Справа № 1306/1003/2012
Суддя: Івасівка А. П.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1306/1003/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до голови Комісії з розгляду звернень громадян виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов»язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати незаконною бездіяльність комісії з розгляду звернень громадян виконавчого комітету Дрогобицької міської ради стосовно не розгляду звернення №07/П-4380 від 19.12.2011 року та спонукати до розгляду такого звернення, що відповідало б Закону України «Про звернення громадян». В обґрунтування позову покликається на те, що в порушення вказаного закону відповідачем не розглянуто його звернення від 19.12.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 повністю підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, яку просить задоволити. Додавши, що відповідачем порушено порядок та всі можливі терміни розгляду звернення про оголошення рішення та ознайомлення з матеріалами справи, які скеровані з прокуратури міста Дрогобича у відділ охорони здоров»я. Лист виконкому Дрогобицької міської ради про те, що його звернення є незрозумілим він не отримував.

Представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнав і пояснив, що спірне звернення було незрозумілим і по цій причині було надіслано лист з проханням уточнити суть порушених питань. 23.01.2012 року було розглянуто вказане звернення, а 01.02.2012 року ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи про розгляд його звернення відділом охорони здров»я виконавчих органів Дрогобицької міської ради від 27.10.2011 року №792. Всі відповіді виконкому Дрогобицької міської ради щодо звернення ОСОБА_2 були йому надіслані, про що свідчать відмітки в журналі вихідної кореспонденції.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ч. 1 ст. 9 КАС України).

Як вбачається з ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено право усіх громадян направляти індивідуальні чи колективні звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, та обовязок органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про звернення громадян » орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволені вимог, викладених у заяві (клопотанні) доводиться до відома громадян в письмовій формі з посиленням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із розясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані дотримуватися ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян».

Згідно ст. 20 вказаного закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення (чого в даному випадку здійснено не було). При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що за 19.12.2011 року ОСОБА_2 звернувся до голови комісії з розгляду звернень громадян виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з заявою про те, що відповідно до листа вх.№-847 від 18.11.2011 року відділу охорони здоров»я виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області, просить розяснити хто повинен розглядати його заяву та матеріали направлені Прокурором м. Дрогобича, також просить ознайомити його з матеріалами вказаної справи, повідомити його про прийняття рішення по такій. Разом з тим, заявив бажання бути присутнім при розгляді його звернення (а.с.11).

03.01.2012 №3-28/15 виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради було надіслано відповідь ОСОБА_2 про те, що його звернення є необґрунтованим (як стверджує позивач таку відповідь він не отримував, оскільки якщо б про це було відомо, він би виконав вимоги, як стверджує відповідач таке, йому було надіслано про, що свідчать записи в журналі вихідної кореспонденції а.с. 21-23, однак оригінал такого судом не був оглянутий, тому не можна стверджувати про допустимість такого доказу.). Разом з тим, у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями (ст.7 Закону України «Про звернення громадян»).

За протоколом розгляду звернення від 23.01.2011 року повідомлено, що матеріали розгляду будуть витребувані з відділу охорони здоров»я для з»ясування суті порушеного питання та перевірки інформації про порушення порядку розгляду звернення громадян. Вказано, що стосується прохання про оголошення рішення, то Законом України «Про звернення громадян»така процедурна дія не передбачена по наслідках розгляду звернення по цій причині вони вчинятися посадовими особами виконавчих органів міської ради не повинні (а.с.14). Суду не надано доказів про те, що даний протокол було вручено чи надіслано ОСОБА_2

Лист відповідача щодо розгляду звернення відповідно до діючого законодавства не є розглядом такого.

01.02.2012 року було складено акт про те, що ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами про розгляд звернення відділом охорони здоровя виконавчих органів Дрогобицької міської ради від 27.10.2011 №792.

Комісія з питань розгляду звернень громадян є колегіальним органом, який приймає рішення на засіданнях, які оформлюються відповідним витягом з протоколу. Саме такий витяг з протоколу за розглядом звернення, відповідач повинен був направити чи вручити позивачу, що із здобутих доказів у судовому засіданні не вбачається.

Разом з тим, не зважаючи на існування вказаного протоколу по розгляду звернення, такий прийнятий з порушення терміну розгляду звернень (звернення прийняте 19.12.2011 року, протокол винесений 23.01.2011 року (в судовому засіданні зясовано, що в протоколі зазначено 2011 рік, що є опискою, фактично такий складений у 2012 рік).

Більше того, по даний час не розглянуто прохання ОСОБА_4, зазначеного у спірному звернені щодо розяснення про те, хто повинен розглядати заяву ОСОБА_2 №847 від 18.11.2011 року та матеріали направлені Прокурором м. Дрогобича, про повідомлення його про прийняття рішення по його заявах.

Тому, який міститься у листах не може бути розцінений судом як надання належної відповіді за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_2 про прийняте рішення враховуючи наступне. По перше звернення не повернуто заявникові з відповідними розясненями (п.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян"). По друге повністю не розглянуто. В - третє у задоволенні вимог не відмовлено (п.4 ст.15 Закону України "Про звернення громадян" рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.)

Відповідач порушив право позивача на належне отримання відповіді у передбачені законом терміни.

Таким чином, вимоги позивача про зобовязання відповідача розглянути заяву, прийняту 19.12.2011 року, оскільки бездіяльність комісії з розгляду звернень громадян виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, щодо не розгляду заяви позивача, порушує його права та охоронювані законом інтереси, щодо розгляду звернення та отримання відповіді. Разом з тим, суд вважає, що задоволення позовних вимог позивача про зобовязання відповідача розглянути заяву з наданням належно оформленої відповіді, а саме про задоволення його заяви або про відмову з викладенням мотивів, суд вважає достатньою сатисфакцією для захисту його порушених прав.

Керуючись ст. 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність комісії з розгляду звернень громадян виконавчого комітету Дрогобицької міської ради по розгляду заяви №07П-4380 від 19.12.2011 року ОСОБА_2 про оголошення рішення та ознайомлення з матеріалами справи.

Зобовязати комісію з розгляду звернень громадян виконавчого комітету Дрогобицької міської ради розглянути заяву ОСОБА_2 про оголошення рішення та ознайомлення з матеріалами справи з дотриманням встановленого порядку розгляду таких заяв.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя ________________ А.П. Івасівка