Справа № 820/1391/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 вересня 2015 р. № 820/1391/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Мельникова Р.В., суддів: Бідонько А.В., Мар'єнко Л.М..,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Державна автомобільна інспекція Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України від 16.01.2015 №48 о/с про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення "звільнення з органів внутрішніх справ";

- поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора відділення та обслуговування Жовтневого району відділу ДАІ з обслуговування міста Харків ГУМВС України в Харківській області.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що наказ Міністерства Внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення "звільнення з органів внутрішніх справ" видано необґрунтовано, без врахування всіх обставин, з порушенням вимог Конституції України, а отже оскаржуваний наказ підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області та Міністерства Внутрішніх справ України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржуваний в даній справі наказ №48 о/с від 16.01.2015 року про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є цілком законним та обґрунтованим, складеним відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Третя особа, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.1996 року ОСОБА_2 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, на час звільнення працював на посаді інспектора ВДАІ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Згідно рапорту від 30.12.2013 року старшого інспектора ДПС взводу № З РДПС ДАІ із забезпечення супроводження при УДАІ ГУМВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_5, 29.12.2013р. під час несення служби на 20 км а/д Київ-Овруч в с. Нові Петрівці близько 12:30 год. автомобіль ШКОДА, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка, чим порушив п. 2.4 ПДР України(а.с.27).

Також рапортом від 07.01.2014 року старшого інспектора відділу ОМ ДТП, дізнання та розшуку ТЗ, що зникли з місця ДТП, УДАІ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_6, повідомлено т.в.о начальника УДАІ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 що згідно відомостей АІС «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж», автомобіль SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_2, двічі (29.12.2013 та 30.12.2013) перетинав пост ДПС «Биківня» (м. Київ).(а.с.29).

Начальником УДАІ ГУМВС України в Харківській області направлено лист від 08.01.2014 року на імя т.в.о. начальника ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на виконання вимог доручення керівництва ДДАІ МВС України та інформації, яка надійшла з УДАІ ГУМВС України в Київській області до УДАІ ГУМВС України в Харківській області для встановлення осіб водіїв та складання відносно них адміністративних протоколів за порушення вимог ПДР України та подальшого їх направлення до відповідних судів, серед яких міститься автомобіль ШКОДА, номерний знак НОМЕР_1 .

Інспектором ВДАІ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 13.01.2014 року складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в якому визначені порушення вимог п. 2.4 правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-2 КупАП та передані матеріали до Вишгородського районного суду Київської області.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 21.02.2014 року провадження у справі про адміністративне порушення за статею 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_8 закрито за відсутності в її діях складу адміністративного порушення.

07.03.2014 року прокуратурою Київської області за фактом можливого підроблення працівниками ВДАІ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_9 було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І с т. 366 КК України.

Прокуратурою Харківської області було направлено лист до ГУМВС України в Харківській області про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом можливого підроблення працівниками ВДАІ Жовтневого РВ протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_8

25.06.2014 року старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю в діях Інспектора ВДАІ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст 366 України.

23.07.2014 року складено висновок службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження № 0000030 за ч. 1 ст. 366 КК України відносно інспектор відділення з обслуговування Жовтневого району відділу ДАІ з обслуговування м. Харків (м. Харків) майора міліції ОСОБА_2, проведеним службовим розслідуванням, встановлено, що при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_8 ОСОБА_2 порушено вимоги ст.ст. 254, 256, 259 КУпАП, що відповідно до ст.ст. 1 та 2 Дисциплінарного статуту ОВС вважається як порушення службової дисципліни.

Наказом ГУМВС України в Харківській області від 23.07.2014 № 395 ОСОБА_2 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с відповідно до вимог пункту 10 частини 2 ст.3 Закону України Про очищення влади від 16.09.2014 року №1682-VII та згідно з пунктами 62 а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройний сил ( із поставленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу майора міліції ОСОБА_2 (М-109166), інспектора відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Жовтневого району відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Харкова .

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У наказі Міністерства Внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с містяться посилання на Закон України Про очищення влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про очищення влади очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

В оскаржуваному наказі міститься підстава для звільнення, а саме п.10 ч.2 ст.3 Закону України Про очищення влади.

Відповідно вказаної норми, заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII.

Стаття 5 Закону України Про очищення влади передбачає проведення перевірки наявності заборон за цим законом.

Звільнення проводиться за наслідками висновку такої перевірки ( ч. 14 ст..5 Закону України Про очищення влади).

Єдиним виключенням є п. 2 ПРИКІНЦЕВИХ ОСОБА_10 ПОЛОЖЕНЬ Закону України Про очищення влади, яким встановлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону.

Особи за зазначеними критеріями звільняються без проведення перевірки. Позивача звільнено за іншими критеріями, ніж передбачені ч. 1 ст. 3 Закону України Про очищення влади.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п.10 ч.2 ст.3 Закону України Про очищення влади без проведення перевірки передбаченої цим законом.

Проте, Закон України Про очищення влади передбачає процедуру звільнення без проведення перевірки тільки по ч.1 ст.3 цього Закону, а отже відповідачем не було дотримано процедуру звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки до ОСОБА_2 згідно Закону України Про очищення влади, не було проведено перевірку.

Враховуючи наведене, звільнення позивача на підставі п. 10.ч.2 ст. 3 Закону України Про очищення влади не може вважатися правомірним, у звязку з порушенням порядку звільнення.

У звязку з наведеним, доводи відповідача щодо правомірності застосування Закону України Про очищення влади є помилковими.

Також наказ містить посилання на Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та зазначено: звільнити з органів внутрішніх справ у запас Збройний сил (із поставленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

У відповідності до п.п. "а" п. 62 Положення звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обовязок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоровя придатні до військової служби.

Як передбачено п. 66 Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що ОСОБА_2, було звільнено за вчинення діяння , яке передбачає п. 10 ч.2 ст. 3 Закону України Про очищення влади.

Також в своїх запереченнях відповідач зазначив , що ОСОБА_2, вступаючи на службу в органи внутрішніх справ України прийняв Присягу працівника органів внутрішніх справ, поклявся залишатися завжди відданим народові України, суворо дотримуватися Конституції України та чинного законодавства, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, його дії щодо неправомірного складання адміністративного протоколу були розцінені як дискредитація (підрив авторитету не тільки ДАІ, а органів внутрішніх справ в цілому), тому при його звільненні поряд із застосуванням п. 10 ч. 2 ст. З Закону України Про очищення влади застосовано також п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Суд зазначає, що як вбачається з вищевикладеного, підставою для застосування до позивача п. 66 Положення було те, що в діях позивача встановлене діяння передбачене п.10 ч. 2 ст. 3 Закону України Про очищення влади, але в зв"язку з відсутністю перевірки проведеної у відповідності даного закону, не можливо вважати факт вчинення такого діяння встановленим в порядку передбаченому законом.

В наказі Міністерства Внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с до позивача застосовано Закон України Про очищення влади та п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ щодо звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройний сил ( із поставленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, проте застосування одразу двох положень законодавства не передбачено.

В разі наявності підстав для звільнення, передбачених Законом України Про очищення влади, підлягає застосуванню саме цей спеціальний закон, але при цьому повинна бути дотримана процедура звільнення передбачена законом. У разі, якщо діяння підпадає під дію п.. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, то застосовується саме ця його норма.

При цьому в залежності від підстави звільнення, для особи настають різні юридичні наслідки, оскільки при застосуванні Закону Про очищення влади до особи застосовуються інші обмеження та відповідно наслідки, чим при звільненні за вчинення діяння, що дискредитує звання рядового і начальницького складу". Законодавство не передбачає одночасне застосування до особи наслідків звільнення за різними підставами. В даному випадку право звільнення, а відповідно визначення підстави звільнення, належить відповідному державному органу (в даному випадку органу внутрішніх справ).

Також колегія суддів вважає необхідним зазначити , що суд не має повноважень самостійно визначити підставу звільнення особи, оскільки дане питання віднесено виключно до компетенції органів внутрішніх справ , які повноважні визначити цю підставу. Відповідно суд не може виключити одну чи іншу підставу звільнення з наказу, т. я. це буде втручанням в повноваження іншого державного органу. Застосування ч. 3 ст. 235 КЗпП України в даному випадку не є можливим, оскільки питання стосується визначення підстав звільнення, а не формулювання причин звільнення у відповідності чинному законодавству.

Крім того суд звертає увагу, що позивач за діяння за яке звільнений, притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно наказу ГУМВС України в Харківській області №395 від 23.07.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом. Звільнення зi служби осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У зв"язку с вище вищезазначеним суд зазначає, що такий вид дисциплінарного стягнення як догана не відповідає проступку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Таким чином, враховуючи порушення щодо процедури проведення звільнення, відсутності у суду повноважень самостійно визначитися щодо підстави звільнення суд вважає, що наказ Міністерства Внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення "звільнення з органів внутрішніх справ" є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню

За наслідками розгляду справи суд вважає, що Міністерство Внутрішніх справ України не дотрималось вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, не надало достатніх доказів в обґрунтування законності оскаржуваного наказу.

Суд відповідно до п.3 частини 1 статті 256 КАС України звертає до негайного виконання постанову суду в частині поновлення позивача на посаді.

Керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати наказ МВС України від 16.01.2015 №48 о/с про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення "звільнення з органів внутрішніх справ".

Поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора відділення та обслуговування Жовтневого району відділу ДАІ з обслуговування міста Харків ГУМВС України в Харківській області.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_2, на посаді інспектора відділення та обслуговування Жовтневого району відділу ДАІ з обслуговування міста Харків ГУМВС України в Харківській області підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2015 року.

Головуючий Суддя Мельников Р.В.

Судді Бідонько А.В.

ОСОБА_11