Справа № 2а/1570/8202/2011
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/8202/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

при секретарі Височенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області про стягнення суми витрат за період з березня 2011 року по серпень 2011 року в розмірі 36 400, 61 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до Одеського окружного адміністративного суду та, уточнивши позовні вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що Управлінням пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області було направлено Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області акти щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період березня 2011 року по серпень 2011 року на суму 36 400, 61 грн., які не були прийняті відповідачем, у звязку з тим, що відшкодування адресної допомоги, розмір якої встановлено постановами Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, не передбачено Порядком, затвердженим постановою Правління пенсійного фонду України від 03.03.2003 року № 5-4 та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків України від 16.05.2003 року за № 367/7697. Позивач зазначає, що оскільки щомісячна державна адресна допомога виплачується з коштів, передбачених для виплати пенсії та державної соціальної допомоги, які відшкодовуються Фондом відповідно до п. 4 Порядку, то і розмір самої адресної допомоги повинен аналогічно відшкодовуватись Фондом. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суми витрат за період з березня 2011 року по серпень 2011 року в розмірі 36 400, 61 грн. по громадянам потерпілим на території України, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в розмірі 36 400, 61 грн., з яких: 1 323, 37 грн. сума допомоги на поховання, виплачена сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, в обґрунтування заперечень зазначила, що сума щомісячної державної адресної допомоги, яка стала причиною розбіжностей в таблицях до актів щомісячної звірки, є самостійним видом пенсійних виплат та виплачується пенсіонеру, крім інших видів доплат, в тому числі цільової допомоги на прожиття, з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року «Про деякі питання пенсійного забезпечення». Також, представник відповідача зазначила, що Порядком, затвердженим постановою Правління пенсійного фонду України від 03.03.2003 року № 5-4 та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків України від 16.05.2003 року за № 367/7697, не передбачено відшкодування витрат на виплату державної адресної допомоги Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. У звязку з викладеним, представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

Громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 були заподіяні трудові каліцтва на виробництві та призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Зазначені громадяни знаходяться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області (а.с. 179-206).

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області при складанні та узгодженні актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з березня 2011 року по серпень 2011 року не прийнято до заліку витрати Управління пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області на адресну допомогу в сумі 36 400, 61 грн. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за березень 2011 року серпень 2011 року (а.с. 116-133).

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі Основи) встановлено, що загальнообовязкове державне соціальне страхування це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообовязкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообовязкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у звязку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів. Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоровя та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним своїх трудових обовязків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону № 1105-XIV Фонд зобовязано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, повязаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону № 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд зобовязаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоровя, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 265 встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у звязку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у звязку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сімї 100 відсотків, на двох 120 відсотків, на трьох і більше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 265 встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суд дійшов до висновку, що Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позовні вимоги Управління пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Ананьївському районі Одеської області про стягнення суми витрат за період з березня 2011 року по серпень 2011 року в розмірі 36 400, 61 грн., відмовити у повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 13 грудня 2011 року.

Суддя