Справа № 1805/9913/2012
Суддя: Бойко В. Б.
Дата ухвалення: 2012-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1805/9913/2012
Провадження № 2-а/1805/729/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2012 року. м. Суми.

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Бойка В.Б.,

при секретарі - Москаленко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

позивач свої вимоги мотивує тим, що 23.08.12 року відповідач виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою наклав на позивача штраф за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 8.7.3 ПДР України, проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи, ніякого правопорушення він не скоював, позивач просив скасувати вищевказану постанову.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки ним був безпосередньо виявлений факт скоєння позивачем адмінправопорушення, твердження позивача не відповідають дійсності.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, вона суперечить фактичним обставинам справи. Зокрема, судом встановлено, що близько 08 години 22 хвилин 23.08.2012 року, на вул. Харківській в м. Суми ніс чергування наряд ДПС, до складу якого входив і відповідач та яким було безпосередньо виявлено порушення з боку позивача вимог п. 8.7.3 ПДР України, проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Факт керування транспортним засобом у вказаному місці позивач визнає.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із наданого суду відповідачем та оглянутого в судовому засіданні носія з відеозаписом правопорушення, позивач в дорожній обстановці, що мала місце, дійсно діяв всупереч приписам п. 8.7.3 ПДР України, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Ці докази є явними, такими, що красномовно підтверджують вину позивача та сумнівів у суду не викликають. Включення червоного сигналу світлофору, що забороняв рух, позивач завчасно бачив, тобто скоїв правопорушення умисно.

Відповідач є атестованою особою органів ДАІ, діяв в межах своїх посадових обов"язків тті у відповідності до вимог ст. 222 КУпАП України. Накладене стягнення відповідає тяжкості скоєного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач не надав належних доказів в підтвердження своєї позиції, тому в задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 222, 287-290, 293 КУпАП, ст.ст. 7-11, 69-71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. БОЙКО