Справа № 1522/25556/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2015 р. м. Київ К/800/36888/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Маслія В.І.
Чумаченко Т.А.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року у справі № 2а/522/649/13 (№1522/25556/12) за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування розпорядження Центральної районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів від 22.09.1997 року №1195 та розпорядження Приморської райадміністрації від 12.12.2007 року №2534.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що після смерті матері нежитлове приміщення квартири №13 по вул. Успенській в м. Одесі розпорядженнями Приморської райадміністрації №704 від 04.04.2006 року та №1748 від 19.07.2006 року було переоформлено на неї. Однак, при зверненні до ОМБТІ та РОН для отримання технічного паспорту вона дізналась, що відповідач своїм розпорядженням від 12.12.2007 року №2534 скасував вищезазначені розпорядження, а розпорядженням від 22.09.1997 року №1195 нежитлове приміщення квартири №13 по вул. Успенській в м. Одесі було передано під відновлення ОСОБА_5

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 03 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано розпорядження Центральної районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів від 22.09.1997 року №1195 та розпорядження Приморської РА від 12.12.2007 року №2534.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що при прийнятті зазначеного судового рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_6, а також ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 з 06 квітня 1964 року по 10 листопада 2004 року.

Рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів №10 від 03 січня 1986 року ОСОБА_6 було надано дві кімнати площею 22,35 кв.м окремої квартири АДРЕСА_1 під підсобне приміщення, а номер квартири 13 був знятий з обліку ЖЕО.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

Розпорядженням Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1195 від 22 вересня 1997 року ОСОБА_5 було передано під відновлення за власний рахунок квартиру АДРЕСА_1, дві житлові кімнати площею 22, 35 кв.м.

Розпорядженнями Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 04 квітня 2006 року № 704 та від 19 липня 2006 року № 1748, за зверненнями ОСОБА_4, на неї, як на доньку ОСОБА_6, було переоформлено вищевказане нежитлове приміщення квартири АДРЕСА_1 та зобов'язано утримувати дане підсобне приміщення у належному санітарному стані та укласти договір з КП «ДЄЗ «Арнаутське» на право користування.

В подальшому, ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до розпоряджень №704 та №1748, у зв'язку з необхідністю зазначення іншої площі квартири №13, проте їй було повідомлено, що дані розпорядження були скасовані розпорядженням Приморської районної адміністрації №2534 від 12 грудня 2007 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела незаконність прийнятого розпорядження Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 22 вересня 1997 року № 1195 та розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12 грудня 2007 року № 2534, а тому її позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Між тим, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов вмотивував свої висновки тим, що судом першої інтсанції було допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Так, судом першої інстанції не було надано оцінку підставам прийняття розпорядження Центральної районної адміністрації виконкому ОМР №1195 від 22.09.1997 року, та не підтверджено той факт, що ОСОБА_5 не є онукою (родичем) померлої ОСОБА_6, про що наголошувалось позивачем. Крім того, судом першої інстанції не було надано оцінку законності розпорядження Центральної районної адміністрації виконкому ОМР №1195 від 22.09.1997 року.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасними, враховуючи наступне.

Предметом вимог позивачів є визнання протиправними та скасування розпорядження Центральної районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів від 22.09.1997 року №1195 та розпорядження Приморської райадміністрації від 12.12.2007 року №2534.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підставами для визнання рішення недійсним (нечинним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який прийняв це рішення. При цьому обов'язковою умовою визнання рішення недійсним (нечинним) є також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Між тим, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про задоволення позовних вимог взагалі не досліджував оскаржувані розпорядження на предмет їх відповідності нормам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції обмежився лише посиланням на те, що судом першої інстанції не було надано оцінку законності оскаржуваним розпорядженням та не перевірено їх на відповідність чинному законодавству.

В свою чергу, відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу. Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції фактично усунувся від перегляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для нового апеляційного розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: