Справа № 804/4168/14
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2015 рокусправа № 804/4168/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

за участі представника позивача Чумакова А.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. в справі № 804/4168/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» (далі - ПрАТ «ДПЗ «Дніпро») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 244-15 від 23.12.2013 р., в обґрунтування якого зазначило, що податкова вимога № 244-15 про погашення податкового боргу по узгодженим грошовим зобов'язанням з земельного податку в загальному розмірі 153962,96 грн. є протиправною у зв'язку з наступним.

30.10.2003 р. між позивачем та Дніпропетровською міської радою укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,9732 га, що знаходиться у м. Дніпропетровську, по вул. Журналістів, 9. До 09.04.2013 р. позивачем належним чином виконувались зобов'язання зі сплати орендної плати. Крім того, у позивача наявна переплата з вказаних платежів, розмір якої відповідно до акту від 01.04.2013 р. № 1317-20 складає 4197314,18 грн. Листом від 10.04.2013 р. позивач повідомив Дніпропетровську міську раду, що станом на 10.04.2013 р. позивач фактично втратив часткове право на користування земельною ділянкою у зв'язку з набуттям ТОВ «Еста Холдинг» права власності на об'єкти нерухомості, розташовані на вказаній земельній ділянці. У зв'язку з цим позивачем задекларовано зобов'язання зі сплати земельного податку за 2013 р., а саме за квітень 2013 р. (з 10 квітня по 30 квітня) - грудень 2013 р. включно на суму 248051,44 грн., подано відповідну декларацію від 25.07.2013 р., якою також задекларовані зазначені у спірній вимозі зобов'язання за період з квітня 2013 р. (з 10 квітня по 30 квітня) по вересень 2013 р. в сумі 153962 грн. З зв'язку з наявною переплатою орендної плати позивач неодноразово просив відповідача зарахувати у рахунок сплати земельного податку суми переплати за орендною платою.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зазначає про ненадання судом першої інстанції оцінки факту належного виконання зобов'язань зі сплати задекларованого земельного податку шляхом відповідного зарахування надміру сплачених сум за іншими платежами до бюджетів, тому вважає що вимога складена без належним правових підстав. Позивач також зазначає про неправильний висновок суду першої інстанції про обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, оскільки з підстав, вказаних вище, вимога є протиправною зв'язку з відсутністю у позивача податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 30.10.2003 р. між ПрАТ «ДПЗ «Дніпро» та Дніпропетровською міської радою укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,9732 га, що знаходиться у м. Дніпропетровську, по вул. Журналістів, 9, який зареєстровано в управлінні земельних ресурсів м. Дніпропетровська 11.11.2003 р. за № 4510.

Листом від 10.04.2013 р. позивачем повідомлено Дніпропетровську міську раду, що станом на 10.04.2013 р. позивач фактично втратив часткове право на користування земельною ділянкою у зв'язку з набуттям ТОВ «Еста Холдинг» права власності на об'єкти нерухомості, розташовані на вказаній земельній ділянці.

У зв'язку з частковим припиненням договірних відносин за договором оренди позивачем задекларовано зобов'язання зі сплати земельного податку за 2013 р., а саме за квітень 2013 р. (з 10 квітня по 30 квітня) - грудень 2013 р. включно на суму 248051,44 грн., шляхом подання декларації від 25.07.2013 р.

Позивачем не сплачено суму самостійно узгодженого грошового зобов'язання з земельного податку в розмірі 248051,44 грн., у зв'язку з чим відповідачем 23.12.2013 р. сформовано податкову вимогу № 244-15 на суму податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 153962,96 грн.

Як вбачається з акту № 1317-20 від 01.04.2013 р., позитивне сальдо розрахунків з бюджетом з орендної плати з позивача складає 4266412,1 грн., тобто у позивача наявна переплата з орендної плати.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача податкового боргу та неправильного обрання позивачем способу захисту порушеного права у зв'язку з не оскарженням позивачем дій (бездіяльності) контролюючого органу в частині відмови у зарахуванні наявної переплати в рахунок погашення податкового боргу.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відтак, умовою формування та надіслання платнику податків податкової вимоги є несплата узгодженої суми грошового зобов'язання у встановлені законодавством строки.

Оскільки позивачем самостійно задекларовані суми земельного податку у декларації, поданої 25.07.2013 р., грошові зобов'язання позивача вважаються узгодженими, а тому у зв'язку з несплатою позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання, відповідачем обґрунтовано надіслано позивачу податкову вимогу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про ненадання судом першої інстанції оцінки факту належного виконання зобов'язань зі сплати задекларованого земельного податку шляхом відповідного зарахування надміру сплачених сум за іншими платежами до бюджетів.

Як встановлено абз. 3 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відтак, контролюючий орган має право здійснити погашення податкового боргу з відповідного платежу за рахунок надміру сплачених сум з іншого платежу тільки за наявності відповідної заяви платника податків.

Дійсно, позивач звертався до контролюючого органу із листом від 05.08.2013 р. № 54, в якому просив перевести з рахунку плати за оренду землі суму в розмірі 4167371,66 грн. на рахунок земельного податку (а.с. 8), а також з листом від 02.09.2013 р. № 58, в якому просив здійснити перекид грошових коштів з рахунку орендної плати за землю на рахунок земельного податку (а.с. 11).

Тобто, в даному випадку платник податку просив контролюючий орган здійснити «перекид» переплати з одного виду платежу (орендної плати за землю) на рахунок іншого виду платежу (земельного податку).

Позивачем фактично не подавалась заява про погашення податкового боргу з земельного податку за рахунок надміру сплачених сум з орендної плати, тому контролюючим органом не здійснювалось таке погашення податного боргу.

Що стосується посилання позивача на неправильний висновок суду першої інстанції про обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції вважає такі посилання безпідставними, оскільки, як правильно встановив суд першої інстанції, предметом доказування в даній справі є обґрунтованість податкової вимоги (наявність непогашеного податкового боргу), а не правомірність дій контролюючого органу про нездійснення погашення наявного податкового боргу з земельного податку за рахунок надміру сплаченої орендної плати.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. в справі № 804/4168/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 р. в справі № 804/4168/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський пивоварний завод «Дніпро» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 22.09.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко