Справа № 2а-0770/1066/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-0770/1066/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Большакової О.О. при секретарі Кречко Л.В.,

3 участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до начальника Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Закарпатській області про скасування постанови,

встановив :

4 квітня 2011 року позивач приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Закарпатській області про скасування постанови від 23 березня 2011 року про накладання на нього фінансових санкцій в сумі 1700 гривень як незаконної.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані незаконністю оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки, як зазначив позивач, він не вчиняв порушення норм Закону України "Про автомобільний транспорт", так як в нього наявні всі необхідні документи для здійснення перевезення пасажирів.

Відповідач не подав суду письмових заперечень щодо позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 7 вересня 2011 року заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що позивачем було вчинено порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому підстав для задоволення позову немає.

У судові засідання 23 вересня 2011 року, 24 жовтня 2011 року, 30 листопада 2011 року, 21 грудня 2011 року представник відповідача не з"являвся, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно абзацу другого частини 1 статті 60 Закону України від 05.04.2001 року № 2344-ІП "Про автомобільний транспорт" ( редакції , чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Відповідно до статті 39 Закону України від 05.04.2001 року № 2344-ІП "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник для нерегулярних пасажирських перевезень зобов"язанй мати та предявляти при перевірці такі документи: ліцензію, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Постановою начальника територіального управління Головавтотрансінспекції в Закарпатські області № 127052 від 23 березня 2011 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо автомобільного перевізника ПП ОСОБА_1 за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке мало місце в м.Між гір"я, вул..Шевченка, 35, 4 лютого 2011 року о 14 годині 50 хвилин, було застосовано фінансові санкції в сумі 1700 гривень.

Відповідно до п.21 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (частини четверта, п'ята статті 11, частина друга статті 69, частина п'ята статті 71 КАС України).

Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (частина друга статті 71 КАС України)

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то суд вирішує справу на основі наявних доказів (частини четверта, шоста статті 71 КАС України).

Судом в судовому засіданні 7 вересня 2011 року з участю представника відповідача та в судовому засіданні 30 листопада 2011 року ухвалою було зобов'язано відповідача надати суду акт перевірки ПП ОСОБА_1 та інші наявні матеріали, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову про накладання на позивача фінансових санкцій.

Копія ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про витребовування письмових доказів від 30 листопада 2011 року була надіслана Територіальному управлінню Головавтотрансінспекції в Закарпатській області факсимільним зв'язком та поштовим рекомендованим листом з повідомленням про вручення .

Копія ухвали була отримана відповідачем 14 грудня 2011 року, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням про вручення , наявним в матеріалах справи.

Разом з тим, відповідачем приписи суду щодо подання письмових доказів виконано не було .

Тому судом у відповідності до вимог статті 71 КАС України було вирішено справу па основі наявних доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП ОСОБА_1 станом на 4 лютого 2911 року мав договір добровільного страхування від нещасного випадку водія та/або пасажирів наземного транспорту від 1 лютого 2011 року, договір обов'язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті №1002/255 0600 11, згідно тимчасового реєстраційного талону ДАП № 568364 ОСОБА_1 володів автобусом АО 5963 АВ, здійснював перевезення пасажирів на підставі договору від 4 лютого 2011 року з ОСОБА_3 з м. Міжгір"я до м.Сваляви (список пасажирів долучений). Пасажирські перевезення позивач здійснював на підставі ліцензії Міністерства транспорту та зв'язку України серія АВ № 531144, ліцензійна картка до ліцензії серії АА № 611000. Також ОСОБА_1 для здійснення перевезення оформив дорожній лист № 2 від 4 лютого 2011 року.

Таким чином, оскільки відповідачем не подано акт перевірки ПП ОСОБА_1, де зафіксовано порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, а позивачем подані суду передбачені для здійснення пасажирського перевезення документи, у суду відсутні підстави вважати, що мало місце порушення позивачем норм статті 39 Закону України від 05.04.2001 року № 2344-ІП "Про автомобільний транспорт", а так оскаржена постанова № 127052 від 23 березня 2011 року є протиправною та підлягає скасуванню .

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, на користь позивача слід стягнути 3 гривні 40 копійок сплаченого ОСОБА_1 судового збору .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7-11, 71, ч.З ст.94, 160-163 КАС

України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника територіального управління Головавтотрансінспекції в Закарпатські області № 127052 від 23 березня 2011 року про застосування фінансових санкцій щодо ПП ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі З гривні 40 копійок .

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого цим Кодексом, якщо таку не було подано.

Головуюча О.О.Большакова

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27 грудня 2011 року