Справа № 805/2351/15-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 805/2351/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» м. Авдіївка

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» у податковій звітності з податку на додану вартість щодо відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за лютий 2015 року за результатами чого складено акт від 09.04.2015 року №123/28-03-40/00191075 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 555439 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 277719,50 грн. Позивач вважає висновки акту перевірки помилковими та такими що суперечать приписам Податкового кодексу України, а тому прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. Просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40.

03 вересня 2015 року представник позивача надав до суду клопотання про виправлення про описки в номері спірного податкового повідомлення-рішення, просив замість №/2905/10/28-03-40 від 25.05.2015 року вважати за вірне №/2905/10/28-03-40 від 25.05.2015 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд справу розглянути в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до судового засідання явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заперечення на позов, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», зареєстрований як юридична особа, включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 00191075, є платником податку на додану вартість.

Відповідач, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Посадовими особами відповідача відповідно до п.200.10 ст. 200 та в порядку статті 76 Податкового кодексу України проводилась камеральна перевірка даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» у податковій звітності з податку на додану вартість щодо відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за лютий 2015 року за результатами чого складено акт від 09.04.2015 року №123/28-03-40/00191075.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200,3 ст.200, пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року на рахунок платника податку в банку на суму 9843182 грн. та 555439 грн. яка підлягає зменшенню.

Предметом зазначеного спору є завищення суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року на рахунок платника податку в банку на суму 555439 грн. Інша сума зазначена у Акті перевірки є предметом іншого спору щодо завищення ПДВ відносно не декларування податкових зобовязань контрагентами позивача.

Зі змісту акту перевірки вбачається що, порушення позивачем діючого законодавства, виникли у звязку з тим, що уточнюючим розрахунком за листопад 2014 року від 27.02.2015 року було змінено розмір податкового кредиту у бік збільшення та зменшено суму ПДВ, яка підлягала нарахуванню на 555439 грн.

Згідно до додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року за суму 555439 грн. по уточнюючому розрахунку за листопад 2014 року включено до ст. 11 «Збільшено/зменшено залишок відємного значення на підставі уточнюючого розрахунку, поданого за звітні (податкові періоди) до 01 лютого 2015 року».

Тобто, за висновками відповідача позивачем вищезазначена сума проведена вдруге, як збільшення залишку відємного значення згідно уточнюючого розрахунку за листопад 2014 року.

Вважає, що позивачем порушені приписи п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 201, 203 ст. 200, пп.14.1.18 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Позивач не погодившись з висновками акту перевірки від 09.04.2015 року №123/28-03-40/00191075 надав до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України заперечення від 05.05.2015 року за №03а-2/05/162.

Відповідачем листом від 20.05.2015 року за №2817/10/28-03-42-10 надав відповідь на заперечення, відповідно до якої зазначив, що висновок щодо встановлених порушень податкового законодавства залишається без змін.

За результатами висновків акту від 09.04.2015 року №123/28-03-40/00191075 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 555439 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 277719,50 грн.

Суд вважає висновки відповідача такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Перевіркою не враховано особливий характер Декларації з ПДВ за лютий 2015 г., який полягає в необхідності декларування платником податків в одній декларації результату звітного (податкового) періоду лютого 2015 г. (розділи 1 - 3 Декларації) та залишків сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 1 лютого 2015 р. (розділ 4 Декларації).

Отже, загальне посилання у висновках до акту перевірки, а у подальшому у податковому повідомленні-рішенні від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40, на п. 198.1 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200, п. 14.1 ст. 14 ПКУ (як до ситуації саме за період лютий 2015 р., так і до сум, що є залишком сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 1 лютого 2015 р.) є неправомірним.

Листом Державної фіскальної служби України від 06.03.2015 року №7796/17/99-99-03-02-17, щодо залишків від`ємного значення, які виникли (були задекларовані) в звітних (податкових) періодах до 1 лютого 2015 р. було передбачено, що «залишки від`ємного значення, які виникли (були задекларовані) в звітних (податкових) періодах до 1 лютого 2015 р. …, повинні бути повністю перенесені до граф 2-4 табл. 1 додатка 2 до декларації за лютий 2015 р.». Виключення складають лише непогашені залишки сум податку, що був заявлений за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 р. до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, та суми, що була включена до ряд. 20.1 Декларації за лютий 2015 р. Сума 555 439 грн. раніше (у звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 р.) не була заявлена позивачем до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, та не була включена до ряд. 20.1 Декларації за лютий 2015 р. Таким чином, обмежень щодо переносу вказаної суми до граф 2-4 табл. 1 додатка 2 до Декларації за лютий 2015 р. не має.

Лист ДФСУ від 06.03.2015 року №7796/17/99-99-03-02-17, складений для належного виконання платниками податку п. 33 підрозділу 2 р. ХХ Податкового кодексу України, яким передбачено, що «за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року».

Позивач скористався пп. «б» п. 33 підрозділу 2 р. ХХ Податкового Кодексу України та переніс до граф 2-4 табл. 1 додатка 2 до Декларації за лютий 2015 р., наданої із відповідною заявою про наміри підприємства, суму 555 439 грн., що є залишком від`ємного значення попередніх податкових періодів до 1 лютого 2015 р., що утворилося після уточнення 27.02.2015 р. (до дати надання Декларації за звітний (податковий) період лютий 2015 р.) податкового зобов`язання по Декларації з ПДВ за листопад 2014 р. у бік зменшення, яке, у свій час, було погашене за рахунок бюджетного відшкодування за вересень 2014 р., задекларованого у рахунок зменшення податкових зобов`язань послідуючих звітних (податкових) періодів.

Крім того, п. 34 підрозділу 2 р. ХХ Податкового Кодексу України (у редакції, що діяла на дату формування податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 р.) було передбачено, що «суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року автоматично збільшують суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету звітного періоду або збільшується сума від'ємного значення, задекларована в звітному періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість вважаються погашеними».

У зв`язку із змінами, внесеними до Податкового Кодексу України Законом України від 16.07.2015 р. № 643-VIII «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо вдосконалення адміністрування ПДВ», ця норма декілька конкретизована, та суть її залишилася незмінною. А саме, п. 34 підрозділу 2 р. ХХ Податкового Кодексу України (у діючій редакції) передбачено: «… станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом: …

3) протягом 10 календарних днів після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року. На суму такого збільшення одноразово:

а) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету, - зменшується контролюючим органом в інформаційній системі показників стану розрахунку платників інформаційної бази контролюючого органу така сума, задекларована до сплати до бюджету за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року, з одночасним зменшенням суми податку, що підлягає перерахуванню з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку до бюджету, що зазначається у реєстрі, на підставі якого орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, здійснює таке перерахування;

б) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету в розмірі, що є меншим ніж сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року або задекларовано від'ємне значення податку, - збільшується платником податку сума від'ємного значення, сформована за результатами звітного (податкового) періоду за липень 2015 року / III квартал 2015 року, яка переноситься до податкової звітності з податку звітного (податкового) періоду за серпень 2015 року / IV квартал 2015 року.

Помилково та/або надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість вважаються погашеними одночасно із збільшенням суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу …».

Згідно із Витягами з системи електронного адміністрування ПДВ за запитами від 01.07.2015 р. 08.07.2015 р., 13.07.2015 р., 15.07.2015 р. та 01.09.2015 р. податковим органом не визначено наявність у ПАТ «АКХЗ» суми помилково та / або надмірно сплачених грошових зобов`язань з ПДВ станом на 1 липня 2015 р. (ряд. 11 Витягів не містить ніякої суми). А отже, сума 555 439 грн. була вірно перенесена позивачем до Декларації за лютий 2015 р. із заявою про бюджетне відшкодування.

Щодо посилання у описовій частині акту на п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України («не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 … Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 … Кодексу»), то правильність визначення податкового кредиту у сумі 555 439 грн. взагалі мала бути визначена при перевірці відповідного уточнюючого розрахунку (а саме, до періоду листопад 2014 р.), згідно з яким відбулося декларування вказаної суми, як то передбачено Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013 року.

При цьому на адресу позивача не надходив у законодавчо встановлений термін акт камеральної перевірки уточнюючого розрахунку № НОМЕР_1 до Декларації з ПДВ за період виправлення помилки листопад 2014 р., що свідчить, що помилок при уточненні ПАТ «АКХЗ» податкового кредиту з ПДВ за листопад 2014 р. не виявлено.

Уточнюючий розрахунок № НОМЕР_1 до Декларації з ПДВ за період виправлення помилки листопад 2014 р. поданий за встановленою формою із усіма належними додатками (зокрема, № 1 та № 5), в яких ідентифіковані контрагенти-постачальники позивача вказані дати (періоди) складання ними податкових накладних (розрахунків корегування до податкових накладних), а у додатку № 1 і причини корегування, тобто дані, за якими можливо перевірити відповідність показників, уточнених ПАТ «АКХЗ», показникам, задекларованим вказаними контрагентами, як то і передбачено Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013 р.

Таким чином, встановлення відповідачем зв`язку між відображенням у р. 4 Декларації за лютий 2015 р. суми 555 439 грн. та порушенням п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України , а як згідно висновку до акту перевірки та податкового повідомлення-рішення від 02.05.2015 р. № /2905/10/28-03-40 ще й порушенням п. 198.1 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200, п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, безпідставне.

Облік сум коштів на особовому рахунку платника ПДВ та їх рух є прерогативою саме податкового органу та платник податку не має жодної можливості впливати на відображення податкових зобовязань на своєму особовому рахунку. Оскільки саме податковий орган скоригував суму ПДВ на особовому рахунку платника ПДВ на підставі коригуючого розрахунку до податкової декларації за листопад 2014 року, а потім саме податковий орган зобовязав відобразити залишки сум від`ємного значення звітних (податкових) періодів до 1 лютого 2015 р. в розділі 4 Декларації, то саме податковий орган і повинен був скоригувати суму відємного значення ПДВ на особовому рахунку платника ПДВ.

Також необхідно зазначити, що в самому оскаржуваному повідомленні рішенні, не зважаючи на те, що це рішення винесено на підставі акту перевірки позивача штрафні санкції застосовані не до нього, а до ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», що є протиправним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40 було прийнято законно та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх фактичних обставин.

З огляду на вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України від 25.05.2015 року №/2905/10/28-03-40.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України на користь Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» () судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Повний текст постанови складено та підписано 17 вересня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.