Справа № 2а-5066/10/1670
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-5066/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря Кусайло Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокурора м. Комсомольська про визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокурора м. Комсомольська про визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він неодноразово звертався до Прокуратури м. Комсомольська щодо незаконного використання російської мови газетами Громадська думка, Телеэкспресс, Телеекспрес Плюс, Мир вам, Горняк, Навигатор Комсомольск, а також використання російської мови у назвах підприємств м. Комсомольськ. Однак, на свої звернення отримував від прокурора м. Комсомольська відповіді про відсутність підстав для внесення документів прокурорського реагування. Вважає такі дії прокурора м. Комсомольська ОСОБА_2 протиправними. Крім того, вважає, що такими відповідями йому завдано моральні збитки, які оцінює у 1697 грн.

Сторони у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надіслали клопотання, в якому просили суд розглянути справу за їх відсутністю.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши інші докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2007-2008 років позивач звертався до Прокуратури м. Комсомольська із скаргами щодо незаконного використання російської мови газетами Громадська думка, Телеэкспресс, Телеекспрес Плюс, Мир вам, Горняк, Навигатор Комсомольск, а також використання російської мови у назвах підприємств м. Комсомольськ.

Згідно наявних у матеріалах справи копій відповідей Прокуратури м. Комсомольська за підписом прокурора м. Комсомольська радника юстиції ОСОБА_2 від 15.01.2007 року №84-97/с-06 та від 13.03.2008 року №97/с-06-677, за результатами проведених прокуратурою перевірок, підстав для внесення актів прокурорського реагування не встановлено.

Зокрема, відповідачем було зазначено, що статтею 3 Закону України «Про мови ОСОБА_3 РСР»встановлено, що ОСОБА_3 РСР створює необхідні умові для розвитку і використання мов інших національностей в республіці.

В роботі державних, партійних, громадських органів, підприємств, установ і організацій, розташованих у місцях проживання більшості громадян інших національностей (міста, райони, сільські і селищні Ради, сільські населені пункті, їх сукупність), можуть використовуватись поряд з українською і їхні національні мови.

У разі, коли громадяни іншої національності, що становлять більшість населення зазначених адміністративно-територіальних одиниць, населених пунктів, не володіють в належному обсязі національною мовою або коли в межах цих адміністративно-територіальних одиниць, населених пунктів компактно проживає кілька національностей, жодна з яких не становить більшості населення даної місцевості, в роботі названих органів і організацій може використовуватись українська мова або мова, прийнята для всього населення.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що громадянам ОСОБА_3 РСР гарантується право користуватися своєю національною мовою або будь-якою іншою мовою.

Громадянин вправі звертатися до державних, партійних, громадських органів, підприємств, установ і організацій українською чи іншою мовою їх роботи, російською мовою або мовою, прийнятою для сторін.

Відмова службової особи прийняти і розглянути звернення громадянина з посиланням на незнання мови його звернення тягне за собою відповідальність за чинним законодавством.

Рішення по суті звернення оформляється українською мовою чи іншою мовою роботи органу або організації, до якої звернувся громадянин. За бажанням громадянина таке рішення може бути видане йому в перекладі російською мовою.

Відповідно до статті 17 Закону, в ОСОБА_3 РСР у всіх сферах обслуговування громадян вживається українська або інша мова, прийнятна для сторін.

Щодо незгоди ОСОБА_1 із застосуванням вказаними ним виданнями російської мови, суд зазначає наступне.

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова. Згідно ч. 3 та 5 цієї ж статті в Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин, застосування мов в Україні гарантується Конституцією та визначається законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 14.12.1999 р. № 10-рп/99 (справа про застосування української мови) надано офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови.

Так, зокрема, Конституційним Судом України роз'яснено, що під державною (офіційною) мовою розуміється мова, якій державою надано правовий статус обов'язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя. Публічними сферами, в яких застосовується державна мова, охоплюється насамперед сфери здійснення повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, іншими органами та органами місцевого самоврядування (мова роботи, актів, діловодства і документації, мова взаємовідносин цих органів тощо). Таким чином, положення Конституції України зобов'язують застосовувати державну українську мову як мову офіційного спілкування посадових і службових осіб при виконанні ними службових обов'язків, в роботі і в діловодстві тощо органів державної влади.

Гарантування національним меншинам України права на вільний розвиток, використання і захист їх мов відповідає змістові міжнародних договорів України та взятих на себе зобов'язань за цими угодами.

Зокрема, Рамкова конвенція Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікована Україною 09.12.1997 року, зобов'язує держави створити у себе необхідні умови для того, щоб особи, які належать до національних меншин, мали можливість розвивати свою мову (пункт 1 статті 5 Конвенції).

Стаття 1 Угоди з питань, пов'язаних з поновленням прав депортованих осіб, національних меншин і народів, підписаної 09.10.1992 року представниками держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у місті Бішкеку і ратифікованою Україною 17.12.1993 року, визначає, що депортованим громадянам колишнього СРСР забезпечуються в державах Співдружності Незалежних Держав політичні, економічні та соціальні права і умови для освіти, національного, культурного та духовного відродження.

Пунктом а статті 10 Конвенції про забезпечення прав осіб, які належать до національних меншин, укладеної 21.10.1994 року в місті Москві державами Співдружності Незалежних Держав за участю України, передбачається необхідність вивчення у цих державах державної мови та створення умов для вивчення національними меншинами рідної мови.

Відповідно до статті 33 Закону України Про мови в ОСОБА_3 РСР мовою офіційних засобів масової інформації є українська мова, мовою офіційних засобів масової інформації можуть бути також мови інших національностей.

Указом Президента від 10.06.1997 р. № 503/97 Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності (із змінами та доповненнями) визначено, що офіційними друкованими виданнями є: Офіційний вісник України та газета Урядовий кур'єр. Офіційними друкованими виданнями, в яких здійснюється офіційне оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України, є також газета Голос України, Відомості Верховної Ради України. Офіційним друкованим виданням, в якому здійснюється офіційне оприлюднення законів, актів Президента України, є також інформаційний бюлетень Офіційний вісник Президента України.

Видання, з випуском яких не згоден позивач, не є офіційними та не застосовуються у публічній сфері, де положення Конституції України зобов'язують застосовувати державну українську мову як мову офіційного спілкування посадових і службових осіб при виконанні ними службових обов'язків, в роботі і в діловодстві тощо органів державної влади.

Мова видання друкованих засобів масової інформації визначена частиною 1 статті 4 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні, відповідно до якої друковані засоби масової інформації в Україні видаються державною мовою, а також іншими мовами.

Відповідно до статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Щодо незгоди позивача з назвами вищезазначених видань суд зазначає, що єдині застереження, які містить Закон України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні, викладені в статті 4, згідно якої стиль і лексика друкованих засобів масової інформації мусять відповідати загальновизнаним етично-моральним нормам, вживання лайливих і брутальних слів не допускається. Інших обмежень, в тому числі і щодо обрання назви видання, закон не містить.

Судом встановлено, що назви газет "Громадська думка", "Телеэкспресс", "Телекспрес-Плюс", "Мир Вам", "Горняк", "Навигатор Комсомольск" не суперечать вищевказаній нормі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про прокуратуру»прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Таким чином, розглянувши заяви ОСОБА_1 та перевіривши в межах своїх повноважень викладені ним обставини, прокуратура м. Комсомольська дійшла правильного висновку щодо відсутності підстав для внесення актів прокурорського реагування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що прокурор м. Комсомольська діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Протиправності в його діях або протиправної бездіяльності, а відтак і підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокурора м. Комсомольська про визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2010 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва