Справа № 208/6371/15-а
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/6371/15-а
№ провадження 2-а/208/170/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.1 ст.41 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. начальника Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 «Про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд скасувати постанову т.в.о. начальника Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 від 18.08.2015р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави.

В обґрунтування викладених у позові вимог позивач посилається на те, що, 18.08.2015р. відповідачем відносно позивача винесено оскаржувану постанову, згідно якої відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме за керування позивачем 17.08.2015р. у м. Дніпродзержинську на вул. Димитрова мопедом марки «Навігатор» р/№ АЕ 0944АВ без права керування таким транспортним засобом. Водночас, оскаржуване рішення вважає незаконним, оскільки діючим законодавством не передбачено отримання права на керування мопедом, тому в його діях є відсутнім склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмове клопотання, у якому просив суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, як передбачає діюче законодавство, відповідач, являючись посадовою особою, яка безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинен був, враховуючи вимоги ст.280 КУпАП, зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 18.08.2015р., відповідач, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме за керування позивачем 17.08.2015р. у м. Дніпродзержинську на вул. Димитрова мопедом марки «Навігатор» р/№ АЕ 0944АВ без права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч.2 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.15 ЗУ «Про дорожній Рух» N 3353-XII від 30.06.1993р., кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку. Перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров'я. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов'язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.16 ЗУ «Про дорожній Рух» N 3353-XII від 30.06.1993р., водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.24 Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 487 від 20.05.2009р., видача посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами проводиться відповідно до вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340.

Згідно п.1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, це Положення є обов'язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Згідно п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

Згідно п.6 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: шістнадцятирічного віку - категорії А1, А.

Згідно п.18 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. N 340, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в центрі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

Таким чином, як випливає з вищенаведеного, керування транспортними засобами - мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісні) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1, яке видається особам, які склали в центрі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити.

Згідно наданого позивачем тимчасового реєстраційного талону ДАП № 969148, об'єм двигуна моторолера, яким 17.08.2015р. у м. Дніпродзержинську на вул. Димитрова керував позивач, є 49 куб. сантиметрів, що, в свою чергу свідчить про те, що, керування вказаним транспортним засобом дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1, яке видається особам, які склали в центрі Державтоінспекції теоретичний і практичний іспити.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №314104, складеного 17.08.2015р. інспектором ДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська ОСОБА_3, 17.08.2015р. о 18.25 год. у м. Дніпродзержинську на вул. Димитрова позивач ОСОБА_1 керував мопедом марки «Навігатор» р/№ АЕ 0944АВ без права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1. ПДР України.

Вказаний протокол, на підставі якого відповідач прийняв оскаржуване рішення, має відповідні реквізити, містить відповідну інформацію та відповідає своєму призначенню й вимогам чинного законодавства, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що, при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем було дотримано та виконано вимоги ст.ст. 245, 256 КУпАП.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що, оскаржуване позивачем рішення є обґрунтованим та законним, а, позовні вимоги позивача є безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст.2, 4-12, 48, 50, 56, 104 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до т.в.о. начальника Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 «Про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень» - відмовити.

Згідно ч.2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Нельга Д. В.