Справа № 2-а-134/2010
Суддя: Мамаєв В. А.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Великолепетиський районний суд Херсонської області
№ 2а-134/2010 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2010 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

при секретарі Шишка Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Лепетиха адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора відділу Держкомзему у Великолепетиському районі Херсонської області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що головний державний інспектор відділу Держкомзему в Великолепетиському районі Херсонської області 25 травня 2010 року склав відносно нього постанову №5/000155 про накладення адміністративного стягнення в сумі 357 грн. Підставою є те, що він нібито на земельній ділянці орієнтовною площею 64 кв.м виставив наметову торгівельну точку за відсутності права користування вказаною земельною ділянкою та тим самим порушив вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Позивач вважає, що вказана постанова прийнята незаконно. Так, на початку травня 2010 року він звернувся до Великолепетиської селищної ради із заявою про надання дозволу на розміщення тимчасової наметової торгівельної точки в районі кінотеатру «Родина» по вул. Кірова, в смт. Велика Лепетиха. Рішенням виконкому Великолепетиської селищної ради № 63 від 6 травня 2010 року йому надано дозвіл на тимчасове розміщення наметової торгівельної точки. Йому повідомили що земельна ділянка, на якій розміщена наметова торгова точка, надана у тимчасове користування до розгляду заяви про надання її у оренди на сесії Великолепетиської селищної ради. Потім цей дозвіл, а також право на тимчасове зайняття земельної ділянки було продовжено Великолепетиською селищною радою до 26 травня 2010 року. Таким чином, позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП. Позивач просить суд визнати постанову № 5/000155 прийняту головним державним інспектором відділу Держкомзему України в Великолепетиському районі Херсонської області незаконною та скасувати її.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що згідно розпорядження Великолепетиської селищної ради № 63 від 06.05.2010 року йому було надано дозвіл на торгівлю у парку «Приморський» по вул. Кірова з 09 по 26.05.2010 року. Він як фізична особа підприємець встановив торгову палатку на земельній ділянці площею 64 кв.м., яка належить Великолепетиській селищній раді. Маючи розпорядження Великолепетиської селищної ради він здійснював підприємницьку діяльність. Документів на право власності чи користування земельною ділянкою під торгівельною точкою він не має, договір оренди земельної ділянки з Великолепетиською селищною радою не укладав. Копію протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2010 року йому була вручена та повідомлено про час розгляду справи про адміністративне правопорушення. 25.05.2010 року він був присутнім на розгляді справи та отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що постанова, винесена у відношенні позивача, є законною, так як земельна ділянка орієнтованою площею 64 кв.м., на якій розміщена торгівельна точка фізичної особи підприємця ОСОБА_1 використовується незаконно, він не має документів на право власності чи користування земельною ділянкою. Тобто позивач порушив вимоги ст.ст. 124-126 ЗК України. Тому просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

21 травня 2010 року головним державним інспектором відділу Держкомзему у Великолепетиському районі ОСОБА_3 був складений у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серія № 000155 за те, що при перевірці вимог дотримання чинного земельного законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було виявлено, що на земельній ділянці орієнтованою площею 64 км.м встановлено наметову торгівельну точку, документи на право користування вказаною земельною ділянкою відсутні, чим порушено ст. 124, 125, 126 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП.

25 травня 2010 року головним державним інспектором відділу Держкомзему у Великолепетиському районі ОСОБА_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2010 року № 000155 у відношенні ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 5/000155 якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення ст. 124, 125, 126 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП.

Згідно ст. 53-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року №963-ІV, самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування(оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

У судовому засіданні встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 на земельній ділянці площею 64 кв.м., яка розташована по вул. Кірова в смт. Велика Лепетиха Херсонської області і належить Великолепетиській селищній раді Херсонської області, встановив наметову торгівельну точку та здійснює торгівлю (підприємницьку діяльність) та використовує вказану земельну ділянку без права власності, права постійного користування або права оренди земельної ділянки. Позивач визнав та пояснив, що використовував земельну ділянку без документів, які підтверджували право власності чи право користування (оренди) та не надав суду рішення Великолепетиської селищної ради Херсонської області про надання вказаної земельної ділянки в користування (оренду).

Суд не бере до уваги посилання позивача у позові на розпорядження Великолепетиської селищної ради Херсонської області № 63 від 06.05.2010 року, оскільки вказаним розпоряджанням Великолепетиська селищна рада надала дозвіл підприємцям району на торгівлю у парку «Приморський» по вул. Кірова 9 травня 2010 року, а не надала право позивачу користуватися вказаною земельною ділянкою, як він зазначив у позові.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, позивач фактично використовував земельну ділянку площею 64 кв.м., яка належить Великолепетиській селищній раді Херсонської області і розташована в смт. Велика Лепетиха вул. Кірова для здійснення торгівлі (підприємницької діяльності) за відсутності рішення Великолепетиської селищної ради Херсонської області про передачу її у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності документів про право власності чи права користування (оренди) земельної ділянки, визначених ст. 126 ЗК України, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року №963-ІV, є самовільним зайняттям земельної ділянки. Тому відповідачем правомірно у відношенні позивача складена постанова про накладення адміністративного стягнення від 25.05.2010 року №5/000155 за ст. 53-1 КУпАП, а позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 53-1 КУпАП, ст.ст. 2, 10, 11, 162, 163, 171-2 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

В.о. голови суду ОСОБА_4