Справа № 308/8329/15-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатській області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатській області за яким просить суд:

-визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області щодо неврахування матеріальних допомог, інших заохочувальних виплат та суми індексації заробітної плати при визначенні розміру пенсії;

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію як державному службовцю з моменту її призначення - з 10 березня 2011 року на підставі довідки № 859 від 22 червня 2015 року, про складові заробітної плати, яка надана Ужгородським міським центром зайнятості, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив наступне.

10 березня 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області їй була призначена пенсія відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 01.01.2011 року на підставі звільнення її за ст. 40 п. 2 Кодексу законів про працю у статусі державного службовця 09 березня 2011 року з Ужгородського міського центру зайнятості.

28 травня 2014 року позивач звернулася з заявою до відповідача з вимогою про перерахунок їй пенсії у звязку з тим, що при нарахуванні пенсії не було враховано усі доходи про заробітну плату.

08 червня 2015 року Управління пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області листом за №11/М-71 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахування пенсії.

22 червня 2015 року позивач повторно звернулася до відповідача з вимогою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх виплат, з яких сплачувалися страхові внески, долучивши до заяви довідку Ужгородського міського центру зайнятості за № 859 від 22.06.2015р.

26 червня 2015 року Управління пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області листом за №7971/12 повідомило позивача, що з 01 червня 2015 року пенсії призначені в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Як вважає позивач відповідач при нарахуванні пенсії незаконно прийняв до уваги довідку застарілого зразку № 405 від 12.03.2011р. Ужгородського міського центру зайнятості про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією). На час призначення пенсії була затверджена нова форма довідки від 14.02.2011 р. про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в якій не відображені усі виплати. Однак відповідач приховав цей факт, незаконно прийняв довідку застарілого зразку, яка не містила відомостей про «інші виплати».

При оформленні пенсії державного службовця посадовими особами відповідача позивача не було проінформовано про те, що довідка про складові заробітної плати, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року №19-11, що подається організацією для призначення пенсії, втратила чинність на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року по справі № 2-а-4753/09/2670. Також не проінформовано, що постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670 (у4753805-10)" затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3724-ХІІ від 16.12.1993р, яку доповнено графою "Інші виплати".

З огляду на вимоги ч. 2, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач вважає, що отримувані нею, як застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Отже, нарахування пенсії позивачеві було здійснено без врахування інших виплат (суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та сума індексації заробітної плати), які зазначені у згаданій довідці новою графою «Інші виплати», які були виплачені мені з березня 2009 року по лютий 2011 року. Розмір суми складає - 9972 грн. 29 к., тому позивач вважає, що вищевикладене свідчить про бездіяльність посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області, внаслідок якої мені призначено пенсію без врахування вищезазначених складових заробітної плати, що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції, чинній до 01.10.2011 року) було визначено, що пенсія відповідно до цього Закону призначалась в розмірі 80 відсотків сум заробітної плати державного службовця, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. При цьому, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, пенсія збільшувалася на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків.

Структура заробітної плати державного службовця визначена статтею 33 Закону України Про державну службу та складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Виплати, не передбачені статтею 33 названого вище Закону, як складові оплати праці державного службовця (сума індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, тощо), в розрахунок заробітку для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу не включаються.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді 10.03.2011 року із заявою та документами для призначення пенсії згідно Закону України Про державну службу з поданою довідкою № 405 від 12.03.2011 року виданої Ужгородським міським центром зайнятості, на що розрахунок пенсії проведено з урахуванням усіх зазначених у ній сум та було подано розяснення 08.06.2015 №11/М-71 на запит позивача від 20.05.2015 р. В адміністративному позові до відповідача позивач просить зобовязати управління Пенсійного фонду в м. Ужгороді перерахувати та виплатити пенсію як державному службовцю з моменту її призначення з 10.03.2011 року на підставі довідки № 859 від 22.06.2015 року виданої Ужгородським міським центром зайнятості.

З 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набували права на призначення пенсій відповідно до законів України Про державну службу (п. 5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення).

Крім того, механізм обчислення заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України Про державну службу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії. Зокрема, даною постановою обумовлено складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсій державних службовців та порядок їх визначення. Включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсій державних службовців матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації тощо, зазначеною постановою не передбачено.

Враховуючи викладені заперечення, відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки такі не відповідають вимогам законодавства України у галузі пенсійного забезпечення та Закону України «Про державну службу».

В судовому засіданні 10.09.2015 позивач позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

Повноважні та компетентні представники відповідача позов не визнали з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву та просили відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю у звязку з їх необґрунтованістю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2015 року (згідно вхідного штампу відповідача) позивач звернулася до відповідача із заявою від 20.05.2015 року про перерахунок їй пенсії у звязку з тим, що при нарахуванні пенсії не було враховано усі доходи про заробітну плату, а саме: з довідки було вилучено графу «інші доходи».

За листом від 08.06.2015 року № 11/М-71УПФУ в м. Ужгороді Закарпатської області повідомив їй, що 10 березня 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою та документами для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу». При цьому розрахунок пенсії був проведений на підставі довідки № 405 від 12.03.2011р., виданої Ужгородським міським центром зайнятості, з урахуванням усіх зазначених в ній сум.

22 червня 2015 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою від 22.06.2015 року та доповненням до неї від 23.06.2015 року про перерахунок пенсії з урахуванням всіх виплат, з яких сплачувалися страхові внески, долучивши до заяви довідку Ужгородського міського центру зайнятості за № 859 від 22.06.2015р.

26 червня 2015 року Управління пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області листом за № 7971/12 повідомило позивача, що з 01 червня 2015 року пенсії призначені в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно довідки Ужгородського міського центру зайнятості від 22.06.2015р. № 859 у графі «Інші виплати», які були виплачені позивачеві з 01 березня 2009 року по 28 лютого 2011 року зазначена сума 9 972 грн. 29 коп., з яких: 7 827 грн. 79 коп. матеріальна допомога та 2 099 грн. 50 коп. індексація, які, як вважає позивач незаконно не були враховані при нарахуванні їй пенсії.

Тобто фактично, між сторонами виник спір щодо правомірності врахування чи неврахування при нарахуванні пенсії державному службовцю сум матеріальної допомоги та індексації.

За змістом статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Так само, відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення; суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати та не мають разового характеру.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1058-ІV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно) та у постанові від 3 червня 2014 року № 21-134а14 зазначила, що висновок, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788- XII.

Суд приймає до уваги зазначені висновки Верховного суду України, які за вимогами ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене, суд, вважає, що відповідач, порушуючи п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, неправомірно не включив при нарахуванні пенсії при розрахунку розміру пенсії позивачу суми матеріальної допомоги та індексації, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а відтак, права позивача підлягають захисту судом.

Разом з тим, при визначенні часу, з якого належить здійснювати перерахунок, суд виходить з норм ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за правилами якої перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Тому враховуючи, що заява позивачем про перерахунок пенсії подана 22.06.2015 року із долученням довідки Ужгородського міського центру зайнятості за № 859 від 22.06.2015р., її права підлягають захисту з 01 липня 2015 року.

Проте, як вбачається із Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Тому відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у період з 01 липня 2015 року.

Однак, що стосується перерахунку пенсії у період з 10.03.2011 року по 01.06.2015 року суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, оскільки відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатській області була помилково прийнята довідка за формою, яка не відповідала встановленій на той час формі довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про держану службу», що була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 року за № 210/18948 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670 (постанова № 2а-4753/09/2670)», внаслідок чого для нарахування пенсії ним був врахований заробіток позивача в сумі 34 117,50 грн., тоді як слід було враховувати в сумі 44 089,79 грн., тобто з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги та індексації), які не були взагалі зазначені у попередній довідці, що призвело до необґрунтованого заниження розміру пенсії позивачеві.

Як зазначено у ч. 2 ст. ст. 46 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З урахуванням викладеного суду вважає за необхідне визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області щодо неврахування матеріальних допомог, інших заохочувальних виплат та суми індексації заробітної плати при визначенні розміру пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 10.03.2011 року по 01.06.2015 року; та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію як державному службовцю з моменту її призначення - з 10 березня 2011 року по 01.06.2015 року на підставі довідки № 859 від 22 червня 2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про держану службу», що була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 року за № 210/18948 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670 (постанова № 2а-4753/09/2670)».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача понесені нею по справі судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163,185-186 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатській області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області щодо неврахування матеріальних допомог, інших заохочувальних виплат та суми індексації заробітної плати при визначенні розміру пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 10.03.2011 року по 01.06.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію як державному службовцю з моменту її призначення - з 10 березня 2011 року по 01.06.2015 року на підставі довідки № 859 від 22 червня 2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про держану службу», що була затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 року за № 210/18948 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670 (постанова № 2а-4753/09/2670)».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею по справі судові витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 28.09.2015.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2