Справа № 2-а-203/10
Суддя: Покотілова О. Г.
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Покотілової О.Г.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВХ № 063000 від 12.02.2010року, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВХ № 063000 від 12.02.2010року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.02.2010р. відповідачем відносно нього винесено постанову серії ВХ № 063000 в справі про адміністративне правопорушення, в якій відповідач зазначив, що 12.02.2010р. о 10год. 10хв. він (позивач) по вул. Проскурівська в м. Хмельницькому, керуючи транспортним засобом ДЕО, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче ніж за 10м до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що вказана постанова винесена передчасно з порушенням норм діючого законодавства, оскільки порушення Правил дорожнього руху України він не допускав. Оскільки він (позивач) вважає, що не допускав жодного порушення ПДР, а пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР; показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - відсутні, тому звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив скасувати постанову серії ВХ № 063000 від 12.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького молодший сержант міліції ОСОБА_2 в судове засідання вдруге не зявився. Заступник начальника УДАІ УМВС України в Хмельницькій області надіслав на адресу заперечення проти зазначеного позову в яких просив в задоволенні позову відмовити та розглядати зазначену справу у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно копії постанови серії ВХ № 063000 від 12.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення, 12.02.2010року ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої 12.02.2010р. о 10год. 10хв. ОСОБА_1 по вул. Проскурівська в м. Хмельницькому, керуючи транспортним засобом ДЕО, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче ніж за 10м до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255грн.

В судовому засіданні позивач стверджував, що даного порушення Правил дорожнього руху України не допускав, а пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР; показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - відсутні.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 71 ч. 2 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення вказаних вимог в судове засідання відповідачем не надано підтверджень того, що ОСОБА_1 скоїв порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху України і, відповідно, правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, як вказано в оскаржуваній постанові, в запереченнях на вказану позовну заяву відповідачем не надано доказів вини позивача. Із копії протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач зразу не погоджувався з тим, що він скоїв правопорушення, а тому суд не знаходить доведеним відповідачем те, що позивач скоїв порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху України, а, відповідно, і правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, як вказано в оскаржуваній постанові.

Враховуючи, що відповідачем не надані докази, які б підтверджували правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, то суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, які підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову, тобто суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ВХ № 063000 від 12.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а адміністративну справу закрити за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 158, 159, 162, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВХ № 063000 від 12.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення, складену 12.02.2010 року ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: