Справа № 2а-5929/10/1270
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2010 року справа №2а-5929/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Радіонової О.О.

суддів: Нікуліна О.А., Карпушової О.В.

при секретарі судового засідання Ольховій О.В.

за участю представників від:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: не з»явився, повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду

від 04 серпня 2010 року

по адміністративній справі №2а-5929/10/1270 (суддя Матвєєва В.В.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області

про визнання дій щодо встановлення дорожнього знаку

незаконними та скасування постанови про

притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій щодо встановлення дорожнього знаку незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (арк. спр. 4-6).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Луганській області в частині визнання дій неправомірними залишено без розгляду, в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - повернуто позивачеві, як подану з порушенням предметної підсудності (арк. спр. 1-2).

Прийняту ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що позивач пропустив строк звернення до суду в частині заявлених позовних вимог про визнання дій щодо встановлення дорожнього знаку незаконними, а в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення справу слід розглядати загальним місцевим судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

На ухвалу суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2010 року по справі №2а-5929/10/1270 і направити справу на подальший розгляд з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права (арк. спр. 11-12).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не правильно надав оцінку, коли саме позивач узнав про порушене право та вважає, що ним не порушено строк звернення до суду.

Крім того, апелянт зазначає, що він не погоджується з правомірністю дій відповідача щодо встановлення дорожнього знаку.

У судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Як встановлено судом першої інстанції та визнається сторонами по справі.

Позивач звернувся до суду з заявою про визнання дій щодо встановлення дорожнього знаку незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції ухвалою від 04 серпня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог залишив без розгляду, в іншій частині повернув позивачеві як подану з порушенням предметної підсудності.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питань щодо правомірності залишення позову без розгляду з причин пропуску строку звернення до суду та повернення позовної заяви позивачу, як поданої з порушенням предметної підсудності.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано доводами, викладеними у апеляційній скарзі, що позивачем заявлена вимога про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, відповідно до пункту 6 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовна заява в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає поверненню разом з усіма доданими до неї документами, у звязку з порушенням предметної підсудності.

Стосовно позовних вимог про визнання недійсними дій відповідача щодо розміщення дорожнього знаку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з пунктом 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства в редакції, яка діяла на час вчинення відповідачем оспорюваних дій, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовується доводами, викладеними у апеляційній скарзі, що на час звернення позивача з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 14 січня 2009 року позивач знав про існування дорожнього знаку.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач був обізнаний про порушення його права ще 14 січня 2009 року. Тобто з цього моменту розпочинається обчислення строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного від 04 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-5929/10/1270 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного від 04 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-5929/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до Управління ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій щодо встановлення дорожнього знаку незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошені у судовому засіданні 08 жовтня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Ухвала у повному обсязі складена та підписана колегією суддів 08 жовтня 2010 року.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_3