Справа № 11785/10/1570
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

при секретарі Ігнатенко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню внаслідок застосування платником податку права на податковий кредит у сумі 652 грн. 28 коп., штрафу за несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку внаслідок застосування права на податковий кредит у сумі 652 грн. 28 коп. та витрат по сплаті судового збору у сумі 13, 04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з даним позовом до суду та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.06.2010 року відповідно до п.5.1 ст. 5 Закону України від 22.05.2003 року № 8890-1У «Про податок з доходів фізичних осіб»ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції Приморського району м. Одеси була надана річна податкова декларація про доходи, одержані з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року , а також всі необхідні документи, що підтверджують витрати, які дозволено включити до складу податкового кредиту, і заяву з проханням прийняти цю декларацію. Позивач зазначає, що згідно п.18.8 ст. 18 Закону України № 889-1У відповідач повинен був зарахувати на її банківський рахунок суму коштів, визначених в розрахунку, проведеному на підставі поданої декларації про доходи, а саме: 1561,05 грн., протягом 60 календарних днів від дня отримання такої декларації, тобто не пізніше 07.08.2010 року. 07.07.2010 року на рахунок ОСОБА_2 у банку було зараховано 908, 77 гривень, недоплата складає 652,28 гривень. Враховуючи викладене, керуючись п.5.1 ст. 5, п. 18.8 ст. 18, п. п. 20.4.1, 20.4.2 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», статтями 6, 8, 9, п.1 ст. 17, п.2 ст. 19, п.п. 1, 2 ст. 21 ст.ст. 104-106, п. 3 Розділу VІІ КАС України позивач просить суд стягнути з відповідача недоплачену суму надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню внаслідок застосування платником податку права на податковий кредит у сумі 652 грн. 28 коп., штраф за несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку внаслідок застосування права на податковий кредит у сумі 652 грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 13, 04 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала, в обґрунтування заперечень зазначила, що 14.06.2010 року до відділу адміністрування податків з доходів фізичних осіб з метою реалізувати своє право на податковий кредит за наслідками звітного податкового року від громадянки ОСОБА_2 надійшла декларація про доходи за 2009 рік, яка була зареєстрована за № 1239/17-2 від 14.06.2010 року. Представник відповідача зазначила, що на підставі довідки про доходи від 12.05.2010 року № 0-10-12537 БТ, виданої АБ «Південний», 18.06.2010 року інспектором відділу адміністрування податків з фізичних осіб ОСОБА_1 було зроблено розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податків, згідно якого поверненню з бюджету підлягає сума 908, 77 грн., про що зроблено висновок до Державного казначейства України. 07.07.2010 року кошти у розмірі 908, 77 грн. були зараховані на рахунок ОСОБА_2 в АБ «Південний».

Крім того, представник відповідача зазначила, що громадянка ОСОБА_2 провела розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб враховуючи не суму загального річного доходу нарахованого протягом 2009 року, а суму сукупного доходу, з якого справлявся податок, тому в результаті проведеного нею розрахунку, сума податку з доходів фізичних осіб до повернення з бюджету склала 1 561, 05 грн. Представник відповідача зазначає, що позивачем невірно було заповнено рядки 1, 2, 3 Розділу І Розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб до повернення з бюджету у звязку з нарахуванням податкового кредиту. На підставі вищевикладеного та керуючись п.1.16 ст. 1, п. 3.5. ст. 3, п. п. 5.1. п. 5. 1. ст. 5, ст. 6 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»представник відповідача просить суд в позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

07.06.2010 року позивачем ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_1 була подана заява від 18.05.2010 року про надання податкового кредиту, у звязку з витратами на навчання її доньки ОСОБА_3 у Одеській національній юридичній академії у 2009 році та копії документів на підтвердження сум витрат, що включаються до складу податкового кредиту (а.с. 6-17).

14.06.2010 року до відділу адміністрування податків з доходів фізичних осіб надійшла декларація ОСОБА_2 про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року (а.с. 8).

18.06.2010 року посадовою особою Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_1 було здійснено розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податків, згідно якого поверненню з бюджету підлягає сума податку з доходів фізичних осіб у розмірі 908, 77 грн. (а.с. 39-40).

07.07.2010 року на рахунок ОСОБА_2 в АБ «Південний»Державним казначейством України на підставі висновку Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_1 від 07.07.2010 року було перераховано суму надмірно сплаченого податку у розмірі 908, 77 грн.

Згідно розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у звязку з нарахуванням податкового кредиту, здійсненого ОСОБА_2, сума надміру сплаченого податку, що підлягає поверненню становить 1 561, 05 грн. (а.с. 10). При розрахунку зазначеної суми позивач виходила із суми сукупного доходу, з якого справлявся податок, яка, згідно довідки АБ «Південний»від 12.05.2010 року вих. № 0-10-12537БТ, становить 136 070, 01 грн. (а.с. 7).

Відповідно до розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у звязку з нарахуванням податкового кредиту, здійсненого Державною податковою інспекцією в Приморському районі міста ОСОБА_1, сума надміру сплаченого податку, що підлягає поверненню становить 908, 77 грн. (а.с. 37-38, 39-40). При проведенні розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету відповідач враховував суму загального річного доходу, нарахованого протягом 2009 року, яка, згідно довідки АБ «Південний»від 12.05.2010 року вих. № 0-10-12537БТ, становить 140 418, 54 грн.

Відповідно до п.1.16. ст. 1 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п. п. 5.1.1 п.5.1., п. п. 5.2.1. п. 5. 2, п.п. 5.3.3. п. 5.3. ст. 5 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»платник податку має право на податковий кредит за наслідками звітного податкового року. До складу податкового кредиту включаються фактично понесені витрати, підтверджені платником податку документально, а саме: фіскальним або товарним чеком, касовим ордером, товарною накладною, іншими розрахунковими документами або договором, які ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) та визначають суму таких витрат. Платник податку має право включити до складу податкового кредиту звітного року такі витрати, фактично понесені ним протягом такого звітного року: суму коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості середньої професійної або вищої форми навчання такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення, але не більше суми, визначеної у підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону, у розрахунку за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року.

Відповідно до п.п. 5.4.2. п. 5.4. ст. 5 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»загальна сума нарахованого податкового кредиту не може перевищувати суми загального оподатковуваного доходу платника податку, одержаного протягом звітного року як заробітна плата.

Відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, що підлягає оподаткуванню згідно з Законом, нарахований (виплачений) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з: доходів, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх нарахуванні (виплаті); доходів, які підлягають оподаткуванню у складі загального річного оподатковуваного доходу; доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Законом. Загальний річний оподатковуваний дохід - складається з суми (дорівнює сумі) загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, отриманих (нарахованих) протягом такого звітного податкового року. Загальний місячний оподатковуваний дохід дорівнює сумі оподатковуваних доходів, виплачених (нарахованих) протягом такого звітного податкового місяця.

Судом встановлено, що до переліку сум витрат, що включаються до складу податкового кредиту згідно із статтею 5 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»(до декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року) позивач ОСОБА_2 включила суму коштів, сплачених на користь Одеської національної юридичної академії для компенсації вартості освіти у розмірі 10 407 грн. (а.с. 9, 13).

Сума загального оподатковуваного доходу платника податку ОСОБА_2 за 2009 рік відповідно до довідки АБ «Південний»від 12.05.2010 року вих. № 0-10-12537БТ становить 140 418, 54 грн.

Відповідно до п.п. 3.1.2. п. 3.1. ст. 3 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»об'єктом оподаткування резидента є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного року.

З вищевикладеного вбачається, що сума загального річного доходу позивача за 2009 рік повинна складати 130 011, 54 грн. (140 418, 54 грн. 10 407, 00 грн. = 130 011, 54 грн.). Отже, у розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у звязку з нарахуванням податкового кредиту позивачем невірно визначено суму загального річного доходу, нарахованого протягом 2009 року у вигляді заробітної плати у розмірі 125 663, 01 грн. оскільки при розрахунку цієї суми позивач виходила з суми сукупного доходу, з якого проведено відрахування до пенсійного фонду у сумі 2 447, 88 грн., фонду страхування на випадок безробіття у сумі 710, 85 грн. та до фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності у сумі 1 189, 80 грн., а не з суми нарахованого загального оподатковуваного доходу у розмірі 140 418, 54 грн., у звязку з чим, позивачем в порушення вимог Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»невірно заповнено п.п. 1, 2, 3 Розділу І розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у звязку з нарахуванням податкового кредиту.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача у своїх доводах щодо правильності розрахунку суми загального річного доходу шляхом його зменшення на суму податкового кредиту та суму відрахувань до пенсійного фонду, фонду страхування на випадок безробіття та до фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності на п. 3.5 ст. 3 Закону України від 22.05.2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб», оскільки ця норма застосовується при нарахуванні заробітної плати, а не при визначенні загального річного доходу платника.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме відповідачем було правомірно розраховано суму надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню внаслідок застосування платником податку права на податковий кредит у розмірі 908, 77 грн. та перераховано на рахунок ОСОБА_2 у АБ «Південний», а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Приморському районі міста ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню внаслідок застосування платником податку права на податковий кредит у сумі 652 грн. 28 коп., штрафу за несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку внаслідок застосування права на податковий кредит у сумі 652 грн. 28 коп. та витрат по сплаті судового збору у сумі 13, 04 грн. - відмовити у повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2011 року.

Суддя

21 березня 2011 року .

/