Справа № 2а-5968/10/1670
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-5968/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

при секретарі Протас О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області про скасування рішення пр застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2010 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області про скасування рішення пр застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що працівниками ДПА у Полтавській області була проведена перевірка з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій магазину "Крамничка", що належить позивачу. За результатами перевірки був складений акт від 18.06.2010 року, на підставі якого було прийняте рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3792,25 грн. Позивач оскаржив вказане рішенні в адміністративному порядку, рішенням Державної податкової адміністрації України № 7187/Б/25-0415 від 28.10.2010 року скарга залишена без задоволення. Позивач вважає, що вказане рішення незаконне та підлягає скасуванню, оскільки винесене без урахуванням фактичних обставин, які не були враховані перевіряючими під час проведення перевірки.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, свої рішення вважають законними та обґрунтованими, у запереченнях на позовну заяву просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за результатами перевірки був складений акт від 18.06.2010 року, в якому зафіксовані порушення п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг". На підставі акту перевірки до позивача застосовані штрафні санкцій.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

18 червня 2010 року працівниками Державної податкової адміністрації у Полтавській області було здійснено перевірку магазину "Крамничка", що належить СПД ОСОБА_3, розташованого за адресою смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 19/29.

За результатами цієї перевірки було складено акт від 18.06.2010 року, яким було встановлено порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок

На підставі даного акту було прийнято рішення № НОМЕР_1 від 07.07.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3792,25 грн.

Позивач не погодився з вказаним рішенням та звернувся зі скаргою до податкових органів. За результатами розгляду скарги позивача ОСОБА_4 податковою адміністрацією України винесено рішення № 7187/Б/25-0415 від 28.10.2010 року, яким скарга залишена без задоволення

Позивач не погодився з даним рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій та оскаржив його до суду.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Досліджуючи правомірність застосування штрафних санкцій до позивача, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 11-1 Закону України "Про державну податкову службу" передбачено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вважаються позаплановими перевірками.

Здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків врегульовано розділом 5 (ст.ст. 15, 16) Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Зокрема, ст.15 вказаного Закону визначено, що такий контроль здійснюється податковими органами шляхом проведення планових або позапланових перевірок. ОСОБА_5 України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" є спеціальним у питаннях застосування РРО, то інші акти законодавства застосовується лише в частині, не врегульованій цим законом.

Застосування до перевірок з дотриманням порядку проведення розрахунків за готівку ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу" є неможливим, оскільки вказаною нормою визначені підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків, зборів (обов'язкових платежів). Тому норми ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу" не поширюється на перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обліку.

Застосування до перевірок РРО положень ст. 11-2 Закону України "Про державну податкову службу" є безпідставним, оскільки положення вказаної норми стосуються правовідносин з допуску посадових осіб до проведення планових та позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а не перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Як зазначає позивач, при проведенні перевірки перевіряючими встановлено відсутність на місці проведення розрахунків із споживачами реєстратора розрахункових операцій та Книги обліку доходів та витрат.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Як вбачається з матеріалів справ, ОСОБА_3 є платником єдиного податку, що підтверджується копією свідоцтва про сплату єдиного податку серія Д № 688705 від 01.01.2008 року (а.с. 11). Термін дії свідоцтва продовжений на 2010 рік.

Діяльність платників єдиного податку фізичних осіб регламентується Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.98 р. № 727/98 (у редакції Указу Президента України від 28.06.99 р. № 746/99) та ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Оподаткування доходів підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, обліку та звітності здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат»від 26.09.2001 р. № 1269.

Таким чином, підприємці платники єдиного податку відповідно до Закону № 265 можуть не застосовувати РРО та розрахункові книжки, якщо такі суб'єкти господарювання не здійснюють продажу підакцизних товарів (крім пива на розлив) та за умови ведення ними книг обліку доходів і витрат.

Статтею 4 Указу Президента України від 03.07.1998 p. N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" в редакції Указу Президента України від 28.06.99 p. N 746/99 (далі - Указ) визначено, що форма Книги обліку доходів і витрат, які підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, а також порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюється ОСОБА_4 податковою адміністрацією України. Для платника єдиного податку фізичної особи порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджено наказом ДПАУ від 29.10.99 p. N 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі" (далі - Порядок), зареєстрованим у Мін'юсті України 02.11.99 р. за N 752/4045.

Відповідно до цього Порядку для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів та витрат згідно з додатком 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом ГДПІУ від 21.04.93 р. N 12 та зареєстрованої в Мін'юсті України 09.06.93 p. за N 64 в редакції наказу ДПАУ від 16.07.2003 p. N 352. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи N 1, 3, 6 та 7 - "період обліку (день, тиждень, місяць, рік)", "витрати на виробництво продукції", "суми виручки (доходу)", "чистий доход".

У графі "сума виручки (доходу)" відображається фактично отримана сума виручки (як за наявності первинних документів, так і за їх відсутності). Згідно зі ст. 1 Указу виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана СПД на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до п.2 листа ДПА України від 05.11.1997 року № 17-0117/10-8886 суб'єкти підприємницької діяльності забезпечують облік руху товарів і готівки (записи здійснюються кульковою або чорнильною ручкою чітко, розбірливо, підтирання або виправлення не допускаються) по кожній графі Книги у такому порядку: громадяни, які самостійно (безпосередньо) здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі, графи 1, 2, 3, 4, 5 і 6 заповнюють за кожний день реалізації з виведенням підсумків по закінченні кожного дня, при цьому в графі 2 зазначається товар, який призначено для продажу в цей день. Показники, що зазначаються у графах 4, 5 і 6, заповнюються підприємцем безпосередньо на місці реалізації після кожного факту продажу. Наприкінці робочого дня підбиваються підсумки всіх сум, отриманих за реалізований товар, і виводиться денна сума валового доходу. Книга повинна знаходитись на місці здійснення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг протягом всього робочого дня та пред'являтись для перевірки представникам податкової служби на першу їх вимогу.

Перевірка обліку руху товарів безпосередньо на місці проведення підприємницької діяльності провадиться податковим інспектором виключно на день перевірки, після чого робиться запис за такою формою: дата, "перевірено", посада, звання, прізвище та ініціали перевіряючого і підпис. Запис повинен заповнювати один повний рядок. Вилучення Книги з місця проведення торговельної діяльності не допускається.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечує той факт, що на момент проведення перевірки була відсутня Книга обліку доходів і витрат на господарській одиниці та її не застосування під час проведення операції розрахунку за допомогою картки, в позові не заперечується.

Як встановлено судом, сума покупки у розмірі 758,45 грн., яка була здійснена при проведенні перевірки працівниками ДПА у Полтавській області, була повністю включена до загальної суми виручки за день -18.06.2010р. Сума виручки за цей день склала 1605,00 грн., що підтверджується копією книги обліку доходів та витрат від заняття торгівельно-закупівельною діяльністю СПД ОСОБА_3, яка наявна в матеріалах справи.

Згідно наказу Державної податкової адміністрації України № 20 від 14.01.2002 року затверджено податкове розяснення щодо застосування пунктів 5, 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", з метою уникнення подвійної відповідальності за одне і те ж порушення при застосуванні фінансових санкцій до зазначених суб'єктів підприємницької діяльності слід дотримуватися наступного порядку.

Пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачена фінансова санкція у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Зазначена норма Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності, які зобов'язані проводити розрахункові операції із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій. Тому у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій (за їх наявності або відсутності) застосовується фінансова санкція відповідно до пункту 1 статті 17 Закону. Фінансова санкція за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, але при цьому не проводять реєстрацію розрахункових операцій. Фінансова санкція за проведення розрахункової операції без використання розрахункової книжки застосовується у разі проведення розрахункової операції без використання розрахункової книжки, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій (у випадку відключення електроенергії або в період ремонту реєстратора розрахункових операцій).

Пунктом 3 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма пункту 3 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" стосується суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність з використанням книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок у випадках, визначених Законом.

Під поняттям "невикористання при здійсненні розрахункових операцій розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій" слід розуміти відсутність зазначених документів взагалі або у разі їх наявності - невикористання при здійсненні розрахункових операцій.

Таким чином, працівниками ДПА у Полтавській області невірно визначено порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме під час перевірки встановлені порушення Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат субєктами підприємницької діяльності, а до позивача застосовані штрафні санкції за порушення вимог п.1 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. № 265/95, відповідальність за яке передбачена п. 1 ст. 17 цього ж Закону.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття рішення покладено на податковий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятих ним спірного рішення про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За викладених обставин позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - задовольнити.

Скасувати рішення Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 07 липня 2010 року

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2010 року.

Суддя Г.В. Костенко