Справа № 219/6637/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року справа №219/6637/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року у справі № 219/6637/15-а (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про стягнення одноразової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про стягнення одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в сумі 20226,20грн.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції зобов`язав Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді військового керівника Зайцевської середньої школи та здійснити нарахування й виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, просять скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім того, вважають, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтуванні скарги відповідач зазначив, що стаж роботи, що дає право позивачу на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон 1788-ХІІ) , на день досягнення ним пенсійного віку складав 30 років 02 місяці 25 днів. Згідно пунктом «е» частини 1 ст. 55 Закону 1788-ХІІ та розділом I «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, закладів охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 (далі Постанова №909), праця позивача в період з 22.05.1984 року по 14.01.1990 рік на посаді військового керівника Зайцевської середньої школи не підлягає зарахуванню до спеціального стажу. На підставі викладеного відповідач вважає, що позивач не має право на грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Частиною 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_1 з квітня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону № 1788-ХІІ. Позивач має загальний страховий стаж 42 роки 02 місяці 18 днів за період 01.07.2000 року по 30.04.2014 рік.

Відповідно до трудової книжки позивач: 15.08.1976 року прийнятий на роботу викладачем фізики і праці у ЗШ №25; 31.08.1979 року переведений на роботу викладачем фізика і праці у ЗШ №9; 31.08.1979 року призначений учителем фізики за переводом у ЗШ №9, згідно з заявою; 31.10.1979 року звільнений від займаної посади в зв`язку з призовом до лав Радянської армії; 15.11.1979 року служба в лавах радянської армії з 15 листопада 1979 року по 20 травня 1981 року; 25.08.1981 року призначений на посаду вчителя трудового навчання та інструктором з водіння з/х; 08.01.1982 року звільнений від займаної посади у зв`язку з переведенням на іншу роботу; 08.01.1982 року перевести на посаду директора; 08.01.1982 року призначений на посаду директора Переїзнянській ВШ за переводом; 10) 22.05.1984 року переведений з посади директора Переїзнянської ВШ на посаду військового керівника Зайцевської СШ; 22.05.1984 року призначений на посаду військового керівника Зайцевської СШ за переводом; 14.01.1990 року звільнений від займаної посади військового керівника Зайцевської СШ за переводом до Переїзнянської ВШ; 15.01.1990 року призначений на посаду директора Переїзнянської ВШ; 01.09.2003 року, у зв`язку з передачею Переїзнянської загальноосвітньої школи I-Ш ступенів Артемівського району у власність Артемівської районної ради переведений на посаду директора Переїзнянської загальноосвітньої школи I-ІІІ ступенів і вчителя фізики цієї ж школи.

08 липня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі з заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі листом № 1693/02 від 20.07.2015 року відмовило у виплаті грошової допомоги, у зв`язку з тим, що період роботи на посаді військового керівника не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 ст. 55 № 1788-ХІІ, на день досягнення ним пенсійного віку складає 30 років 02 місяці 25 днів, в той час як необхідно 35 років.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо обчислення позивачу трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV є протиправними, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

У відповідності до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів від 4 листопада 1993 р. N 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191(далі - Порядок).

Відповідно з пунктом 2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж`статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909.

Згідно Наказу Міносвіти СРСР від 20.02.1978 року № 24 «Про затвердження кваліфікаційних характеристик посад керівних та педагогічних працівників установ освіти», військовий керівник організовує, планує і проводить на високому ідейно - теоретичному та методичному рівні навчальні, факультативні та позакласні заняття з початкової військової підготовки та цивільної оборони; здійснює керівництво роботою викладачів з військово - технічної підготовки, цивільної оборони та підготовці санітарних дружинниць; веде облік успішності і відвідуваності занять; вносить пропозиції щодо вдосконалення навчально - виховної роботи, впроваджує найбільш ефективні форми, методи і засоби навчання і виховання; вивчає особисті якості та індивідуальні особливості учнів - юнаків, готує їх до служби в Збройних Силах СРСР; керує гуртками з вивчення основ військової справи, організовує проведення військово-спортивних ігор; готує спільно з вчителями фізкультури учнів до здачі норм комплексу ГТО зі стрільби, гранатометанію і перебуванню в протигазі; бере участь у плануванні заходів школи з військово - патріотичної роботи та здійсненні військово - патріотичного виховання учнів; організовує шефство військової частини та максимально використовує її допомогу у вдосконаленні навчання та військово-патріотичного виховання учнів; забезпечує створення і вдосконалення навчально - матеріальної бази з початкової військової підготовки; веде облік, організовує зберігання і ремонт зброї та військового майна; здійснює дотримання заходів безпеки під час проведення занять із зброєю, бойовою технікою і боєприпасами; складає звітність за встановленою формою.

З огляду на зазначене, до обов`язків військового керівника відносилися, зокрема, і педагогічні - по проведенню навчально - виховної роботи.

Пунктом 2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 р. № 78, передбачено, що час роботи на посаді військового керівника та керівника допризовної підготовки у період до 1 вересня 1994 року зараховується до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Відповідно до матеріалів справи позивач мав педагогічне навантаження, працюючи на посаді військового керівника Зайцевської середньої школи .

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що робота позивача на посаді військового керівника відноситься до спеціального (педагогічного) стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж роботи, що дає право позивачу на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» частини 1 статті 55 Закону № 1788-ХІІ, на день досягнення позивачем пенсійного віку складав понад 35 років, а тому позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії, яка не підлягає оподаткуванню, згідно з пунктом 7-1розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV.

Стосовно посилання відповідача на порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки у відповіді відповідача від 20.06.2015 року позивач дізнався про відмову у відновленні його прав на отримання одноразової грошової допомоги. Таким чином, оскільки позивач не знав, що його права порушено, він звернувся із позовом до суду коли дізнався про порушення своїх прав, у встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк.

Щодо посилання відповідача на розгляд судом першої інстанції питання, яке не було предметом спору та судового оскарження, колегія суддів зазначає, що оскільки позивач посилається на неправомірність відмови у нарахуванні та виплати відповідачем передбаченої законом соціальної допомоги та з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд першої інстанції у відповідності до ст. 11 КАС України правомірно вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи на посаді військового керівника Зайцевської середньої школи та здійснити нарахування й виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд першої інстанції правильно встановив обставини по справі та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року у справі № 219/6637/15-а залишити без задоволення.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року у справі № 219/6637/15-а залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції, прийняте за результатами перегляду адміністративної справи, розглянутої судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, за частиною 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

Р.Ф. Ханова