Справа № 0670/8335/11
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"27" березня 2012 р. Справа № 0670/8335/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" грудня 2011 р. у справі за позовом Приватного підприємства "СТК Молоко" до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ПП "СТК Молоко" звернулося до суду з вказаним позовом. Просило визнати недійсними та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі № НОМЕР_1 від 10.08.2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ПП "СТК Молоко" протягом перевіряємого періоду не допускало порушень податкового законодавства, зазначені в акті перевірки факти порушень є недостовірними та такими що суперечать фактичним обставинам та документам бухгалтерського обліку товариства. Зокрема, вказувало, що не погоджується з твердженням податкового органу, про те, що підприємство при заповненні податкової декларації безпідставно перенесло до р.21.2 залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду в сумі 931358,00грн., який зменшено актами камеральних перевірок № 632/15-2 від 18.02.2011 року, № 633/15-2 від 18.02.2011 року, № 828/15-2 від 03.03.2011 року, № 1800/15-2 від 18.04.2011 року, № 2297/15-2 від 20.05.2011 року, № 2699/15-2 від 08.06.2011 року на підставі акту позапланової виїзної перевірки №7838/23-2/36548926 від 13.10.2010 року. Посилалося на те, що висновки акту перевірки №7838/23-2/36548926 від 13.10.2010 року оскаржені позивачем, а тому відсутні законодавчі підстави для використання будь-яких висновків цього акту.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2011 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано прийняте ОСОБА_3 податковою інспекцією у м. Житомирі податкове повідомлення-рішення № від 10.08.2011 року.

В апеляційній скарзі ДПІ в м. Житомирі, посилаючись на порушення, судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працівниками ДПІ у м. Житомирі 19.07.2011 року була проведена камеральна перевірка декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року ПП "СТК Молоко", за наслідками якої складено акт № 3401/15-2.

Згідно висновків податкового органу при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року (від 17.06.2011 року №) безпідставно перенесено до рядка 21.2 залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду в сумі 931358,00 грн., який зменшено актами камеральних перевірок №632/15-2 від 18.02.2011 року, №633/15-2 від 18.02.2011 року, №828/15-2 від 03.03.2011 року, №1800/15-2 від 18.04.2011 року, №2297/15-2 від 20.05.2011 року, №2699/15-2 від 08.06.2011 року на підставі акту позапланової виїзної перевірки №7838/23-2/36548926 від 13.10.2010 року, чим порушено п.4.6.7 Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 25.01.2011 року №41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року №197/18935, та пункт 200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ.

За наслідками перевірки на підставі акту, податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення № від 10.08.2011 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 930491,00 грн. та застосовано штрафну санкцію - 1,00 грн., за порушення п.п.4.6.7 Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 25.01.2011 року №41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року №197/18935, та пункт 200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що позовні вимоги позивача щодо визнання незаконним податкового повідомлення - рішення № від 10.08.2011 року підлягають задоволенню, а вказане рішення скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно приписів п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктами 200.2, 200.3 ст. 200 ПК України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Законом України "Про податок на додану вартість" ( чинного на час винесення акту перевірки №7838/23-2/36548926) визначено платників ПДВ, об'єкти, базу та ставки оподаткування, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до положення п.1.7 ст.1 вказаного Закону податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Приписами п.п.7.4.1.п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.п.7.2.6 цього Закону). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Підпунктом 7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата виникнення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків із використанням кредитних дебетових карток чи комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Жодних доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при формуванні сум податкового кредиту по здійсненим господарським операціям відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано.

За висновками податкового органу позивач при складанні декларації з ПДВ за травень 2011 року повинен був врахувати висновки акту про результати документальної невиїзної перевірки ПП "СТК Молоко" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за період з 01.06.2010 п. по 31.08.2010 р. № 7838/23-2/36548926 від 13.10.2010 р. та висновки актів камеральних перевірок № 632/15-2 від 18.02.2011 року, № 633/15-2 від 18.02.2011 року, № 828/15-2 від 03.03.2011 року, № 1800/15-2 від 18.04.2011 року, № 2297/15-2 від 20.05.2011 року, № 2699/15-2 від 08.06.2011 року .

Згідно п.3 ст.1 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984, акт - службовий документ, якій підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Із змісту акту податкового органу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 13.10.2011 року вбачається, що перевірка проводилася з питань щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 року, яка набрала законної сили, визнано незаконними дії ДПІ у м. Житомирі щодо неприйняття декларацій у ПП "СТВ "Молоко" за червень, липень, серпень 2010 року. Зобов'язано податковий орган визнати подані позивачем декларації податковою звітністю.

Тобто, на час перевірки подані позивачем декларації за період, який перевірявся не були подані не були визнані податковою звітністю.

Тому, посилання податкового органу на акт , який був складений на підставі перевірки, проведеної податковим органом з порушенням встановлених правил та процедури є протиправним.

Окрім того, згідно приписів підпункту 4.6.7 пункту 4.6 розділу 4 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації, від 25.01.2011, № 41 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 року №197/18935, рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

В акті перевірки податковий орган вказує на порушення при заповненні значення рядка 21.2 декларації, у зв'язку з чим посилання на порушення підпункту 4.6.7 пункту 4.6 розділу 4 зазначеного Порядку, який регулює порядок заповнення рядка 21.3, є безпідставним, оскільки такого порушення актом перевірки не зафіксовано.

Також в податковому повідомлені - рішенні від 06.06.2011 року № НОМЕР_2 податковий орган посилається на порушення ПП "СТК Молоко" вимог п.п. 5.12.4 п. 5.12 Наказу ДПА України "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання" від 30 травня 1997 року № 166 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 250/2054 9 липня 1997. Проте, в акті перевірки, на підставі якого винесено вказане рішення не зазначено про встановлення вказаного порушень, визначених п.п. 5.12.4 п. 5.12 вказаного Наказу.

При розгляді справи у суді першої інстанції, судом було встановлено, що у перевіряємому періоді позивач отримував податкові накладні за товар, поставлений в попередніх звітних періодах та суми сплаченого ПДВ відносив до податкового кредиту, що підтверджується реєстрами отриманих накладних.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо протиправності рішення податкового органу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновків, що судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Н.М. Малахова

судді: (підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст судового рішення виготовлено 29 березня 2012 року

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_5 підприємство "СТК Молоко" вул. Корольова, 21а,м. Житомир,10025

3- відповідачу ОСОБА_3 податкова інспекція у м.Житомирі м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014