Справа № 1805/13285/2012
Суддя: Бойко В. Б.
Дата ухвалення: 2013-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2013 року. місто Суми.

Зарічний районний суд м. Суми в складі : головуючого - судді Бойка В.Б.,

при секретарі - Москаленко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2012 року відповідач склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою наклав на позивача штраф за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за невиконання приписів п. 9.2 б) ПДР України, здійснення повороту на вул. Першотравневу в м. Суми без ввімкнення показчику повороту. Посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи, ніякого правопорушення він не скоював, позивач просив скасувати вищевказані протокол та постанову.

Відповідач до суду не з»вився, про час розгляду справи повідомлявся, надав заперечення, в яких з позовом не погодився, оскільки ним безпосередньо було виявлено скоєне позивачем правопорушення, прийняте рішення відповідає закону та фактичним обставинам справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 статті 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що відповідач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, вона суперечить фактичним обставинам справи.

Зокрема судом встановлено, що близько 08 год. 50 хв. 11.12.2012 року, на вул. Першотравневій в м. Суми ніс чергування наряд ДПС, до складу якого входив і відповідач. Останній склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою наклав на позивача штраф за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за невиконання приписів п. 9.2 б) ПДР України, здійснення повороту на вул. Першотравневу без ввімкнення показчику повороту на транспортному засобі ( а.с. 3-4 ).

Як вбачається із копії протоколу про адміністративне правопорушення, позивач вже на цій стадії процесу заявив про свою незгоду з діями відповідача.

У якості доказу вини позивача, суду надано диск ( носій ) з відеозаписом правопорушення. Однак при його огляді в судовому засіданні не можливо категорично стверджувати, що позивач дійсно здійснив поворот на вул. Першотравневу без ввімкнення показчику повороту. Відповідач здійснював відеозйомку правопорушення з такого ракурсу та відстані, що початок маневру йому видимий не був. Видимість відповідача обмежував інший транспортний засіб, що було припарковано на вул. Першотравневій.

Між тим п. 9.2 б) ПДР України передбачає подачу водієм сигналу показчиками повороту на транспортному засобі саме перед початком повороту.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Таким чином, показання позивача в тій частині, що свій маневр повороту він належним чином позначив, не спростовані.

Окрім того, при ухваленні рішення, суд враховує і наступне.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач суду не надав доказів того, що відеозапис правопорушення проведено саме тими технічними засобами, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Перелік таких технічних засобів в підрозділах Державтоінспекції МВС затверджено наказом МВС України від 01.03.2010 року №33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху «.

Як вбачається із показань позивача, відеозйомка праворушення відповідачем здійснювалася на побутову відеокамеру, однак такі прилади у Переліку відсутні. Відтак у суду відсутні підстави вважати наданий відповідачем диск з фіксацією правопорушення належним доказом вини позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

В іншій частині, в задоволення позовних вимог належить відмовити, оскільки КУпАП не передбачає можливості оскарження та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, він є лише одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 287-290, 293 КУпАП, ст.ст. 7-11, 69-71, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову від 11.12.2012 року, винесену ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі закрити у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. БОЙКО