Справа № 2а/0470/4105/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/21523/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ПОЛІПАК" до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" (далі - КП "Дніпропетровське МБТІ") про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства (далі - ТОВ НВП) "ПОЛІПАК" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року ТОВ НВП "ПОЛІПАК" у Дніпропетровському окружному адміністративному суді пред'явило позов до КП "Дніпропетровське МБТІ" про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Просило визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення від 17 листопада 2011 року про відмову у реєстрації за ТОВ НВП "ПОЛІПАК" права власності на нерухоме майно, а саме будівлю енергоцеху літ. Г-1, г-1, г1-1, загальною площею 357,1 кв. м., будівлю компресорної станції з підвалом літ. Б-1, загальною площею 290,8 кв. м., ганок літ. б, розташоване по вул. Героїв Сталінграду, 106-а в м. Дніпропетровську, без додаткових актів введення в експлуатацію; скасувати указане рішення та зобов'язати відповідача зареєструвати за ним право власності на указане нерухоме майно.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року апеляційну скаргу КП "Дніпропетровське МБТІ" задоволено.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ТОВ НВП "ПОЛІПАК" відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ НВП "ПОЛІПАК" подало касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2012 року.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2010 року у справі № 2-7803/10, яке було надано відповідачу у якості правовстановлювального документу, за ТОВ "Поліпак" визнано право власності на нерухоме майно, а саме, будинок енергоцеху літ. Г-1, г-1, г1-1, загальною площею 357,1 кв. м., будівлю компресорної станції з підвалом літ. Б-1, загальною площею 290,8 кв. м., ганок літ. б, розташоване по вул. Героїв Сталінграду, 106-а в

м. Дніпропетровську, без додаткових актів введення в експлуатацію.

17 листопада 2011 року реєстратором КП "Дніпропетровське МБТІ" Осипенком Д.Г. винесено рішення про відмову у державній реєстрації права власності з тих підстав, що подані ТОВ НВП "ПОЛІПАК" документи не відповідають вимогам, встановленим Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями).

Так, хоча у рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська і визнано право власності на нерухоме майно без додаткових актів введення в експлуатацію, однак будівля компресорної станції з підвалом літ. Б-1 підлягає введенню в експлуатацію згідно з нормами діючого законодавства, так як реєстрації підлягають права власності на об'єкти, які прийняті в експлуатацію в установленому порядку. Крім того, у наданому ним рішенні суду вбачається невідповідність у назві підприємства (у рішенні - Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліпак" замість - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ПОЛІПАК").

Також, в оскаржуваному рішенні відповідача зазначено про те, що ТОВ НВП "ПОЛІПАК" поданий дублікат свідоцтва про придбання приміщення з прилюдних торгів, виданого державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області 30 липня 2009 року за реєстром № 2-65, в якому існують необумовлені зміни в частині площі, літерації та адреси придбаного майна.

Крім того, для здійснення державної реєстрацію відсутні підстави, оскільки відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 17 листопада 2011 року № 33806086 ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 червня 2009 року на все нерухоме майно (в тому числі і майно, про реєстрацію якого заявлено вимоги), що знаходиться по

вул. Героїв Сталінграда, 106-а в м. Дніпропетровську, накладено арешт.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані відповідачеві необхідні для реєстрації права власності правовстановлюючі документи, а тому, останній не мав законних підстав для відмови у реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно.

Скасовуючи таке рішення та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Така правова позиція апеляційного суду є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України від 01липня 2004 року

№ 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Пунктом 3.2. "Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 28 січня 2003 року

№ 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 року за

№ 67 /7388, передбачено, що реєстрація прав власності здійснюється у порядку, визначеному Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджується держателем Реєстру прав.

Відповідно до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії, а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Згідно з Додатком 1 до пункту 2.1. зазначеного Положення, до правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, крім інших, відносяться рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до резолютивної частини рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2010 року визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпак" на нерухоме майно, будинок енергоцеху літ. Г-1, г-1, г1-1, загальною площею 357,1 кв. м., будівлю компресорної станції з підвалом літ. Б-1, загальною площею 290,8 кв. м., ганок літ. б, розташоване по вул. Героїв Сталінграду, 106-а, в

м. Дніпропетровську, без додаткових актів введення в експлуатацію.

Ухвали про виправлення описки у назві підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліпак", як зазначено у рішенні, на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "ПОЛІПАК", як значиться відповідно до свідоцтва про реєстрацію підприємства, відповідачу не надавалось.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови зареєструвати право власності на об'єкт нерухомості на підставі рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 01 грудня 2010 року є правомірними.

Крім того, судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 18 червня 2009 року накладено арешт на все нерухоме майно що розташоване по вул. Героїв Сталінграду, 106-а в м. Дніпропетровську, а також на все інше нерухоме майно, що належить ТОВ "Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації "Дніпрокран", про вчинено відповідний запис за № 8 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Питання про виключення з під арешту належного їм майна позивачем не порушувалося.

Зазначені обставини та норми матеріального права враховано судом апеляційної інстанції під час вирішення даного спору.

Судове рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судом неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ПОЛІПАК" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ПОЛІПАК" до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.