46 547 грн 00 коп. - за основним платежем, 23 274 грн 00 коп. - за штрафними санкціями (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2) (т. 1 а.с. 50).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України, в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин.

Згідно з вимогами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Відповідно до вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Як убачається з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Наявні матеріали справи свідчать, що відповідачем було поставлено під сумнів фінансово господарську діяльність позивача, зокрема, реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Столична Торговельна Агенція» та зроблено висновок, що господарські операції між ними були фіктивними правочинами.

Проте, даний висновок суд вважає помилковим з таких підстав.

Так, між позивачем (замовник) та ТОВ «Столична Торговельна Агенція» (підрядник) було укладено 9 договорів підряду. Зокрема:

- 17 липня 2012 р. № 3-С (т. 1 а.с. 51-52);

- 18 липня 2012 р. № 4-С (т. 1 а.с. 60-61);

- 20 липня 2012 р. № 5-С (т. 1 а.с. 66-67);

- 23 липня 2012 р. № 6-С (т. 1 а.с. 72-73);

- 23 липня 2012 р. № 7-С (т. 1 а.с. 78-79);

- 2 серпня 2012 р. № 7/1-С (т. 1 а.с. 83-84);

- 2 серпня 2012 р. № 7/2-С (т. 1 а.с. 89-90);

- 10 серпня 2012 р. № 7/3-С (т. 1 а.с. 95-96);

- 13 серпня 2012 р. № 7/4-С (т. 1 а.с. 101-102).

Згідно з п.п. 1.1 розділу 1 названих договорів підрядник бере на себе зобов"язання виконати і здати замовнику роботи по зворотній засипці грунтом пазух апдауну та комплекс піготовчих та допоміжних робіт на об"єктах будівництва, в обумовлений договором строк, а замовник зобов"язується прийняти виконані роботи у підрядника і сплатити їх вартість.

На виконання названих договорів позивачем суду було надано такі документи. Зокрема:

- акти приймання-здачі виконаних підрядних робіт (т. 1 а.с. 55, 56, 63, 69, 75, 80, 86, 92, 98, 104);

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт (т. 1 а.с. 57, 58, 64, 70, 76, 81, 87, 93, 99, 105);

- податкові накладні від 31 липня 2012 р. № 623, № 666, № 667, № 668, № 669 відповідно, 30 серпня 2012 р. № 502, № 501, № 504, № 503 (т. 1 а.с. 59, 65, 71, 77, 82, 88, 94, 100, 106 відповідно).

Перелічені документи були підписано посадовою особою ТОВ «Столична Торговельна Агенція» та завірені печаткою цього товариства.

Оплата позивачем за виконані ТОВ «Столична Торговельна Агенція» роботи підтверджується банківськими виписками, які завірені печаткою акціонерного товариства Ощадбанк (т. 1 а.с. 107-117).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договору поставки у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ «Столична Торговельна Агенція», зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа (т. 1 а.с. 193-195).

Крім того, судом встановлено, що договори № 3-С, № 4-С, № 5-С, № 6-С, № 7-С, № 7/1-С, № 7/2-С, № 7/3-С, № 7/4-С позивачем були укладені на виконання раніше укладених договорів субпідряду між ним та двома товариствами з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕНСТРОЙ" та "Будівельно-монтажна Компанія "ПЕРСПЕКТИВА".

Дана обставина підтверджується наданими позивачем суду копіями документів, а саме:

- договорів (т. 2 а.с. 5-12, 22-29, 44-50, 77-85, 91-98, 124-131);

- додаткових угод (т. 2 а.с. 17, 34, 39, 56, 60, 64, 71, 102, 111, 116, 136, 141, 146, 152);

- довідок про вартість виконаних робіт (т. 2 а.с. 14, 19, 31, 36, 41, 51, 58, 62, 67-68, 73, 86, 99, 105-106, 113, 119-120, 133, 138, 143, 148, 154);

- актів здачі прийняття виконаних підрядних робіт (т. 2 а.с. 15, 20, 32, 37, 42, 52, 59, 63, 69-70, 74-75, 87-88, 100, 107-108, 114, 121-122, 134, 139, 144, 149, 150, 155);

- податкових накладних (т. 2 а.с. 16, 21, 33, 38, 43, 53-55, 76, 89-90, 101, 109-110, 115, 123, 135, 140, 145, 151, 156).

На підтвердження оплати за виконані за вказаними договорами роботи позивачем надано банківські виписки, які завірені печаткою акціонерного товариства Ощадбанк (т. 2 а.с. 157-176).

Крім того, судом враховано, що на дату укладення та виконання договорів субпідряду у розпорядженні позивача були документи на підтвердження державної реєстрації контрагентів - товариств з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕНСТРОЙ" та "Будівельно-монтажна Компанія "ПЕРСПЕКТИВА", зокрема, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно з якими названі контрагенти зареєстровані, як юридичні особи (т. 2 а.с. 178-183).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договорів № 3-С, № 4-С, № 5-С, № 6-С, № 7-С, № 7/1-С, № 7/2-С, № 7/3-С, № 7/4-С дійсно мало місце та було вчинено з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем договорів № 3-С, № 4-С, № 5-С, № 6-С, № 7-С, № 7/1-С, № 7/2-С, № 7/3-С, № 7/4-С призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договорів № 3-С, № 4-С, № 5-С, № 6-С, № 7-С, № 7/1-С, № 7/2-С, № 7/3-С, № 7/4-С у нього не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності ТОВ «Столична Торговельна Агенція», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т. 1 а.с. 193-195).

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договорів № 3-С, № 4-С, № 5-С, № 6-С, № 7-С, № 7/1-С, № 7/2-С, № 7/3-С, № 7/4-С між позивачем та ТОВ «Столична Торговельна Агенція».

Водночас, судом не можуть бути взяті до уваги письмові заперечення відповідача, оскільки в них він посилається на постанову СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області від 24 листопада 2014 р. про призначення зустрічної звірки позивача, що перебував у господарських взаємовідносинах з ТОВ "Столична Торговельна Агеція" за період з 1 січня 2011 р. по 31 грудня 2012 р. у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄДР за № 0000010, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, оскільки вони жодним чином не спростовують надані позивачем докази (т. 2 а.с. а.с. 207-210).

Крім того, судом також враховано, що невиконання контрагентом своїх зобовязань щодо сплати податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 р. у справі № 21-500во08 та від 1 червня 2010 р. у справі № 21-573во10.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів нікчемності господарських операцій, здійснених між позивачем та ТОВ "Столична Торговельна Агенція" за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2013 р., та не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем документи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкові повідомлення-рішення від 22 січня 2015 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 є протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Броварської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 22 січня 2015 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.