Справа № 2-а/485/31/15
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/485/31/15

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Лисенко М.Є.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Снігурівському районі Миколаївської області на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 травня 2015 року ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3, звернулася до суду першої інстанції з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області №126795 від 05 травня 2015 року про відмову у зарахуванні у подвійному розмірі до страхового стажу та проведення у відповідність до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 року №1058-ИУ. ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.03 року №1110-1ІУ. обрахування її стажу роботи у Снігурівській виправній колонії №5. посилаючись на те, що з 01 липня 1983 року установ' виконання кримінальних покарань було реорганізовано у виправно-трудову колонію для утримання засуджених чоловіків, хворих на туберкульоз і вона являлася протитуберкульозним закладом.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області 15 квітня 2015 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області за призначення пенсії за віком. А з 12 травня 2015 року перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсіЦа.с. 35-37)

Як вбачається з Довідки начальника Снігурівської виправної колонії №5 від 23 червня 2015 року за №5/5-1946 ОСОБА_2, перебувала у відпустках без збереження заробітної плати у період з 15 травня 1983 року по 16 серпня 1984 року, з 01 червня 1993 року по 22 березня 1996 року та з 08 липня 2013 року по 09 липня 2013 року, який не зараховується у подвійному розмір до страхового стажу роботи у ВК-5. (а.с.42)

Згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону № №1110-1V від 10.07.2003 року, робота в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

При визначенні загального страхового стажу, позивачці не враховано в подвійному розмірі стаж роботи в Снігурівській виправній колонії №5 з 27 червня 1983 року по 25 серпня 1994 року на підставі довідки установи про її перепрофілювання в установу по лікуванню засуджених хворих на туберкульоз, виданої з посиланням на наказ Міністерства внутрішніх справ УРСР від 27 червня 1983 року №119.

08 травня 2015 року рішенням управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області № 126795 ОСОБА_2, ухвалено про неврахування з 01 липня 1983 року по 31 грудня 2013 року період роботи в Снігурівській виправній колонії №5 в подвійному розмірі. (а.с43.44)

У заперечені на позов відповідач посилається на норми чинного законодавства щодо визначення терміну "спеціалізовані заклади охорони здоров'я та переліку проти туберкульозних закладів.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до. п.п.7 і 12 ст. 1 Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" №4565-УП від 22.03.2012 року, туберкульоз є соціально небезпечною інфекційною хворобою. що викликається мікобактеріями туберкульозу; протитуберкульозні заклади це лікувально-профілактичні заклади охорони здоров'я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Таке визначення термінів надавалося і у редакції Закону від 05 липня 2001 року за №2586-111111. Наказом Державного Департамент7 України з питань виконання покарань від 24 грудня 2004 року №247 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2005 року за №142/10422) затверджено Перелік закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, до яких віднесено спеціалізовані туберкульозні лікарні як медичні заклади, призначені для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Цим Наказом визначено забезпечити приведення найменувань закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України у відповідність з Переліком.

Наступним Наказом Міністерства юстиції України №499/5 від 21 березня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2013 року за №472/23004. до Переліку закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, включено спеціалізовані туберкульозні лікарні, які визначено - закладами охорони здоров'я, призначеними для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги хворим, можуть мати у своєму складі поліклініку (амбулаторію, амбулаторно-профілактичні відділення) і призначені для медичного обслуговування засуджених.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що у спеціалізовану туберкульозну лікарню середнього рівня безпеки Снігурівську виправну колонію № 5 УДДУ у Миколаївській області перейменовано Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02 квітня 2009 року за№59. До вказаного, у листі Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, є посилання і на Наказ МВС України від 11.10.1994 року №556, яким затверджено Перелік спеціалізованих установ та міжобласних лікарень УВП. до яких направляються засуджені, хворі на туберкульоз (додаток №2 до наказу), де за п.п.1 зазначено установу 1ІН 316/5 УМВС України в Миколаївській області як спеціалізовану установу, в яку направляються на лікування чоловіки, хворі на активну форму туберкульозу, які підлягають триманню на загальному та посиленому режиму ув'язнення та неповнолітні чоловічої статті, хворі на активну форму туберкульозу.

Колегія суддів зазначає, що позивачка працювала у Снігурівській виправній колонії №5 до набрання чинності наведених законів та нормативних актів.

В силу ст.10 Закону Української РСР "Про охорону здоров'я, у редакції згідно Указу ПВР Української РСР "Про внесення змін і доповнень до Закону Української РСР "Про охорону здоров'я від 21 березня 1980 року №5831-IХ, заклади охорони здоров'я на території Української РСР, окрім тих, що перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я СРСР, Міністерства охорони здоров'я Української РСР і органів охорони здоров'я виконавчих комітетів відповідних місцевих Рад народних депутатів, можуть мати у своєму віданні на території Української РСР і інші міністерства, державні комітети, відомства та організації.

Згідно змісту Наказу Міністерства внутрішніх справ УРСР "Про реорганізацію ВТК №5 УВС Миколаївського облвиконкому №0119. датованого 27 червня 1983 року, з метою покращення протитуберкульозної допомоги засудженим, хворим на закриту форму туберкульозу легень, які утримуються у виправно-трудових установах УВС облвиконкомів, з 01 липня 1983 року реорганізовано колонію загального виду режиму №5 УВС Миколаївського облвиконкому у виправно-трудову колонію суворого виду режиму для утримання засуджених чоловіків, хворих закритими формами туберкульозу легень з лімітом наповнення - 600 чоловік, у тому числі стаціонару на 100 ліжок, з направленням хворих засуджених на лікування в ВТК №5 зі слідчих ізоляторів і виправно-трудових колоній у відповідності з вимогами наказу МВС УРСР №№0230-1980 року та за нарядами медичного управління МВС УРСР. Цим Наказом начальника УВД Миколаївського облвиконкому зобов'язано до виконання комплексу протиепідемічних і санітарно-гігієнічних вимог, направлених па попередження поширення тубінфекції; начальника Медичного управління МВС УРСР прийняття всіх необхідних мір по забезпеченню медичного обслуговування спецконтингенту згідно чинних наказів та інструкцій МВС СРСР. Мінздраву СРСР, МВС УРСР та Мінздраву УРСР.

Таким чином, з 01 липня 1983 року Снігурівська виправна колонія №5 фактично виконувала функції закладу охорони здоров'я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, який був підвідомчий Міністерству внутрішніх справ УРСР.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №22-1 передбачено, що при прийманні документів на призначення пенсії, орган, що призначає пенсію: а)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта га документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів: в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення в трьох місячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що обов'язок перевіряти документи, подані для призначення пенсії, покладений на органи пенсійного фонду при їх прийнятті і вирішенні питання про задоволення заяви пенсіонера. Відповідач, при призначенні пенсії протоколом №383 від 17 квітня 2015 році був зобов'язаний оцінити представлені документи щодо можливості їх застосування для перерахунку пенсії або витребувати додаткові документи за власною ініціативою. Однак, відповідач даним правом при перерахунку пенсії не скористався.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що рішення відповідача № 126795 від 08 травня 2015 року та протокол №383 від 17 квітня 2015 року по справі не відповідають вищезазначеним критеріям, є такими, що порушують права, свободи та інтереси позивачки, які підлягають захисту та поновленню.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної додаткової постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Снігурівському районі Миколаївської області - залишити без задоволення, а постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним і скасування рішення,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.