Справа № 2-а-207/2010
Суддя: Левик Я. А.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-207/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2010 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Левика Я.А.,

при секретарі Гавришків М.І.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області, інспектора ДПС Буського взводу БДПС ДАІ при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

і встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, у якому просив постанову в справі про адміністративне правопорушення ВС №237165 від 25.04.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати незаконною та скасувати. Провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову у заяві та під час розгляду справи зазначив, що він, 25.04.2010 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у с.Якторів Золочівського району Львівської області був зупинений працівниками ДАІ та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що здійснив зупинку автомобіля ближче 30 метрів від посадкового майданчика призначеного для маршрутних транспортних засобів, а, також, не мав з собою обов'язкового поліса цивільно-правової відповідальності. Вважає, що притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно, так як зупинився ближче 30 метрів від посадкового майданчика вимушено, оскільки здійснивши маневр повороту пропускав транспорт, що рухався у попутному напрямку, уникав аварійної ситуації. Крім цього, поліс цивільно-правової відповідальності у нього, при зупинці працівниками ДАІ, був, однак він, хвилюючись, не зміг його знайти та пред'явити для огляду. Знайшов його коли працівники ДАІ поїхали. Крім цього, вважає, що оскаржувана постанова складена неправомірно, оскільки повинно було бути складеним дві постанови відносно нього, тобто за кожне правопорушення окремо, а не одна. Крім цього, працівники ДАІ при розгляді справи порушили його права, передбачені ст. 268 КУпАП та не врахували усіх обставин, що слід було врахувати згідно ст. 33 КУпАП.

Відповідач, інспектор ДПС Буського взводу БДПС ДАІ при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2, представник УДАІ ГУМВС України у Львівській області у судове засідання не з'явилися. Причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Як вбачається із копій протоколу про адміністративне правопорушення серія ВС №200732 від 25.04.2010 року, постанови ВС № 237165 по справі про адміністративне правопорушення від 25.04.2010 року та пояснень позивача, на нього інспектором ДПС Буського взводу БДПС ДАІ при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.І ст. 122 та ч.І ст. 126 КУпАП в межах санкції ч.І ст. 126 КУпАП. А саме за те, що 25.04.2010 року о 19 год. 07 хв., позивач, в с.Якторів Золочівського району Львівської області, керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив зупинку автомобіля ближче 30 метрів від посадкового майданчика призначеного для зупинки маршрутних транспортних засобів та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чиі/Ітюрушив відповідно п. 15.9 «є» та п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б стверджували протиправність оскаржуваної постанови в частині факту вчинення ним адміністративних правопорушень.

Доводи позивача про те, що він зупинився ближче ЗО метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів вимушено, уникаючи аварійної ситуації жодними доказами не підтверджено та спростовуються згаданим протоколом про адміністративне правопорушення складеним відносно позивача, яким встановлено факт вчинення позивачем, зокрема, правопорушення, передбаченого п. 15.9 «г» ПДР України. Крім цього, сам позивач у своїх поясненнях у протоколі факт вчинення даного правопорушення навіть не оспорював. Пояснення свідка, аналогічні поясненням позивача стосовно вказаного правопорушення суд не бере до уваги, оскільки такі спростовуються згаданим протоколом. Що ж до порушення позивачем п. 2.1 «ґ» ПДР України та вчинення відповідно правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП, то факт вчинення такого підтверджується, як поясненнями самого позивача, свідка ОСОБА_3, так і згаданим протоколом, оскільки як вбачається із вказаних пояснень та протоколу позивач не пред'явив та не передав для перевірки працівнику ДАІ поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, хоча такий у нього був наявним. Вказана бездіяльність позивача містить склад згаданого адміністративного правопорушення. Суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що вказану бездіяльність він проявив через хвилювання, оскільки такі, на думку суду, дані ним з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене та не можуть бути підставою, навіть у випадку коли вказане мало місце, для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Стосовно тверджень позивача про те, що працівнику ДАІ при притягненні його до адміністративної відповідальності слід було винести дві постанови про кожне із правопорушень окремо, то такі, теж, є безпідставними, оскільки працівником ДАІ в порядку ч.2 ст. 36 КУпАІІ було вірно винесено оскаржувану позивачем постанову.

Однак, суд вважає, доводи позивача про те, що інспектором ДАІ не було враховано всіх обставин передбачених ст. 33 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови підставними, оскільки ні у оскаржуваній постанові, ні у згаданому протоколі, ні особисто у судовому засіданні, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України, інспектором ДПС Буського взводу БДПС ДАІ при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2, жодним чином не обґрунтовано накладення максимального, передбаченого у санкції ст. 126 КУпАП, розміру штрафу на позивача - 850 грн. Тому, суд вважає, що оскаржувану постанову у частині накладення адміністративного стягнення слід змінити та враховуючи характер вчинених позивачем правопорушень, матеріали про особу правопорушника, зокрема, перебування на його утриманні трьох малолітніх дітей та непрацюючої дружини, зменшити розмір штрафу накладеного на позивача до 500 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 69, 70, 71, 104, 159, 161-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 247, 280, 283, 288, 293 КУпАП, -

постановив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову ВС 237165 від 25.04.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, постановлену інспектором ДПС Буського взводу БДПС ДАІ при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст. 126 КУпАП - змінити. Зменшити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 вказаною постановою з 850 грн. до 500 грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя