Справа № 2а-1005/2010
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
Справа №2а-1005/10 ПОСТАНОВА
28 грудня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Фарина Л.Ю.
при секретарі Сало А.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора БДПС ВДАІ м.Львова старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора БДПС ВДАІ м.Львова старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання незаконною і скасування постанови серія ВС №288757 від 18.11.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої, його притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Вказану постанову позивач вважає незаконною та просить суд її скасувати, з наступних :
18.11.2010 року в м.Львів він їхав власним автомобілем НОМЕР_1 по вул.Липинського.
Близько 15.40год., проїжджаючи перехрестя з вулиць Чорновола та Липинського він побачив пішохода, який стояв на тротуарі поблизу пішохідного переходу з протилежної сторони відносно напрямку руху його автомобіля. Він не зупиняючись проїхав дане перехрестя. Коли вже проїжджав пішохідний перехід, то особа, яка стояла на тротуарі зійшла на проїжджу частину та почала переходити дорогу.
Проїхавши кілька метрів, його зупинив працівник ДАІ та повідомив, що він не надав перевагу пішоходу та склав протокол про адміністративне правопорушення. Він з ним не погодився та заявив клопотання, щоб розгляд даного протоколу проводити за участю його адвоката, оскільки він не спеціаліст в галузі права. Інспектор на його прохання не відреагував та виніс постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 425грн.
При складанні протоколу порушникові роз»яснюються його права і обов»язки передбачені ст. 268 КУпАП про, що робиться відмітка у протоколі. Вказані вимоги, встановлені для протоколів, є необхідними для об»єктивного і неупередженого розгляду справи, оскільки протокол є одним із видів доказів, які встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, вину конкретної особи і інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Інспектор Ісько навіть не розяснив йому зміст ст.268, а лише вказав у протоколі, де необхідно поставити підпис.
Крім того, останній порушив його право на юридичну допомогу, так як проігнорував клопотання про розгляд справи з участю адвоката.
Також, відповідач не врахував його матеріальний стан, оскільки він являється студентом та оплачує навчання та інших обставин, які, відповідно до ст.33 КупАП, слід враховувати при накладенні адміністративного стягнення.
В судове засідання позивач не з'явився. Подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Участь свого представника у судовому розгляді справи не забезпечив.
За таких обставин суд вважає, що справу може бути розглянуто у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Із змісту позовної заяви вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується протиправні дії БДПС ВДАІ м.Львова старшого сержанта ОСОБА_2, при винесенні постанови ВС №288757 від 18.11.2010 року.
Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р.)

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1, посадовою особою - інспектором БДПС ВДАІ м.Львова старшим сержантом міліції ОСОБА_2 18.11.2010 року винесено постанову про адміністративне правопорушення відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн..

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності приймалося на підставі протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВСІ №174928.

Сама постанова винесена в той самий день, коли складено протокол. При розгляді справи не взято до уваги клопотання позивача про залучення адвоката, чим порушено право останнього на правову допомогу.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право, крім іншого, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Крім того, не взято до уваги пояснення, як особи що притягується до адміністративної відповідальності, в тій частині, де він вказував, що на момент проїзду пішохідного переходу, пішохід знаходився на тротуарі, а не на дорожньому полотні.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Також, відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, письмових заперечень не надав, правомірність свого рішення не обґрунтував.

Також, згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокремо потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надається будь-якої оцінки вказаного доказу.

За таких обставин, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що рішення інспектора БДПС ВДАТ м.Львова старшого сержанта ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 102, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серія ВС №288757 від 18.11.201 Ороку в справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором БДПС ВДАІ м.Львова старшим сержантом ОСОБА_2 притягнення до адміністративної відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425(чотириста двадцять п'ять)грн. - скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: