Справа № 2а-202/10
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 р. Справа № 37074/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т,В., ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28.10.2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області про стягнення невиплаченого підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

10.02.2009 р. ОСОБА_2 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів з 01.01.2006 року до 28.02.2009 року та зобовязання сплатити відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоплачену, як дитині війни, державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 4471,20 грн.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 28.10.2010 року позовні вимоги задоволено частково, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з врахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог про зобовязання нарахувати недоплату як дитині війни щомісячної державної допомоги за період з 01.01.2006 року по 09.07.2007 року і за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з Державного бюджету судовий збір в користь позивача в сумі 3,40 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області оскаржило його в апеляційному порядку вважає постанову суду прийнятою з порушенням норм матеріального права.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дитиною війни, а відтак має право на встановлене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позивач має право на підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційними окремі положення Законів України про Державний бюджет України на 2008 рік, яким було зупинено і обмежено право на отримання спірних доплат, а саме зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 має перспективну дію та преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо нарахування та виплати на користь позивача невиплаченого підвищення до пенсії з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, оскільки ч.2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов"язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області, обов'язок щодо нарахування і виплати спірної допомоги правильно покладено на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивачці у передбаченому ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" розмірі колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення до пенсії, не може бути причиною невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України").

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Таким чином з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 слід присудити 1 (одну) гривню 70 коп. сплаченого судового збору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 160, п. 1, 3 ч. 1 ст. 198, ст.. 200, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області задовольнити частково, постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28.10.2010 року у справі №2-а-202/10 скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України судовий збір в користь позивача в сумі 3,40 грн. та прийняти нову постанову в цій частині.

Присудити з Державного бюджету України судовий збір в користь ОСОБА_2 в розмірі 1,70 грн.

В решті постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28.10.2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п"ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : В.П. Сапіга

Судді: Т.В. Онишкевич

ОСОБА_1