Справа № 750/5465/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5465/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лямзіна Н.Ю. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові припинити утримання 20% з суми призначеної пенсії ОСОБА_2, стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові на користь ОСОБА_2 безпідставно утриману суму пенсії та перерахувати на її рахунок в сумі 30766,14 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 серпня 2015 року з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а підстави для нарахування суми пені з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2014 року позивач звернулась з заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові щодо перерахування на її рахунок різницю між нарахованим і виплаченим розміром пенсії, яка станом на 01 листопада 2014 року становить 26105,05 грн.

Листом від 31 грудня 2014 року №741/11/К-7 відповідач надав відповідь ОСОБА_2, що постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 червня 2013 року у справі №2506/11903/2012 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові щодо визначення надмір виплаченої пенсії ОСОБА_2 станом на 01 листопада 2012 року в розмірі 45654,11 грн., за наслідком апеляційного провадження постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги в повному обсязі. За наслідком касаційного оскарження постанова суду апеляційної інстанції була залишена без змін. Проте законодавцем визначено, що головним способом забезпечення адміністративного позову є зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, а оскільки зобов'язання управління утриматись від стягнення надміру виплаченої пенсії та повернення позивачу коштів, як і судового рішення щодо забезпечення адміністративного позову у справі №2506/11903/2012, не було прийнято, управлінням правомірно здійснено утримання з пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 червня 2013 року у справі №2506/11903/2012 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові щодо визначення надмір виплаченої пенсії ОСОБА_2 станом на 01 листопада 2012 року в розмірі 45654,11 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року у справі №2506/11903/2012, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 вересня 2014 року, зокрема, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові щодо перерахунку пенсії з 01 серпня 2012 року ОСОБА_2, який мав наслідком визначення відповідачем надміру виплаченої пенсії позивачу в розмірі 45654,11 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові від 08 липня 2015 року №16956/06 ОСОБА_2 була нарахована переплата пенсії в сумі 45654,11 грн. та станом на 01 липня 2015 року утримано переплати на суму 30776,14 грн., залишок неутриманої переплати становить 14877,97 грн.

З аналізу наведених норм та обставин вбачається, що у зв'язку з протиправними діями відповідача по утриманню 20% з суми призначеної пенсії, позивачем фактично не отримано з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, нараховану суму пенсії у розмірі 30776,14 грн., яка виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що лист Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові, з якого позивач дізналась про порушення своїх прав, зареєстрований за вихідним №741/11/К-7 31 грудня 2014 року, а позов був поданий позивачем 04 червня 2015 року, тобто у відповідності до строків, визначених законодавством. При цьому, жодних доказів щодо ознайомлення позивача з рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсії №21821/06 від 24 грудня 2012 року відповідачем не надано, а тому суд не може враховувати припущення апелянта щодо порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Окрім того, судом першої інстанції не нараховано пені з розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України, а тому зазначене обґрунтування апеляційної скарги відповідача є безпідставним.

Разом з тим, зазначення апелянтом на хронологічні розбіжності в судовому рішенні Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 серпня 2015 року, які по суті являються опискою та підлягають виправленню в порядку, передбаченому ст.169 КАС України, не є належним обґрунтуванням апеляційної скарги та жодним чином не свідчить про неповне з'ясування судом обставин справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його зміни або скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 28 вересня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.