Справа № 2а/0270/2503/11
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 р. Справа № 2а/0270/2503/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Козятинською обєднаною державною податковою інспекцією заявлено позов до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перед бюджетом.

Позов мотивовано тим, що станом на 31.12.2010 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 29650,90 грн.

Оскільки, заборгованість в добровільному порядку не погашена Козятинська ОДПІ звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 27.05.2011 року відкрито провадження у справі.

Від представника позивача до суду надійшла заява щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги позивача в заявленій сумі визнає в повному об'ємі.

Враховуючи те, що від обох сторін по справі надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд, відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України, прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 є приватним підприємцем та згідно довідки Козятинської ОДПІ форми №4-ОПП перебуває на обліку, як платник податків з 15.01.2007 року.

Згідно матеріалів справи, відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у сумі 29650,90 грн. з них 29031,41 грн. основний платіж, 559,49 грн. пеня.

Заборгованість з податку на додану вартість (основний платіж) в розмірі 29031,41 грн., виникла на підставі самостійно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, а саме: податкова декларація з ПДВ №7642 від 20.05.10 р. (на суму 5978 грн., частково погашена за рахунок попередньої переплати на суму 193,78 грн.), податкова декларація з ПДВ №8780 від 21.06.10 р. на суму 6881 грн., податкова декларація з ПДВ №11117 від 19.07.10 р. на суму 9097 грн., податкова декларація з податку на додану вартість №13878 від 20.08.10 р. на суму 5633 грн., а також уточнюючого розрахунку податкових зобовязань №8949 від 30.06.10 р. яким збільшено суму до сплати на 873 грн.

Пеня в розмірі 559,49 грн. нарахована відповідачу за несвоєчасну сплату податку на додану вартість у відповідності зі ст.10 п.10.1 Закону України «Про податок на додану вартість» згідно з положеннями якої платники податків несуть відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення податку до бюджету відповідно до законодавства.

Зобовязання, яке підлягає сплаті відповідачем у загальній сумі 29650,90 грн. підтверджуються податковими деклараціями з податку на додану вартість (а.с.7-14); обліковою карткою платника податків (а.с.15-20); уточнюючим розрахунком зобовязань з ПДВ (а.с.22), копією корінця першої податкової вимоги (а.с.23) та копією корінця другої податкової вимоги (а.с.25).

Наведена податкова заборгованість підтверджується також розрахунком ціни позову (а.с.6).

Задовольняючи позов суд виходив з наступного.

Відповідно до пп. 4.1.1. п. 4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно п.5.1 ст.5 вказаного Закону, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п. 5.3.1. ст.5 Закону №2181, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

За змістом п. 5.4.1. Закону № 2181, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова заборгованість сторонами узгоджена відповідно до вимог Закону.

В силу пп. 6.2.1. п. 6.2. ст. 6 Закону № 2181, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Пунктом 6.2 вказаної статті визначено, що податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу направлялись податкові вимоги: перша податкова вимога №1/123; друга податкова вимога від 11.03.10 р. №2/3, які відповідач отримав, однак зазначені суми не були сплачені в установленому законом порядку.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 31.12.2010 року відповідач має непогашений борг зі сплати податку на додану вартість в сумі 29650,90 грн. Даний податковий борг станом на день розгляду судом справи відповідачем не погашений.

У відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначає, що активи платника податків (тобто - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання), можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Пунктом 11 статті 10 Закону України Про державну податкову службу (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

На підставі ст.ст. 112, 136 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено відсутність підстав для відмови у прийнятті визнання адміністративного позову відповідачем. Дії відповідача не суперечать закону і не порушують чиї небудь права, свободи чи інтереси.

Беручи до уваги викладене, суд пришов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв'язку з визнанням відповідачем адміністративного позову та прийняття його судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 22400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до бюджету податковий борг з податку на додану вартість в сумі 29650,90 грн., (двадцять девять тисяч шістсот пятдесят гривень 90 коп.).

Копію даної постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна