Справа № 806/3095/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Житомир справа № 806/3095/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г., суддів: Черноліхова Д.М., Гуріна Д.М.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв"язку з отриманням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов"язків військової служби та зобов"язати Міністерство оборони України здійснити йому виплату одноразової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністів України №975 від 25 грудня 2013 року та Порядку виплати одноразової допомоги згідно пункту 6, а саме: в межах 250 кратного прожиткового мінімуму як інваліду 1 групи. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідачем неправомірно відмовлено йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975, він має право на її отримання, як інвалід І групи внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі в розмірі 250 кратного прожиткового мінімуму

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив щодо розгляду справи в порядку письмового провадження про що подав відповідну заяву.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Подав до суду письмові заперечення щодо позову.

Розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах і звільнений наказом командира війської частини НОМЕР_1 від 22 вересня 1992 року № 022 в запас по статті 46 пункту "в" (за скороченням штатів).

Згідно довідки МСЕК від 10.06.2013 року Серія 10 ААБ ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 10.06.2013 року внаслідок захворювання пов"язаного з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.10).

Згідно довідки МСЕК від 23.12.2014 року Серії 12 ААА №078878 за результатами повторного огляду ОСОБА_1 встановлено першу групу інвалідності "Б" з 21.11.2014 року внаслідок захворювання пов"язаного з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.9).

Витягом із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв"язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1278 від 23.05.2013 року підтверджено, що захворювання позивача пов"язане з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.12).

Встановлено, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, додавши всі необхідні документи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав заяву позивача та додані ним документи для прийняття рішення Департаменту фінансів МО України (а.с.25).

За результатами розгляд поданих документів Міністерством Оборони України, відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що закон не має зворотньої дії у часі, тому ОСОБА_1 мав право на отримання страхової суми за державним обов"язковим особистим страхуванням відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, що діяла до 1 січня 2007 року (а.с.13).

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено наступне.

Нормативними актами, якими врегульовано право на отримання одноразової грошової допомоги на момент встановлення позивачу І групи інвалідності, є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.4 :

- встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що поранення, контузія та захворювання позивача пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, позивач як військовослужбовець отримав захворювання, яке пов"язане з виконанням обов"язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

Суд зазначає, що застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, а тому доводи відповідача про те, що нова редакція (з 1 січня 2007 року) Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не поширюється на позивача, - є безпідставними.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" визначено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про неправомірність відмови Міністерства оборони України позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв"язку із встановленням групи інвалідності, яка настала після звільнення з військової служби, але внаслідок поранення та захворювання, що мало місце в період її проходження.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, то суд зазначає наступне.

Процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається наказами Міноборони.

Так, на час звернення до військомату позивача у 2015 році порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", врегульований наказом Міноборони № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530).

Відповідно до п. 4.6 Наказу № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п. 4.8 Наказу № 530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

В ході судового розгляду встановлено, що Житомирський обласний військовий комісаріат подав до Депрартаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги. Рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовослужбовців приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку Міністерство оборони України.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та підлягають задоволенню в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в зв"язку з отриманням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов"язків військової служби та зобов"язати Міністерство оборони України здійснити йому виплату одноразової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністів України №975 від 25 грудня 2013 року та Порядку виплати одноразової допомоги згідно пункту 6, а саме в межах 250 кратного прожиткового мінімуму як інваліду 1 групи, в іншій частині позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в зв"язку з отриманням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов"язків військової служби.

Зобов"язати Міністерство оборони України здійснити ОСОБА_1 виплату одноразової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністів України №975 від 25 грудня 2013 року та Порядку виплати одноразової допомоги згідно пункту 6, а саме в межах 250 кратного прожиткового мінімуму як інваліду 1 групи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Судді С.В. Черноліхов

Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 25 вересня 2015 р.