Справа № 2а-14598/11/1370
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 р. Справа № 34622/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Сапіги В.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 гурдня 2011 року про відмову у відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, третіх осіб Львівського комунального підприємства Янів-405, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради про зобовязання здійснити реєстрацію місця проживання та визнання наймачем жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2011 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, третіх осіб Львівського комунального підприємства Янів-405, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради про зобовязання здійснити реєстрацію місця проживання та визнання наймачем жилого приміщення.

Оскаржуваною ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 29 гурдня 2011 року у відкритті провадження у справі за вказаною позовною заявою відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст. 109 КАС України.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, про відсутність публічно-правового спору між позивачем та відповідачем, оскільки заявлені позивачем вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень, а пов»язані із її особистими цивільними правами.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд, покликаючись на те, що ухвала суду першої інставнції є незаконна та необгрунтована. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що однією із сторін у справі є субєкт владних повноважень в особі відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, який здійснює владні, упарвлінські функції, що полягають у реєстрації місця проживання особи, а також тим, що відповідач відмовив позивачу в реєстрації місця проживання, а тому позивач вправі звертатися до адміністративного суду з відповідним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних міркувань.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивач вимог щодо визнання неправомірними дій чи бездіяльності відповідача не заявляє, а позовні вимоги мають цивільно правовий характер, оскільки стосуються реалізації права позивача на житло.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноважень відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно до прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Акт державного органу це юридична форма рішень цього органу, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Нормативно правовим актом є офіційний письмовий документ, прийнятий чи виданий уповноваженим на це субєктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, який спрямовано на регулювання суспільних відносин, містить нормативні приписи, розрахований на багаторазове застосування й дія якого не вичерпується одноразовим виконанням.

Правовий акт індивідуальної дії це офіційний письмовий документ, що породжує конкретні права та обовязки для конкретних субєктів права.

Офіційним документом органу державної влади є документ, що складається і видається службовими особами від імені органів державної влади, який посвідчує конкретні факти і події, що мають юридичне значення, складений належним чином за формою і має необхідні реквізити.

Отже, відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області в даному випадку є спеціально визначеним органом, який проводить реєстрацію місця проживання громадян за їх заявами на підставі законодавства, що регламентує таку реєстрацію, і жодних актів індивідуальної дії відносно позивача не приймав.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що позивач фактично оскаржує дії відповідача та третіх осіб повязані з відмовою у визнанні її наймачем житлового приміщення за адресою м. Львів, вул. Шевченка 66/39.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач вимог щодо визнання неправомірними дій чи бездіяльності відповідача не заявляє, а позовні вимоги мають цивільно правовий характер, оскільки стосуються реалізації права позивача на житло, а також те, що між позивачем та відповідачем відсутній публічно правовий спір, оскільки заявлені позивачем вимоги не стосуються захисту її прав, свобод та інтересів у сфері публічно правових відносин від порушень, а повязані із особистими цивільними правами позивача, що виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали не впливають і вищезазначених висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суддя Львівського окружного адміністративного суду, вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2011 року про відмову у відкритті провадження у справі № 2а-14598/11/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

суддя В.П. Сапіга

суддя І.О. Яворський