Справа № 2-а-237/2010
Суддя: Мельник М. Л.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-237/2010 року.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Мельника М.Л.

при секретарі Ігнатенко О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області

про

поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної грошової надбавки до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, зазначивши, що у н невідповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни та має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак їй підвищення до пенсії не виплачувалось у меншому розмірі. Зазначає, що вона зверталась до Управління пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області з проханням здійснити перерахунок раніше неправомірно нарахованого і частково виплаченого їй , як дитині війни, щомісячного підвищення до пенсії, однак відповідач їй відмовив посилаючись на Закони України «Про державний бюджет України» на відповідні роки. Вважаю, що відповідач порушив її конституційні права та інтереси, порушив принцип Верховенства права та вимоги рішень Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06 липня 1999 року, №5-рп/2002 від 20 березня 2002 року, №7-рп/2004 від 17 березня 2004. Згідно ст. ст. 19,22 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставах, передбачених Конституцією і Законами України. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Нарахування та невиплата їй щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі, визначеним цим законом, є протиправною, протизаконною та такою, що суперечить Конституції України та Рішенням Конституційного Суду України. Про грубе порушення її прав, як дитини війни, їй стало відомо тільки після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації. Дізнавшись про порушення своїх законних прав з боку відповідача щодо неналежного нарахування і виплати щомісячного підвищення пенсії, яке продовжується і до цього часу, вона звернулася до управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області.

Позивач просить поновити пропущений строк звернення до суду за період з 01.01.2006 року по теперішній час, визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду в Володарсько-Волинського районі щодо виплати її щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, та зобовязати управління Пенсійного фонду в Володарсько-Волинському районі здійснити щомісячну виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по дату винесення рішення по справі з урахуванням проведених виплат та зобовязати відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, та дала пояснення по суті заявленого позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у своєму заперечені вказав обставини, щодо невизнання позову.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 має статус дитини війни, є громадянкою України і на момент закінчення другої світової війни їй не виповнилося 18 років.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду в Володарсько-Волинському районі та

отримує пенсію за віком.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії

підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

-2-

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника,

безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізації конституційного права на соціальний захист громадян, які мають відповідний статус.

Пунктом 12 ст.71. ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними.

Рішення Конституційного Суду має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними справ у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії законів, що визнані неконституційними.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" в частині обмеження розміру надбавки до пенсії дітям війни, визнано неконституційними.

Вказані розміри надбавки встановлені також Постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, а також керуючись постановою Пленуму Верховного Суду У країни від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції У країни при здійсненні правосудця», при вирішенні спору суд вважає за необхідне застосувати Закон України «Про соціальний захист дітей війни», а саме ст.6 5 редакції чинній до 09.07.2007 року, згідно якої дітям війни пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в частині обмеження розміру надбавки до пенсії дітям війни, визнані неконституційними з 22.05.2008 року, і саме з цієї дати вказаний закон втратив чинність.

Оскільки Верховною Радою України в 2009 - 2010 роках не приймались закони, якими зупинялась або іншим чином обмежувалась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», законодавчі перешкоди для нарахування позивачу у період 2007-2010 року щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обчисленої в порядку, передбаченому абз.1 ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Наявність такої норми і відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в легалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії за віком, як це передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету коштів, призначених для виплати державної допомоги дітям війни суд вважає не обґрунтованим, оскільки питання фінансування таких видатків не є предметом спору, що розглядається.

В той же час, у задоволенні вимог позивача в частині забезпечення виплат за період з 01.01.2006 року по З..05.2010 року необхідно відмовити, так як у відповідності до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який,

якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх плав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулася до суду з позовом 02.12.2010 року і не надала суду доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду в частині заявлених нею вимог, а тому задоволенню підлягають вимоги ОСОБА_1 по виплаті щомісячної соціальної допомоги за період з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» задоволенню не підлягають, так як право позивача ще не н трушено щодо нарахуванню та виплати надбавки до пенсії після 1.12.2010 року.

Від сплати судового збору відповідач підлягає звільненню на підставі п.34 ст.4 Декрету КМУ «Про державне

мито».

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 8, 22, 55, 95 Конституції України, ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов частково задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 соціальної надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.06.2010 року по

30.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1 з урахуванням її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої у вказаний період та забезпечити її виплату за період 01.06.2010 року по 30.11.2010 року за виключенням підвищення до пенсії, яка раніше нараховувалось та виплачувалось. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

-3-

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через

Володарсько-Волинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий М.Л.Мельник