Справа № 2-а-15/2011
Суддя: Маковійчук Л. Р.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-15/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 р. Путильський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді Маковійчук Л.Р.

при секретарі Ялов»як О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі про перерахунок призначеної пенсії по інвалідності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі про перерахунок призначеної пенсії по інвалідності, посилаючись на те, що він являється інвалідом третьої групи та має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в управління ПФ України в Путильському районі і отримує пенсію в розмірі 1356 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 54 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншим: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 49 вказаного Закону пенсії особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, інвалідам 3 групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Мінімальна заробітна плата станом

на 1 квітня 2010 р. - 706 грн.;

на 1 липня 2010 р.- 709 грн.;

на 1 жовтня 2010 р.- 723 грн.;

на 1 грудня 2010 р. 734 грн.

Тому, позивачу, як інваліду 3 групи 1 категорії відповідно до ч.4 ст. 54 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен складати :

за травень 2010 року - ( 706 грн. х 6 = 4236 грн.)+(50 % від 706 грн. = 353 грн.) = 4589 грн.;

за червень 2010 року 4589 грн.;

за липень 2010 року (709 грн. х 6 = 4254 грн.)+(50% від 709 грн.=354,5грн.)=4608,5 грн.;

за серпень 2010 року 4609,5 грн.;

за вересень 2010 року 4609,5 грн.4

за жовтень 2010 року (723 грн. х 6=4338 грн.)+(50% від 723 грн.=361,5грн.)=4699,5 грн.;

за листопад 2010 року 4699,5 грн.;

за грудень 2010 року (734 грн. х 6 =4404 грн.)+ (50 % від 734 грн.=367 грн.)=4771 грн.

Вказує, що розмір мінімальної пенсії за віком повинен визначатись Законами України, а не нормативними правовими актами Кабінету Міністрів України.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, як того вимагає закон, але отримав відмову. Вважає, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії безпідставно, посилаючись не на Закон, а на підзаконні акти, не взявши до уваги обставини, а саме, відмовляючи у перерахунку пенсії, посилається на постанову КМУ № 654 від 16.07.2008 р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», не враховуючи того, що дана Постанова не встановлює розміру мінімальної пенсії за віком, що суперечить п.2 Постанови ВР України «Про введення в дію Закону України «Про внесення змін та доповнень до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6.06.1996 р.

Позивач просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі і зобов»язати УПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст. 49,50,54 , ч.4 ЗУ « Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі.

Представник Путильського Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі позовні вимоги не визнав, посилаючись на Постанову КМ України № 654 від 16.07.2008 р., мотивуючи тим, що в 2008 р. для інвалідів учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 3 групи встановлено суму доплати в розмірі 980 грн., у 1987-1990 р.р. 760 грн.

Згідно ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом., а тому підстав для його застосування про призначення пенсії про інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, передбачених ст..ст. 50 та 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», немає.

Разом з тим , посилаючись на ст.. 99 КАС України, вважає, що позивач пропустив встановлений 6-місячний строк для звернення до адмінсуду, вимагаючи задовольнити позов за період з травня по грудень 2010 року, а тому просить цю обставину прийняти до уваги при винесенні постанови.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині виплати пенсії за період з травня по грудень 2010 року, без врахування вимог ст.. 99 КАС України.

Встановлено, що позивач являється інвалідом 3-ї групи 1 категорії, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи і знаходиться на обліку в управління ПФ України в Путильському районі та отримує пенсію в розмірі 1356 грн. Відповідач своєю відповіддю № 1759 від 15.12.2010 року на адресу позивача відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на Постанову КМ України № 654 від 16.07.2008 р.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В част.3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України в своєму рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 р. зазначив, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені в певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб»єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Ст. 49 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюється у вигляді:

а/ державної пенсії;

б/ додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення права на отримання пенсії, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесених до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3-ї групи, щодо яких установлено зв»язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно з ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до 1 категорії , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, зокрема інвалідам 3 групи, - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Як передбачено ст. 53 цього Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Як встановлено судом, позивач є інвалідом 3-ї групи, учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст.. 54 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, розрахунок пенсії позивачу УПФ в Путильському районі провело на підставі змін від 28.12.2007 р. Постанови КМ України від 28.05.2008 року за № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та Постанови КМ України від 16.07.2008 р. за № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Після перерахунку розмір пенсії становить 1356 грн. щомісячно. До даних змін до Закону ч.4 ст. 54 передбачало, призначення державних пенсій особам, віднесеним до 1 категорії в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3-ї групи, щодо яких встановлено зв»язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, що вочевидь є порушенням конституційних прав позивача, так як внесені зміни до Закону, а також постанови КМ України № 530 та 654 звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод позивача.

Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 р. зазначив, що неприпустимо обмежувати конституційні права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію , згідно з якою, Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальним законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.. 22 Конституції України не допускається.

Також, суд дійшов висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 «ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в Законі про державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України - норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.. 18 КАС України громадянин має право звернутись до суду за захистом своїх прав з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, та інших соціальних виплат.

В судовому засіданні при розгляді справи здобуто докази щодо тверджень позивача в позовній заяві та в судовому засіданні позивача про те, що відповідач порушив права позивача, передбачені Конституцією України та ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, так як дійсно судом встановлено порушення конституційних прав позивача на соціальний захист, пенсії, що є основним джерелом існування позивача.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, враховуючи те, що судом встановлено, що дії Управління ПФ України в Путильському районі не ґрунтуються на Законі та суперечить вимогам Конституції України, внаслідок чого порушують право позивача на пенсійне забезпечення, Суд вважає, що необхідно відновити порушені права та інтереси, шляхом задоволення позовних вимог.

Разом з тим, посилаючись на вимоги ст.. 87 ч.2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», пенсія, не виплачена по вині органу, який її виплачує, терміну давності немає. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині нарахування та виплати пенсії за період - з травня по грудень 2010 року.

На підставі ст. 8, 22 Конституції України, ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 87 ч.2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» , ст.. 163 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України задовольнити .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в Путильському районі здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 ч.4 ЗУ «Про соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з травня по грудень 2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького Апеляційного адміністративного суду Вінницької області протягом 10 днів з часу її проголошення через Путильський районний суд.

С У Д Д Я ОСОБА_2