Справа № 2а-8245/11
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2012 р. № 27069/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Сапіги В.П., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.11.2011 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення переплати державної соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2011 року ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 надмірно виплачені кошти у вигляді державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам в сумі 2066,60 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.11.2011 року позовну заяву ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення переплати державної соціальної допомоги повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач є органом державної влади, який просить стягнути з фізичної особи зайво виплачені кошти державної соціальної допомоги, а тому розгляд даний спір підсудний окружному адміністративному суду.

Вказану ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до повернення позовної заяви, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради є органом місцевого самоврядування, а не органом державної влади, а тому справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Таким чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 надмірно виплачені кошти у вигляді державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам в сумі 2066,60 грн.

На підтвердження позовних вимог покликається на Закон України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам, а також на Порядок надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 № 226/293/169, відповідно до яких ОСОБА_3 була призначена державна соціальна допомога на дитину інваліда. Допомога за квітень травень 2011 року в розмірі 2066,60 грн. одержана відповідачкою ОСОБА_2. ОСОБА_3 своєчасно не повідомив про позбавлення його батьківських прав, внаслідок чого виникла переплата в сумі 2066,60 грн.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 50 цього ж Кодексу визначені випадки, коли громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень.

Зокрема, це у справах:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, звернення субєкта владних повноважень в суд з позовом у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, є можливим за умов, коли таке право визначено у законі.

Питання стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги регламентується виключно Порядком надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам.

Так, відповідно до п 6.3. цього Порядку суми державної соціальної допомоги та надбавки на догляд, якщо остання призначена, надміру виплачені одержувачу внаслідок зловживань з його боку (внаслідок подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо), стягуються на підставі рішення органу праці та соціального захисту населення.

Цим же Порядком та Законом України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам не передбачено можливості звернення управління праці та соціального захисту населення до суду з позовом про стягнення надміру виплаченої соціальної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України адміністративна процесуальна дієздатність органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій (юридичних осіб) це здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі доручати ведення справи представникові.

Як вбачається зі змісту вищенаведених норм, позивач, управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради не має, в даному випадку, адміністративної процесуальної дієздатності.

Пунктом 3 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що позовну заяву слід повернути позивачеві управлінню праці та соціального захисту населення Калуської міської ради, з підстав передбачених п.3 ч.3 ст. 108 КАС України, а не з підстав, передбачених п.6 ч.3 ст. 108 КАС України, як зазначив суд першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід змінити в частині підстав повернення позовної заяви

Керуючись ст.195, ст.197, п.2 ч.1 ст.199, п.1 ч. 1 ст. 201, п. 2 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.11.2011 року про повернення позовної заяви у справі № 2а-8245/11 змінити в частині підстав повернення позовної заяви. Вважати позовну заяву такою, що повернута з підстав, що викладені в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя: Р.Б. Хобор

Судді: В.П. Сапіга

ОСОБА_4