Справа № 2-а-115/10
Суддя: Загородько Н.А.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Корецький районний суд Рівненської області
справа 2-а-115/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року.

Корецький районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Загородько Н.Л.

при секретарі Мельничук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корці справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Житомирській області про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною,-

встановив:

Позивач, звернувшись до суду із вищеназваним позовом, посилається на ті обставини, що 20.08.2010 року близько 20.35 год. він, рухаючись по вул. Миколаєва в м. Новоград-Волинську, зупинився перед світлофором на перехресті та дочекавшись зелено сигналу світлофора повернув ліворуч на вул. Шевченка. У зустрічному напрямку ніякого транспорту не було. На відстані більша 100 м. Масленчук М.А., був зупинений працівниками ДАІ. Після зупинки автомобіля позивача, співробітником ДАІ було складено адміністративний протокол, та винесено постанову, в якій вказано, ш,о позивачем порушено п. 16.6 ПДР та притягнено його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що інспектор знаходився на відстані більше 100 метрів від перехрестя та вже вечоріло, тому він не міг достатньо чітко бачити, що відбувається на перехресті. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений без свідків, а свідки зазначені в ньому підтвердили тільки факт відмови позивача від підписання протоколу.

На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову серії АМ № 200794 від 20.08.2010 року по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву, про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідач також не з'явився у судове засідання, хоча про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не подавав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Згідно до вимог ст. 18 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії ( п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Реалізуючи свої повноваження в даній сфері, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст.9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.06.1988 року (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" зазначає, що суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача ІДПС ВДА1 ОСОБА_2 20.08.2010 року було складено протокол серії АМ1 № 052479 та винесено постанову серії АМ № 200794 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гри. У вищезгаданій постанові зазначено, що ОСОБА_1 20.08.2010 року порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення

обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Суд вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання особі, яка

притягується до адміністративної відповідальності, часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не ^ ' враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. Також відповідно до п. 1.11 Розпорядження Міністерства внутрішніх справ України № 466 від 21.05.2009 працівники Державтоінспєкції зобов'язані під час винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення неухильно дотримуватися вимог ст.ст. 33, 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також відповідно до п. 1.6 Розпорядження Міністерства внутрішніх справ України № 466 від 21.05.2009 інспекторам ДА1 заборонено складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо).

Всі ці факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб'єкта владних повноважень, повинно бути законним та обгрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.3 СТ.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно до ст. 71 Ч.2 КАС України в адміністративних справах про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідач, отримавши адміністративний позов, не надав суду жодного доказу в обґрунтування правомірності своїх дій та будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи до суду не з'явився, що свідчить про його небажання відстоювати свою позицію.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова серії АМ № 200794 від 20.08.2010 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає скасуванню, у зв'язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, а провадження

по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.3,8,11,69,70,71,86,99, 158-163 КАС України, ст.ст.247,258,288,289,293

КУпАП України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до УДА1 УМВС України в Житомирській області

про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною

задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 20 серпня 2010 р. серія АМ № 200794 - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.