Справа № 2а-6/11
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 р. Справа № 27156/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Яворського І.О., Сапіги В.П.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 5 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ясінянської сільської ради, третьої особи ОСОБА_2 про зобовязання відповідача до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Ясінянської сільської ради, ОСОБА_3 про зобовязання відповідача до вчинення дій та просила суд скасувати рішення девятої сесії депутатів пятого скликання № 1554 Ясінянської сільської ради від 26 січня 2010 року, про розгляд заяви ОСОБА_4, яким їй відмовлено в наданні земельної ділянки в оренду, площею 0,0333 га. в смт. Ясіня, вул. Возєднання для ведення особистого селянського господарства, у звязку з тим, що земельна ділянка, згідно з будівельним паспортом знаходиться в користуванні ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою площею 0,0333 га. в смт. Ясіня біля власного житлового будинку, що підтверджується актом обстеження від 12.11.2009, даними погосподарської книги, квитанціями про сплату податку на землю та рішеннями загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Борканюка від 27.07.1975 та від 28.08.1978. Позивач 25 грудня 2009 року звернулась із заявою до відповідача про надання їй земельної ділянки. Рішенням ІХ сесії V скликання Ясінянської сільської ради № 1554 від 26 січня 2010 року в наданні позивачу земельної ділянки в оренду, площею 0,0333 га. в смт. Ясіня, вул. Возєднання для ведення особистого селянського господарства відмовлено, у звязку з тим, що земельна ділянка, згідно з будівельним паспортом знаходиться в користуванні ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, на думку позивача, вказана земельна ділянка ОСОБА_2 не виділялась і не накладалась за матеріалами кадастрового плану земельної ділянки.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2011 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову. Вказана постанова суду першої інстанції мотивована тим, що спірна земельна ділянка знаходиться в користуванні ОСОБА_2, так як виділена йому для обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Ясінянської селищної ради депутатів трудящих Рахівського району № 15/106 від 14 серпня 1975 року, а відтак не може бути надана позивачу, а також тим, що зобовязання органу місцевого самоврядування укласти договір оренди земельної ділянки є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності та управління землями.

Не погодившись з вищенаведеною постановою суду, її в апеляційному порядку оскаржила позивач ОСОБА_1, яка просить постанову суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також у звязку з тим, що вказана постанова є незаконна, не відповідає судовій практиці та діючому законодавству, та прийняти нову постанову, якою скасувати рішення ІХ сесії V скликання Ясінянської сільської ради № 1554 від 26 січня 2010 року.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що вона добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою площею 0,0333 га. в смт. Ясіня біля власного житлового будинку, облаштувала на цій земельній ділянці заїзд до річки, що підтверджується актом обстеження від 12.11.2009, даними погосподарської книги, квитанціями про сплату податку на землю та рішеннями загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Борканюка від 27.07.1975 та від 28.08.1978. В той час, як ОСОБА_2 вказана земельна ділянка не виділялась і не накладалась за матеріалами кадастрового плану земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи, досдіивши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних міркувань.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України субєктом права власності на землі державної власності є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади. Субєктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч. 5 ст. 60 цього ж Закону, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Положенням ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі протоколу № 5 загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Борканюка від 27 липня 1975 року позивачу виділено 0,07 га. земельної ділянки під індивідульне будівництво житлового будинку та дозволено їй будівництво на присадибній земельній ділянці.

Відповідно до рішення виконкому Ясінянської селищної ради депутатів трудящих Рахівського району № 15/106 від 14 серпня 1975 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виділено земельну ділянку під будівництво двохповерхового будинку, площею 700 кв.м., на виділеній земельній ділянці загальними зборами колгоспу ім. Борканюка від 27 липня 1975 року, по вул. Воз»єднання, 584 «в» в смт. Ясіня /а.с.18/.

На підставі рішення ХІ сесії ХХІ скликання Ясінянської селищної ради народних депутатів ОСОБА_2 виділено в постійне володіння для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку по вул. Воз»єднання, 26 в смт. Ясіня, площею 0,04 га. /а.с.48/.

В судовому засіданні представником третьої особи було також долучено до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Рахівської районної ради депутатів трудящих №212 від 25 вересня 1975 року про виділення в безстрокове користування земельної ділянки під індивідуальне будівництво двоповерхового житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по вул. Воз»єднання, 584 «в» та рішення Ясінянської селищної ради Рахівського району (двадцять сьомої сесії V-скликання) від 24.11.2009 року №1461 про надання дозволу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Воз»єднання, 26 в смт. Ясіня. площею 0,07 га. згідно Будівельного паспорта.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовляючи у задоволенні заявленого позову, правомірно виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться в користуванні ОСОБА_2, так як виділена йому для обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Ясінянської селищної ради депутатів трудящих Рахівського району № 15/106 від 14 серпня 1975 року, а відтак не може бути надана позивачу.

Відтак, підстав для скасування рішення девятої сесії депутатів пятого скликання № 1554 Ясінянської сільської ради від 26 січня 2010 року, яким відмовлено ОСОБА_4 в наданні земельної ділянки в оренду, площею 0,0333 га. в смт. Ясіня, вул. Возєднання для ведення особистого селянського господарства немає.

Разом з тим колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання органу місцевого самоврядування укласти договір оренди земельної ділянки, що на переконання суду першої інстанції, є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності та управління землями.

Так, Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Враховуючи дану норму, а також гарантії місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, ніхто не може зобовязати колегіальний орган місцевого самоврядування, в даному випадку селищну раду, прийняти будь-яке, наперед визначене рішення, а суд може лише зобовязати відповідача повторно розглянути відповідне питання.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права, у звязку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 5 грудня 2011 року у справі № 2а-6/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

суддя В.П. Сапіга

суддя І.О. Яворський