Справа № 688/1920/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/1920/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Огороднік І.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

23 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області в якому просить скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області по справі про адміністративне правопорушення № 41 від 05 травня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те , що постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області від 05 травня 2015 року його визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП , а саме невиконання припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області від 31.07.2014 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає, що зазначена постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року позов задоволено. Постанову в.о. начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Шостацького Сергія Васильовича №41 від 05 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням Державна архітектурно-будівельна інспекція України оскаржила його до суду апеляційної інстанції. В апеляційній скарзі, скаржник посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року та відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає, що при визначені суми штрафу позивачу, інспекцією було враховано пом'якшуючі обставини та встановлено мінімальний розмір штрафу. Скаржник стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративної справи, шляхом направлення протоколу №00081 від 27.04.2015. Відповідач вказує також на те, що судом не спростовано, а позивачем не доведено факту виконання вимог припису Інспекції від 19.08.2014, яким його було зобов'язано привести у відповідність будівлю гаража у відповідність до норм містобудівного законодавства, оскільки він збудований без проектної документації та дозвільних документів на виконання будівельних робіт (зареєстрованої у встановленої законом порядку декларації).

Позивач не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання, призначене на 23 вересня 2015 року, не прибули, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Повна фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 27 квітня 2015 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2, за результатами якої складено Акт перевірки та зазначено, що будівництво гаража по АДРЕСА_1 м. Шепетівка не приведено у відповідність до норм чинного законодавства; припис від 19.08.2014 не виконаний чим порушено частину 1 статті 38, пункт 3 частини 4 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

27 квітня 2015 року головним державним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної Інспекції у Хмельницькій області стосовно позивача складено протокол 00081 про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 188-42 КУпАП, в якому зазначено, що будівництво гаража по АДРЕСА_1 м. Шепетівка не приведено у відповідність до норм чинного законодавства; припис від 19.08.2014 не виконаний чим порушено частину 1 статті 38, пункт 3 частини 4 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

05 травня 2015 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області винесено постанову № 41 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою позивача - ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП, а саме не приведення будівництва у відповідність норм чинного законодавства, невиконання припису від 31.07.2014 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Незгода позивача із зазначеною постановою слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір: скасовуючи постанову в.о. начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Шостацького Сергія Васильовича №41 від 05 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена за відсутності особи, що вчинила адміністративне правопорушення; в порушення статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з'ясовані всі обставини, а саме: чи винен позивач у вчиненні правопорушення, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також не враховано відповідні доводи та докази якими ОСОБА_2 обґрунтовує свою позицію щодо правопорушення яке вказане в оскарженій постанові.

Суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

За приписами частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів скаржника про те, що відповідачем у справі має бути Державна архітектурно-будівельна інспекція України, а не управління Державної архітекрурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог статті 244-6 КУпАП, орган державного архітектурно-будівельного нагляду розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства з питань надання документів, необхідних для здійснення будівництва, невиконанням законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (частини третя - п'ята статті 96-1, частина третя статті 188-42).

Зі змісту оскарженої постанови випливає, що вона виносилась на підставі Протоколу про адмінправопорушення №00081 від 23.04.2015 та Акту перевірки від 23.04.2015. Натомість до справи надано Протокол 00081 про адміністративне правопорушення від 27.04.2015 та Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.04.2015. Також і в Акті перевірки і в Протоколі про адміністративне правопорушення від 27.04.2015 йдеться посилання на невиконання позивачем припису від 19.08.2014, тоді як в постанові №41 від 05.05.2015 застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу за невиконання позивачем припису від 31.07.2014.

Згідно з приписами статті 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи, орган (посадова особа) вирішує, серед інших, питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Згідно зі змісту Акту перевірки, Протоколу про адміністративне правопорушення та доводів апеляційної скарги випливає, що позивач відмовився від отримання Акту перевірки та Протоколу, як наслідок останні в день їх складання 27.04.2015 року надіслані позивачу рекомендованим листом, на підтвердження чого надано фіскальний чек №5014. Фактично в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 не брав участі в розгляді справи і докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні. Стосовно доводів скаржника про належне повідомлення позивача з посиланням на фіскальний чек №5014, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з пунктами 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" від 05.03.2009 № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, належним доказом відправлення є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Доданий відповідачем до апеляційної скарги фіскальний чек від 27.04.2015 №5014 підтверджує лише факт здійснення поштовим відділенням операції з пересилання кореспонденції, однак яка саме кореспонденція направляється адресату вбачається лише з опису вкладення поштового відправлення. Відтак, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не забезпечено права особи на участь у процесі прийняття рішення.

При складанні протоколу та при винесенні на його підставі оскарженої постанови, не зазначено, який стан готовності об'єкта, не зазначено інші відомості, необхідні для правильного вирішення справи, а саме: яким чином позивач не виконав законних вимог припису від 19.08.2014.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами, передбачає стаття 256 КУпАП.

Згідно з приписами статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частини 2 статті 283 КУпАП унормовано, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що винесена 05 травня 2015 року постанова № 41 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 188-42 КУпАП, яка містить ряд неточностей, що стосуються зокрема: дати складення Акту перевірки та Протоколу про адміністративне правопорушення, дати припису, який не виконано позивачем, а також враховуючи винесення постанови без участі особи, що вчинила адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам, встановленим главою 22 згаданого кодексу, яка регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 69 та частини 1 статті 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем правомірність прийняття постанови №41 від 05 травня 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 188-42 КУпАП не доведена.

Статтею 293 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Зважаючи на вищевикладені обставини, також на те, що відповідачем не надано доказів правомірності оскарженої постанови суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов потрібно задовольнити скасувавши оскаржену постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Совгира Д. І.