Справа № 2-а-18/10
Суддя: Іванченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2а-18/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Іванченка О.Ю.

при секретарі - Більченко І.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання дій відповідача неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати його здійснити нарахування та виплатити суму недоплаченої щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за 2006-2009 роки.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 1 Закону України № 2195- IV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни.

Згідно зі ст.6 зазначеного Закону з 1 січня 2006 року їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006-2009 роках така допомога їй не виплачувалась, у зв'язку з чим просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за 2006-2009 роки у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що ч.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

В 2007 році ч.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» також було зупинено та ст. 111 встановлено що виплата цього підвищення провадиться лише особам, які є інвалідами, у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Таким чином, особам, які не визнані інвалідами, але відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відносяться до дітей війни, для виплати у 2007 році підвищення, як дитині війни, правових підстав не було.

Відповідно до ст. 58 Закону України від 28.12.2007№ 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та мінімум для осіб, які втратили працездатність складав з Ісічня - 470,00грн., з 1 квітня - 481.00 грн., з 1 липня -482.00 грн. та з Іжовтня - 498,00 грн.

Враховуючи викладене, розмір підвищення дітям війни відповідно складав: з Ісічня - 47,00 грн.; з 1 квітня - 48,10 грн.; з 1 липня - 48,20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн.

Пунктом 8 постанови ОСОБА_2 Міністрів України від 28.05.2008 №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що

виплачується замість пенсії, підвищення провадиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 грн., з 1 липня - 48,20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн.

Таким чином, особам, які належать до категорії «Діти війни», підвищення виплачується в розмірі, передбаченому діючим законодавством.

Крім того просила припинити провадження у справі оскільки позивачка з 01.01.2009 року отримує пенсію по лінії МВС, особовий рахунок закрито і управління пенсійного фонду України в Солонянському районі не має можливості здійснювати будь-які операцї: стосовно нарахування та виплати пенсії або надбавок. Тобто управління пенсійного фонду України в Солонянському районі не є належним відповідачем у даному випадку.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є ' обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 народилася 01 листопада 1938 року . (а.с.6) та є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», про що є відмітка в її посвідчені (а.с.7).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Вирішуючи позовні вимоги щодо підвищення пенсії позивачу у 2006 році суд виходить з наступного.

Відповідно до п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни/ було зупинено на 2006 рік.

Законом України від 22 березня 2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» було внесено зміни та виключено п.17 ст.77 зазначеного закону. Ці зміни набули законної сили через 10 днів після опублікування, тобто 2 квітня 2006 року було відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 1 січня 2006 року.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений ОСОБА_2 Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. ОСОБА_2 Міністрів України у 2006 році не був визначений порядок виплати 30% надбавки до пенсії дітям війни, що у свою чергу виключило можливість збільшення пенсії.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки щодо донарахування та виплати надбавки до пенсії у 2006 році задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі.

Відносно вимог по виплатам за 2007 рік, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст.6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними. Таким чином, дію ст.6 цього закону відновлено.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині нарахування за 2007 рік підлягають частковому задоволенню, оскільки управління Пенсійного фонду України повинно було зробити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно, підстави для перерахунку за період з 01 січня по 09 липня 2007 року - були відсутні.

Згідно з ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІУ мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Посилання відповідача у своїх запереченнях на те, що при визначенні розміру доплати не можна застосовувати розмір мінімальної пенсії, що встановлений ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не може бути прийнято до уваги, тому що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом. Таким чином, при призначенні, перерахунку і виплаті пенсій, наданні соціальних послуг необхідно застосовувати розмір мінімальної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно з ч.І ст.62 Закону України від 19.12.2006 №489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2007 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 380 гривень, з квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень.

У відповідності до ч.З ст. 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абз.1 ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року N 1058 з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абз.5 ч.І цієї статті, збільшені на 1 відсоток.

Крім того, згідно ч.2 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 р. (з наступними змінами та доповненням) виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити пенсію позивачу починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно в наступних розмірах:

липень- [(406 грн.+1%) х 30%] :31х23 дн.= 91,27 грн.

серпень-вересень[(406 грн.+1%) х 30%] х2 мес.= 123,02 х 2=246,04 грн.

жовтень-грудень [(411 грн. -і 1%) х 30%] х 3 мес.= 124,53 грн. х 3= 373,59 грн.

а всього за 2007 рік необхідно донарахувати 710,90 грн.

Підстави для перерахунку за період з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року відсутні, оскільки позивач не надала доказів, що вона є інвалідом і ій повинні підвищувати пенсію відповідно до ст. 6 Закону у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, суд виходить з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними 2007 року.

Згідно п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2008 рік, згідно яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи

державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенси, виплачується підвищень у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальної захисту» учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи держави, соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків вії прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, зміни, внесені п.п.2 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюдже~ України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнане такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008. Таким чином, відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З урахування викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частин: нарахування за 2008 рік підлягають частковому задоволенню, оскільки управління Пенсійного фонду України повинно було зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, підстави для перерахунку за період з 01 січня по 22 травня 2008 року - були відсутні.

Згідно з ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити пенсію позивачу відповідно до вимог ст.6 Закону України №2195-ІУ починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно в наступних розмірах:

травень - (481 грн. х 30%): 31 х 10 = 144.3 : 31 х 10 = 46,55 грн. червень - (481 грн. х 30%) = 144,3 грн.

липень - вересень (482 грн. х 30%] х 3 міс. = 144,6 х 3=433,80 грн. жовтень-грудень (498 грн. х 30%) х 3 міс. = 149,40 х 3 = 448,2 грн. а всього за 2008 рік необхідно було нарахувати та виплатити - 1072,85 грн. Підлягають також задоволенню і вимоги позивача щодо підвищення пенсії за 2009 рік, оскільки вищенаведені положення закону мають законну силу та не були призупинені.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум встановлений на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Тобто цей розмір складає 498 грн.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити пенсію позивачу відповідно до вимог ст.6 Закону України №2195-ІУ починаючи з січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в наступних розмірах:

січень - жовтень (498 грн. х 30%] х 10 мес. = 149,40 х 10 = 1494 грн. листопад (498 грн. х 30%] /30 дн. х 30 дн. = 149.40 / 30 х 30 = 149,4 грн. грудень (498 грн. х 30%] /30 дн. х 30 дн. = 149,40 / 30 х 31 = 154,38 грн. а всього за 2009 рік необхідно нарахувати та виплатити - 1 797,78 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачці надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці яка була виплачена у цей період позивачу у меншому розмірі ніж передбачено зазначеними нормами закону або не виплачена.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є особою похилого віку, якій на час розгляду справи виповнилося 71 рік. Про порушення прав позивачеві стало відомо 19.11.2009 року, тобто після отримання довідки з Управління пенсійного фонду Солонянського району і до суду вона звернулася 10.12.2009 року, а тому суд вважає, що

строк позовної давності необхідно відраховувати з моменту коли позивачеві стало відомо про порушення його прав тобто з 19.11.2009 року.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 6-11,71, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року - неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: