Справа № 2а-18899/10/0570
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стойка В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року справа №2а-18899/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Радіонової О.О.

суддів: Нікуліна О.А., Шишова О.О.

при секретарі судового засідання Ольховій О.В.

за участю представників від:

позивача: ОСОБА_2М, представник за дов. від 11.10.2010р.

№5

відповідача: ОСОБА_3, представник за дов. від 11.05.2010р.

№ 84314

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Ренесанс

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 02 вересня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-18899/10/0570

за позовом Приватного підприємства Ренесанс

до Центрально-Міського відділу державної виконавчої

служби Горлівського міського управління юстиції

про визнання протиправними дій, покладання

зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанов

від 24 березня 2010 року та акту опису та арешту

майна від 23 квітня 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

26 липня 2010 року Приватне підприємство Ренесанс звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, покладання зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанов від 24 березня 2010 року та акту опису та арешту майна від 23 квітня 2010 року (арк. спр. 4-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 1).

02 вересня 2010 року Постановою Донецького окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Ренесанс до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, покладання зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанов від 24 березня 2010 року та акту опису та арешту майна від 23 квітня 2010 року (а.с.71-75).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що на підставі статті 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Судом першої інстанції було встановлено, що у державного виконавця не було жодної підстави, передбаченої приписами Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якої він повинен був не відкривати виконавче провадження, а відмовити у його відкритті.

Суд першої інстанції відхилив доводи позивача про неправомірність дій державного виконавця на підставі того, що у виконавчих написах нотаріуса відсутні дата вступу їх у законну силу, що не відповідає вимогам виконавчого провадження, оскільки у виконавчих написах нотаріуса №2096 та № 2097 від 12.03.2010р. зазначено, що вони набувають законно сили з моменту їх вчинення.

Приватне підприємство Ренесанс подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2010 року та постановити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги Приватного підприємства Ренесанс (арк. спр. 77).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що при укладенні договорів № PM-SME 104/071/2007 від 05 квітня 2007 року та № PM-SME 104/164/2007 року від 03 вересня 2007 року, на яких було здійснено виконавчий надпис нотаріуса, на основі якої було відкрито виконавче провадження, є відділення Шевченківське ЗАТ ОТП Банк в особі його керівника ОСОБА_4 та спеціаліста сектора обслуговування малих підприємств та підприємців ОСОБА_5. Даний підрозділ не є юридичної особою, господарську діяльність та фінансові операції підрозділ здійснює централізовано.

На думку апелянта суд першої інстанції не взяв до уваги дані обставини, які мають вагоме значення для розгляду справи.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та визнається сторонами по справі.

Приватне підприємство Ренесанс зареєстровано розпорядженням голови Горлівської міської ради № 493-р від 04 травня 2001 року (а.с.21-28).

02 квітня 2007 року між ЗАТ ОТП Банк та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № СМ-SME 104/071/2007, згідно якого позичальник ОСОБА_6 отримала від банку кредит в сумі 160000,00 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_6 її боргових зобовязань, встановлених в зазначеному договорі, між ЗАТ ОТП Банкі ПП Ренесанс укладений договір наступної іпотеки № РМ-SME 104/071/2007 (майнова порука) від 05 квітня 2007 року, згідно якого іпотекодавець надає банку в іпотеку нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, яке використовується як оздоровчий центр, загальною площею 693,9 кв. м, що розташоване за адресою м. Горлівка, пр. Перемоги,34 (а.с.49-56).

03 вересня 2007 року між ЗАТ ОТП Банк та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № СМ-SME 104/164/2007, згідно якого позичальник отримав від банку кредит в сумі 137000,00 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_6 її боргових зобовязань, встановлених в зазначеному договорі, між ЗАТ ОТП Банкі ПП Ренесансукладений договір наступної іпотеки № РМ-SME 104/164/2007 (майнова порука) від 03 вересня 2007 року, згідно якого іпотекодавець надає банку в іпотеку нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, яке використовується як оздоровчий центр, загальною площею 692,1 кв. м, що розташоване за адресою м. Горлівка, пр. Перемоги,34 (а.с.57-64).

12 березня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 були вчинені виконавчі написи № 2096 та № 2097 (а.с.13,39), якими запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення літ. А ІІ, що використовується як оздоровчий центр відповідною площею 693,9 кв. м. та 692,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Горлівка, пр. Перемоги, 34, що належить на праві власності ПП Ренессанс, яке є майновим поручителем ОСОБА_6 за її кредитними зобовязаннями. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства ОТП Банк.

На підставі вказаних виконавчих написів 24 березня 2010 року державним виконавцем Центральноміського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріусу ВМР № 304200 від 12 березня 2010 року та ВМР № 304199 від 12 березня 2009 року відповідно, з зазначенням добровільного виконання.

23 квітня 2010 року відповідачем було описано та накладений арешт на нерухоме майно ПП Ренессанс, про що був складений акт опису та арешту майна.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом та акту опису і арешту майна від 23 квітня 2010 року.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України), Законом України від 24 березня 1998 року №202/98-ВР «Про державну виконавчу службу»(надалі Закон №202) та Законом України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження»(надалі Закон №606).

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується апелянтом, що на виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції перебувають виконавчі написи приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 12 березня 2010 року №2096 та №2097, якими запропоновано повернути стягнення на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення літ. А ІІ, що використовується як оздоровчий центр відповідною площею 693,9 кв. м. та 692,1 кв. м., що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, б.34, що належить на праві власності ПП «Ренесанс», яке є майновим поручителем ОСОБА_6 за її кредитними зобовязаннями.

24 березня 2010 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції винесені постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріусу ВМР №304200 від 12 березня 2010 року та ВМР №304199 від 12 березня 2009 року та встановлений строк для добровільного виконання виконавчого документу (а.с.40).

23 квітня 2010 року відповідачем було описано та накладений арешт на нерухоме майно ПП «Ренесанс», про що був складений акт опису та арешту майна (а.с.34).

Відповідно до статті 18 Закону №606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст.3 цього Закону.

Статтею 24 Закону №606 передбачено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягнення з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що під час відкриття виконавчого провадження позивач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом №606.

Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону №606 державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строку відповідно до статті 24 цього Закону.

Згідно з статтею 5 Закону №606 державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 55 Закону №606 арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона його відчуження;

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту.

Статтею 62-1 Закону №606 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється відповідно до умов іпотечного договору. На майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно з Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»

У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса на нотаріально посвідчених примірниках іпотечного договору та договору про іпотечний кредит чи на нотаріально посвідчених копіях цих документів або за рішенням суду орган державної виконавчої служби здійснює реалізацію предмета іпотеки в порядку, встановленому іпотечним договором.

Відчуження предмета іпотеки здійснюють органи державної виконавчої служби.

Отже, колегія суддів зазначає, що під час опису майна та накладання арешту відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом №606.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на те, що ЗАО «ОТП Банк»не є юридичною особою та не може бути стягувачем, відповідно до частини 2 статті 11 та статті 19 Закону №606, оскільки згідно з договорами іпотеки від 05 квітня 2007 року та 03 вересня 2007 року іпотекодержателем є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі керівника Шевченківського відділення ОСОБА_4 та фахівця сектору обслуговування малих підприємств та підприємців ОСОБА_8, які діють спільно на підставі Статуту та довіреностей, посвідчених нотаріально.

Статтею 6 цього договору передбачено, що у разі несплати боржником іпотекодержателю суми боргу у розмірі та у строк, передбачений договором, іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, керівник Шевченківського відділення ОСОБА_4 та фахівець сектору обслуговування малих підприємств та підприємців ОСОБА_8 виступають іпотекодержателями, на яких розповсюджуються всі права, передбачені зазначеними договорами.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Ренесанс на Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2010 року у адміністративній справі №2а-18899/10/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2010 року у адміністративній справі №2а-18899/10/0570 за позовом Приватного підприємства Ренесанс до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, покладання зобов'язання вчинити певні дії, скасування постанов від 24 березня 2010 року та акту опису та арешту майна від 23 квітня 2010 року залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені у судовому засіданні 15 жовтня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена та підписана колегією суддів 18 жовтня 2010 року.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_9