Справа № 826/19507/14
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2015 р. м. Київ К/800/21087/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Черпіцької Л.Т.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача Сосюка Я.О., ІІІ-оі особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, третя особа: ОСОБА_7, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, третя особа: ОСОБА_7, про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт замовником будівництва ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані наявністю судового рішення, яким заборонено здійснення будівництва на земельних ділянках, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6 із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2014 року у справі № 369/8269/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: Інспекція ДАБК у Київській області, про визнання будівництва самочинним та зобов'язання вчинити дії частково задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову та заборонено відповідачам проводити будівельні роботи на земельних ділянках, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

21 жовтня 2014 від замовника ОСОБА_7 до відповідача надійшло два примірники заповненої декларації про початок виконання будівельних робіт «Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями з окремими входами по АДРЕСА_1».

22 жовтня 2014 вказана декларація була зареєстрована відповідачем.

Позивач неодноразово зверталась із заявами та скаргами до відповідача стосовно будівництва багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1, у відповідь на які відповідач повідомляв про відсутність підстав для призупинення або скасування Декларації про початок виконання будівельних робіт замовником будівництва за вказаною адресою.

Вважаючи реєстрацію зазначеної декларації незаконною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав на відсутність підстав для захисту прав та охоронюваних інтересів позивача шляхом скасування реєстрації вказаної декларації. Окремо суд першої інстанції вказав, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є звернення до суду з вимогами про визнання будівництва самочинним із застосуванням відповідних правових наслідків.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-УІ (далі по тексту Закон № 3038-УІ) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності , вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Згідно з ч.1 ст.41 Закону № 3038-УІ державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм,державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.2 ст. 36 Закону № 3038-УІ реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Згідно з ч.2 ст.39-1 Закону № 3038-УІ у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта , реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка вважала підставами для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт наступні порушення:

- будівництво було розпочато та довгий період здійснювалося без розроблення та погодження детального плану території, отримання містобудівних вимог та обмежень, без реєстрації замовником декларації про початок будівельних робіт;

- будівництво грубо порушує вимоги п.3.13 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських та сільських поселень» стосовно нормативів відстані між існуючими житловими будинками;

- отримання Інспекцією ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6.10.14 року про заборону ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проводити будівельні роботи.

Суд першої інстанції, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про відсутність порушених прав позивачки, на порушенні яких вона наполягала.

Як вірно встановлено судами, оформлення законних прав на земельну ділянку для будівництва та одержання проектної документації третьою особою мало місце до реєстрації декларації Інспекцією, тому вимоги про її скасування з цих підстав є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги з приводу невірної оцінки судами факту отримання Інспекцією ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області, прийнятої в межах розгляду справи № 3269/8269/14-ц, якою забезпечено позов у вигляді заборони проводити будівельні роботи, оскільки така ухвала не може бути підставою для скасування вже зареєстрованої декларації.

Що стосується порушення третьою особою будівельних норм і правил, які полягають у недотриманні відстані між будинком позивачки та новобудовою, (що фактично стало підставою для прийняття вищенаведеної ухвали про забезпечення позову), то, навіть, за умови доведеності цієї обставини, об'єкт не може бути віднесено до категорії самочинних, а значить відсутні підстави для застосування положень з ч.2 ст.39-1 Закону № 3038-УІ про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що правова оцінка обставин справи є вірною, суди першої і апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні відповідачем правових норм, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: