Справа № 2а-152/10/0770
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-152/10/0770
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2010 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі : головуючої судді Большакової О.О., при секретарі Рибак Т.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій державного виконавця та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору неправомірними та скасування постанови , заборону вчинення будь-яких дій по виконавчому листу,

встановив:

20 лютого 2008 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до суду з позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій державного виконавця та постанови від 9 лютого 2008 року про стягнення з боржника виконавчого збору неправомірними та скасування постанови, заборону вчинення будь-яких дій по виконавчому листу .

Представник позивача ОСОБА_1 судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області від 9 лютого 2008 року з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області було стягнуто виконавчий збір а сумі 7602 гривні . Разом з тим, постанову про поновлення виконавчого провадження позивач отримав лише 25 січня 2009 року . При цьому строк для добровільного виконання був встановлений до 30 січня 2009 року. Позивач звернувся до державного виконавця з клопотанням про зупинення виконавчих дій із зазначенням про апеляційне оскарження ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження. Разом з тим, відповідач не надав відповідь щодо задоволення або відмови в задоволенні цього клопотання, а стягнув виконавчий збір, незважаючи на звернення до відповідача з проханням не вживати дій по примусовому виконанню постанови про поновлення виконавчого провадження до розгляду справи Львівським апеляційним адміністративним судом. Крім того, представник позивача вказав, що судове рішення було в подальшому виконано добровільно, відповідач реально не вжив заходів до його виконання. А так стягнення виконавчого збору є неправомірним .

Представник відповідача в судове засідання повторно не з"явився, подав суду письмові заперечення щодо задоволення позовних вимог, де зазначив, що дії державного виконавця повністю відповідали вимогам чинного законодавства , а так підстав для задоволення позовних вимог немає .

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що поданий адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії");

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.І ст. 46 Закону України від 21.04.1999 року № 606-ХІУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця ППВР ДВС ГУЮ в Закарпатській області від 23 січня 2008 року було поновлено виконавче провадження, якою ГУ ПФУ у Закарпатській області було фактично залучено у якості боржника до виконавчого провадження та надано йому строк для добровільного виконання виконавчого листа Іршавського районного суду Закарпатської області №2а 23/07 від 19 січня 2007 року до 30 січня 2008року . Супровідним листом від 24 січня 2008 року копію цієї постанови було направлено позивачу. Разом з тим, згідно доводів позивача дана постанова була одержана ним 25 січня 2008 року. Відповідач не надав суду доказів одержання (дати) позивачем постанови про поновлення виконавчого провадження.

Отримавши копію постанови, 29 січня 2008 року позивач подав скаргу до підрозділу виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Закарпатській області, якою повідомив державного виконавця про те, що Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржило постанову Іршавського районного суду від 19 січня 2007 року ,за якою проводилось стягнення, до Львівського апеляційного адміністративного суду . Цією заявою позивач клопотав перед державним виконавцем, зокрема, про зупинення виконавчого провадження за виконавчим листом №2а- 23 .

Відповідно до приписів ч.І ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Частиною 2 вказаної норми передбачено, що у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого - боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

З наявної у матеріалах справи копії скарги ГУ ПФУ в Закарпатській області від 29 січня 2008 року (а.с.11),одержаної ППВР ДВС ГУЮ в Закарпатській області 30 січня 2008 року, вбачається, що позивач доводив до відома відповідача про наявність підстав, що перешкоджають виконанню постанови про поновлення виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідач розглянув дане звернення та дав відповідь ГУ ПФУ в Закарпатській області про відсутність підстав для задоволення скарги та зупинення виконавчого провадження тільки 12 лютого 2008 року, тобто вже після стягнення виконавчого збору (а.с. ).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач подав до Львівського апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення процесуальних строків для оскарження постанови Іршавського районного суду та апеляційну скаргу .

Також державний виконавець не взяв до уваги ту обставину, що постанова про поновлення виконавчого провадження від 23 січня 2008 року була надіслана позивачу тільки 24 січня та одержана тільки 25 січня 2008 року, тобто на його виконання позивачу залишалось тільки чотири робочих дня (з урахуванням дня одержання та останнього для виконання дня) що фактично позбавляло його реальної можливості провести виконання вказаного рішення суду у добровільному порядку.

Відповідно до п. 1.18. Інструкції з виплати пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам установами ВАТ "Ощадбанк", затвердженої постановою правління ВАТ "Ощадбанк" від 28 грудня 2006 року № 129, кошти на виплату пенсій отримуються на підставі заявки коштів на виплату пенсій та допомог особам, звільненим з військової служби, за рахунок загального фонду Державного бюджету України. Заявка про потребу у коштах, прогнозованих на виплату пенсій І та допомог, щомісяця складається до 27 числа місяця, що передує виплатному період. Органи, що призначають пенсії, подають до Пенсійного фонду України зведену заявку до 1-го числа місяця, у якому проводиться виплата. Тому ГУ ПФУ в Закарпатській області не могло з поважних причин виконати постанову про поновлення виконавчого провадження у встановлений державним виконавцем строк -| до ЗО січня 2008 року , а отже штраф було накладено безпідставно.

Із врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що дії державного виконавця ППВР ДВС ГУЮ в Закарпатській області по винесенню постанови від 9 лютого 2008 року про стягнення виконавчого збору були вчинені не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", нерозсудливо та без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, а отже їх не можна вважати правомірними.

Тому позовні вимоги ГУ ПФУ у Закарпатській області про визнання дій державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області по винесенню постанови від 9 лютого 2008 року про стягнення виконавчого збору та скасування цієї постанови є підставними і підлягають задоволення.

Разом з тим, позовні вимоги про заборону вчинення будь-яких дій по виконавчому листу задоволенню не підлягають, оскільки чинним Законом „Про виконавче провадження" не передбачено заборону здійснення виконавчих дій по рішенню, яке набуло законною сили й суперечить конституційному принципу обов'язковості судових рішень .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7-11, 71, ч.З ст.94, 160-163 КАС України,

постановив :

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2 від 9 лютого 2008 року про стягнення виконавчого збору .

У задоволенні інших позовних відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження в 10 денний термін з дня складання постанови в повному обсязі та подання апеляційної скарги у 20 - денний термін після подання заяви про апеляційне оскарження, в порядку, визначеному ст.186 КАС України. Постанова відповідно до ч.І ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого, цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано .

Головуюча О.О. Большакова

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13 липня 2010 року .