Справа № 2-а-7/2010
Суддя: Колодко Л. В.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, діючи як адміністративний суд, в складі:

головуючого: судді Колодко Л.В.,

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Переяславі-Хмельницькому Київської області про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому сум недоотриманих пенсій за 2008-2009 роки та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просила визнати неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати їй, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС державної пенсії та додаткової пенсії, зобов'язати відповідача донарахувати, стягнути на її користь недоплачені протягом 2008-2009 років кошти в сумі 74638,7 грн. основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю особам учасникам ліквідації потерпілим І категорії по 2 групі інвалідності та зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати їй пенсію згідно з вимогами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС», основним розміром по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяні здоров'ю щомісячно в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус І соціальний захист громадян постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС» , посилаючись на те, що відповідачем порушені його конституційні права.

Відповідач управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглянути у його відсутності В письмових запереченнях управління Пенсійного Фонду України в м. і Переяслав-Хмельницькому Київської області позов не визнає і заперечує проти його задоволення, посилаючись на те, що розрахунок виплат пенсій, підвищень, доплат та додаткової пенсії ОСОБА_1 проводиться на підставі чинного законодавства, не суперечить директивним рішенням Пенсійного фонду України. Так, статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, потерпілим від аварії на ЧАЕС 1 категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановлюється у відповідних відсотках від мінімальної пенсії за віком. Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. №831 та від 26.07.1996 р. №836, додаткова пенсія до пенсії по інвалідності, призначеної згідно ст. 54 Закону (від заробітної плати в зоні відчуження) обчислювалась виходячи з розрахункової величини 16,62 грн., а до пенсії по інвалідності, згідно ч. 4 ст. 54 Закону (мінімальний розмір) - виходячи з розрахункової величини 19,91 грн. (постанова КМУ від 03.01.2002 року №1). З 01.01.2008 року, за Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», розрахунок додаткової пенсії встановлено у відсотках до прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, що втратили працездатність, і відповідно перераховувалися. Таким чином, розміри пенсії, згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахувалися з величини 19,91 грн., а з 01.09.2004 року - 22,30 грн. Крім того вважає, що позивач пропустила річний термін звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів, а тому просить відмовити в позові, в тому числі з підстав порушення позивачем вимог ст. 99 КАС України.

Судом встановлено, що має місце спір фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом 2 групи, В жовтні 2009 року вона звернулась із заявою до управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницький Київської області про перерахунок пенсії, однак останнє відмовило позивачеві у перерахунку пенсії.

Суд не може погодитися з доводами управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, оскільки частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права та свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Згідно ст. 22 Конституції України, права І свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 р., пенсії особам, віднесеним до категорії 1; 2; 3; 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення прав на державну пенсію.

Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд не може взяти до уваги положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої слідує, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру

мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорія, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тобто слід визнати протиправною відмову відповідачем у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму ст. 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» був встановлений мінімальний розмір пенсії за віком із 1 жовтня 2006 року в розмірі 366 гривень, із 1 січня 2007 року - 380 гривень, із І квітня 2007 року - 406 гривень, ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», встановлений мінімальний розмір пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, 1 жовтня 2008 року - 498 гривень, який і повинен застосовуватися під час проведення перерахунку пенсії.

Розмір державної пенсії визначений ст. 54 вказаного Закону, згідно якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, визначений ст. 50 вказаного Закону, згідно якої щомісячна додаткова пенсія призначається, в розмірах: інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи вимоги щодо зобов'язання відповідача управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії як інваліду 2 групи, учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії за період з січня 2008 року по день розгляду справи, суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущенім строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Відповідач наполягає на застосуванні наслідків, пов'язаних із пропущенням строків звернення до адміністративного суду, передбачених ст. 100 КАС України.

Судом встановлено, що позивач перебуваючи на обліку у відповідача, в тому числі в період з 2008 року по даний час, не отримувала основну та додаткову пенсію як інвалід 2

групи, учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до вимог Закону, однак звернулась з даним позовом до суду лише 17.12.2009 року.

Суд вважає, що позивач повинна була своєчасно дізнатись про наявність в неї права на отримання пенсії згідно Закону, оскільки Закони України, рішення Конституційного Суду в 2007 році належним чином були надруковані у відповідних засобах масової інформації, а про порушення свого права на отримання щорічної державної допомоги повинна була дізнатися після першої її невиплати.

Враховуючи, що позивач не надала суду доказів про наявність поважних причин пропуску цього строку, які перешкоджали їй пред'явити позов до суду, суд відмовляє в позові про зобов'язання про перерахунок основної та додаткової пенсії як інваліду 2 групи, учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії за період з січня 2008 року до 17 грудня 2008 року.

За цих обставин позов про зобов'язання перерахунку та виплату основної та додаткової пенсії як інваліду 2 групи, учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії підлягає частковому задоволенню починаючи з 17.12.2008 до 12.01.2010 року.

Згідно ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито», ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судових витрат.

Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі ст.ст. 19; 46; 55 Конституції України, ст.ст. 49; 50; 54; 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 по справі №1-28/2008, керуючись ст.ст. 158; 159; 160; 99-100 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Переяславі-Хмельницькому Київської області про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у м. Переяслав-Хмельницькому сум недоотриманих пенсій за 2008-2009 роки та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області по відмові у перерахунку пенсії за заявою ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячно пенсію згідно ч. 1, ч. 2, абз. 1 ч. З ст. 54 Закону України «Про статус І соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком з 17.12.2008 року по 12.01.2010 року.

Стягнути з управління Пенсійного Фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області на користь держави 1 (одну) гривню 70 копійок судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Київської області через суд першої інстанції з одночасним надісланням апелянтом копії скарги до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення; апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання вказаної заяви. Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня проголошення, якщо заяву про її апеляційне оскарження не було подано. В разі подання заяви про апеляційне оскарження постанови, але неподання апеляційної скарги в двадцятиденний строк з часу подання заяви вона набирає законної сили після закінчення цього строку. В разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Колодко