Справа № 2-а-142/2010
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-142/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кагарлицького взводу ДПС при УДАІ МВС України в Київській області ОСОБА_2 на постанову про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати строк пропуску звернення до суду поважним та поновити строк звернення до суду, скасувати постанову АІ № 177120 по справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., а провадження у справі закрити внаслідок відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що згідно постанови АІ № 177120 по справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2010 року винесеної інспектором ДПС Кагарлицького взводу при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., як за нібито вчинено адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виразилося в тому, що він, на думку інспектора ДАІ, 07.04.2010 року керуючи автобусом КАВЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, він здійснив зупинку транспортного засобу менше 10 метрів до краю виїзду, чим порушив, на думку інспектора п. 15.9 Правил дорожнього руху. Насправді, керуючи автобусом КАВЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, він здійснив зупинку на місці, де дорожнім знаком прямо передбачена зупинка для автобусів.

Постанова серії АІ № 177120 по справі про адміністративне правопорушення 07.04.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штраф розмірі 260 грн. є незаконною, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення у його діях з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити опис обставин, установлених при розгляді і вчасності місце вчинення адміністративного, а в даному випадку у постанові серії АІ по справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2010 року не зазначено конкретно місце (вулицю), оскільки в м. Кагарлику є багато виїздів, не зазначив пункт Правил дорожнього руху, який, на думку інспектора ДАІ, він допустив порушення.

В ст. 251 КУпАП, якою визначаються докази по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів а також іншими документами.

В порушення вимог ст.. 256 КУпАП, якою визначається зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі серії АІ № 253863 про адміністративне правопорушення від 07.04.2010 року інспектор ДПС Кагарлицького взводу ДПС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 не зазначив місце (вулиця), де, на думку інспектора ДАІ, він здійснив зупинку автомобіля менше, чим 10 м до краю виїзду, технічні засоби інспектором не застосовувались, при складанні протоколу свідки не запрошувались.

Під час зупинки автомобіля він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки зупинився на місці зупинки автобусних засобів, передбаченою відповідним знаком.

Про те, що інспектор ДАЇ, склав на нього протокол про адміністративне правопорушення без участі свідків, стверджує протоколом серії АІ № 253863 про адміністративне правопорушення від 07.04.2010 р., який інспектор ДАІ видав йому, в якому не зазначені прізвища свідків, їх місце проживання і протокол не підписаний свідками.

В порушення вимог ст. ст.. 254, 285 КУпАП інспектор ДПС Кагарлицького взводу при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 не вручив йому протокол про адміністративне правопорушення серії АІ № 253863 від 07.04.2010 року, ксерокопії яких він отримав по пошті в кінці травня 2010 року, а тому він вважає, що відповідно до ст.. 100 КАС України суд повинен визнати пропущений строк звернення до суду поважним та поновити.

Крім того п.22 «Інструкції з організації провадження діловодства у справах про адміністративне правопорушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 117, що «з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь якого правопорушення».

Враховуючи вищенаведене, він вважає, що інспектор ДАІ не довів його вину у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно приписів п.2 ч. 1 т. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008 року № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Позивач в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій просить проводити засідання у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю та у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні даного правопорушення, постанову скасувати та провадження по справі закрити.

Відповідач в засідання суду не зявився та подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи слухати без її участі у звязку із завантаженістю та вважає, що вимоги, викладені у зазначеному адміністративному позові не визнає, при вирішенні питання по суті спору покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії АІ № 177120 від 7 квітня 2010 року позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., за те що позивач ОСОБА_1 07 квітня 2010 року о 7 год. 55 хв., керуючи автобусом марки КАВЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить Кагарлицькій ВК № 115 в м. Кагарлик здійснив зупинку менше 10 метрів до краю виїзду, чим порушив, на думку інспектора ДАІ, ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає постанову АІ № 177120 від 07 квітня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження закриття внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Як на доказ вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором дорожньо патрульної служби у постанові АІ № 177120 по справі про адміністративне правопорушення посилається на те, що вчинене позивачем правопорушення вимог п. 15.9 Правил дорожнього руху .

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Під час розгляду таких справ необхідно зясовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказом в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобі, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів. А також іншими документами.

Крім того, п.2.2 «Інструкції з організації провадження діловодства у справах про адміністративне правопорушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 117, що «з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь якого правопорушення».

Докази мають велике значення для правильного вирішення справи, адже на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин даної справи.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Суд вважає, що позивачу необхідно поновити строк для звернення до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнати пропуск звернення позивача до суду поважними.

Вчинене адміністративне правопорушення позивачем є малозначимим, суд вважає за необхідне застосувати до позивача ОСОБА_1 вимоги ст.. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваження та провадження по справі закрити.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, п. 2.2 «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 1217, Правила дорожнього руху, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кагарлицького взводу ДПС при УДАІ МВС України в Київській області ОСОБА_2 на постанову про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати строк пропуску звернення до суду позивачу ОСОБА_1 поважними та їх поновити.

Постанову АІ № 177120 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати та провадження по справі закрити, застосувавши ст.. 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

в решті позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.І. Шевченко