Справа № 816/3435/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3435/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Іваненко С.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську до Приватного підприємства "Ант" про стягнення фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську (надалі - УПФУ в м. Комсомольську, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Ант" (надалі - ПП "Ант", відповідач) про стягнення фінансових санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 820,63 грн.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином; надав суду клопотання у якому просив розглядати справу за відсутності його представника /а.с. 27/.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не зявився. Ухвали та повістки суду, направленні відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, 39800, повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові через закінчення терміну зберігання /а.с. 34-39/.

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Як визначено абзацом 2 частини третьої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, cудове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача, підтверджується підписом листоноші та виходячи з викладеного, суд виконав свій обовязок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 18 вересня 2015 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що, ПП "Ант" є юридичною особою, /а.с. 28-30/, взяте на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м. Комсомольську 26 грудня 1994 року /а.с. 31/.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з частинами першою та третьою статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Керуючись пунктом 6 частини другої статті 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно статті 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство, а також не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків передбачено статтями. 19, 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розділом 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (надалі - Інструкція).

Розмір страхових внесків встановлений Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400, а саме 33,2% від фонду оплати праці та 2%, що утримуються із заробітної плати працюючих.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітнім періодом для відповідача є календарний місяць.

В порушення зазначених нормативно-правових актів ПП "Ант" не сплатило до Пенсійного фонду України заборгованість зі страхових внесків.

Відповідно до пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Рішеннями ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Комсомольську № 294 від 23 липня 2010 року до відповідача застосовані штрафні санкції та пеня на загальну суму 920,63 грн. /а.с. 7/.

Вказане рішення отримане ПП "Ант" 09 серпня 2010 року, що підтверджується копією зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 7/.

Доказів скасування рішення в адміністративному порядку чи визнання їх недійсними в судовому порядку, відповідач суду не надав.

В ході розгляду справи, судом з'ясовано, що 29 березня 2012 року ПП "Ант" сплачено 100 грн. в рахунок погашення фінансових санкцій та пені.

Станом на дату подання позову обов'язок зі сплати фінансових санкцій у вигляді штрафу та пені в загальному розмірі 820,63 грн. не виконано, що підтверджується копією картки особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників /а.с. 9-10/.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків за загальнообов'язкове держане пенсійне страхування в сумі 820,63 грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську до Приватного підприємства "Ант" про стягнення фінансових санкцій - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Ант" () на користь ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в м. Комсомольську () фінансові санкції та пеню за несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 820 (вісімсот двадцять) гривень 63 (шістдесят три) копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко