Справа № 704/1489/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2015 р. м. Київ К/800/28801/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області (далі - Нижньоворітська сільська рада), треті особи: Відділ Держкомзему у Воловецькому районі Закарпатської області, Комунальне підприємство (далі - КП) "Нижньоворітський комсервіс" про визнання недійсним та скасування рішення, державного акту на право постійного користування земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 у Воловецькому районному суді Закарпатської області пред'явив позов до Нижньоворітської сільської ради, треті особи: Відділ Держкомзему у Воловецькому районі Закарпатської області, КП "Нижньоворітський комсервіс" про визнання недійсним та скасування рішення, державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Просив визнати недійсним та скасувати рішення Нижньоворітської сільської ради від 22 листопада 2012 року № 274 в частині відмови у виділенні земельної ділянки розміром 0,1530 га для обслуговування ТЦ "Бескид" та державного акту на право приватної власності на землю серії від 01 листопада 2012 року НОМЕР_1.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю.

Скасовано пункт другий рішення 18 Нижньоворітської сільської ради від 22 листопада 2012 року № 274 "Про відміну рішень Нижньоворітської сільської ради згідно постанови суду від 31 жовтня 2012 року, справа № 704/1297/2012 за позовом ОСОБА_4 до Нижньоворітської сільської ради" в частині відмови ОСОБА_4 у виділенні земельної ділянки площею 0,1530 га для обслуговування ТЦ "Бескид".

Визнано недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія НОМЕР_2, виданий КП "Нижньоворітський комсервіс" 01 листопада 2012 року на земельну ділянку площею 0,0462 га.

Скасовано рішення Нижньоворітської сільської ради від 12 вересня 2012 року № 265 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування КП "Нижньоворітський комсервіс" для будівництва та обслуговування ринку", на підставі якого видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія НОМЕР_3, виданий КП "Нижньоворітський комсервіс" 01 листопада 2012 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року апеляційну скаргу Нижньоворітської сільської ради частково задоволено.

Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2012 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про скасування рішення Нижньоворітської сільської ради від 12 вересня 2012 року № 265 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування КП "Нижньоворітський ком сервіс" та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія НОМЕР_3, виданого КП "Нижньоворітський комсервіс" 01 листопада 2012 року.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою в частині позовних вимог ОСОБА_4 про скасування Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 01 листопада 2012 року серії НОМЕР_3 відмовлено.

У решті постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2012 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанції розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий правовий висновок не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Кодекс адміністративного судочинства України, нормами якого керувалися суди першої та апеляційної інстанцій, набрав чинності з 01 вересня 2005 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Також згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Згідно із матеріалами справи предметом спору у цій справі є правомірність рішення Нижньоворітської сільської ради від 12 вересня 2012 року № 265 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування КП "Нижньоворітський ком сервіс" та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія НОМЕР_3, виданого КП "Нижньоворітський комсервіс" 01 листопада 2012 року.

Тому, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження в адміністративній справі

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Тому, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Ниржньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, треті особи: Відділ Держкомзему у Воловецькому районі Закарпатської області, Комунальне підприємство "Нижньоворітський комсервіс" про визнання недійсним та скасування рішення, державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.