Справа № 2а-2479/10/0370
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 рокуСправа № 2а-2479/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

в складі головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Грушецькому П.В.,

з участю прокурора Загоруйко С.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів як допомога по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Луцька в інтересах держави в особі Луцького міського центру зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів як допомога по безробіттю.

Даний позов мотивовано тим, що проведеною прокуратурою міста Луцька встановлено, що 17.11.2008 року ОСОБА_3 зареєструвалась в Луцькому міському центрі зайнятості як така, що шукає роботу.

На підставі ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення їй було надано статус безробітного та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена виплата допомоги по безробіттю. Для отримання статусу безробітного 24.11.2008 року ОСОБА_3 подала заяву щодо надання їй статусу безробітного, в якій зазначила, що на той час вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. 10.05.2009 року ОСОБА_3, у звязку з одруженням, змінила прізвище на ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 046100 від 10.05.2009 року.

18.06.2010 року спеціалістом Луцького міського центру зайнятості виявлено, що ОСОБА_3 з 31.05.2005 року по 28.08.2009 року була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 17.06.2010 року.

У п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» зазначено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Тобто, відповідач, будучи зареєстрованою, як субєкт підприємницької діяльності не мала права на отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а тому допомога по безробіттю в розмірі 3810,23 грн. отримана нею незаконно.

Директором Луцького міського центру зайнятості було прийнято рішення про повернення коштів відповідачем, однак ОСОБА_2 в добровільному порядку кошти не повернула. Просить стягнути з відповідача в користь Луцького міського центру зайнятості кошти в розмірі 3810,23 грн., які отримані обманним шляхом.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали із підстав, у ньому викладених.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена.

Суд постановив ухвалу про розгляд даної справи без участі відповідача по наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов є підставним та підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.17 ч. 1 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на: спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство". Пунктом «е» вищезгаданої статті також визначено, що також в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які проходять професійну підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації з відривом від виробництва; навчаються в денних загальноосвітніх школах і вищих навчальних закладах.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

В судовому засіданні встановлено, що згідно персональної картки обліку ОСОБА_3 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 046100 від 10.05.2009 року змінила прізвище на ОСОБА_2І.) з 24.11.2008 року було надано статус безробітного. З 17.11.2009 року їй було припинено виплату допомоги по безробіттю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 31.05.2005 року по 28.08.2009 року була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, що також підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.06.2010 року.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 будучи зареєстрованою як субєкт підприємницької діяльності, безпідставно отримала допомогу по безробіттю в сумі 3810,23 грн., яка на сьогоднішній день не сплачена, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 КАС України, на підставі Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Закону України «Про зайнятість населення» суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Луцького міського центу зайнятості робочого органу Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття 3810 (три тисячі вісімсот десять) гривень 23 копійки безпідставно отриманих нею коштів як допомога по безробіттю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 18 жовтня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С.Денисюк