Справа № 818/3024/15
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р. Справа №818/3024/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (далі - приватний нотаріус ОСОБА_3І.), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.08.2015 року № Ф-/39741 на суму 11871,15 грн. та рішення від 06.08.2015 року № /39745 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого платником єдиного внеску на суму 1187,12 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач дійшов помилкового висновку про порушення позивачем абз.1 п. 2 ч.1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та донарахував суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 11871,15 грн. із застосуванням штрафних санкцій в сумі 1187,12 грн. за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

На думку позивача, податковим органом безпідставно визначено, що у звітності з єдиного внеску у графі 2 таблиці 3 додатка 5 до Звіту з єдиного внеску сума чистого доходу (прибутку), в рядках календарних місяців зазначається як середньомісячний річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом ділення річного чистого доходу (прибутку) на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. При цьому в місяцях, в яких дохід не отримувався у таких графах проставляється прочерк або залишається не заповненим. Проте, відповідачем не враховано, що звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік, за який сплачується єдиний внесок до 1 травня наступного року, а тому у звітності з єдиного внеску у графі 2 таблиці 3 додатка 5 до Звіту з єдиного внеску сума чистого доходу (прибутку) в рядках календарних місяців зазначена позивачем на власний розсуд, виходячи із суми річного чистого доходу (прибутку).

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом у звіті з єдиного внеску за 2013 рік сума чистого оподатковуваного доходу, на яку і нараховується єдиний внесок, визначена у загальній сумі 34210,81 грн., але фактично при проведенні перевірки встановлено, що сума доходу становить 141753,00 грн. Тому, податковим органом було проведені розподілення суми чистого доходу за 2013 рік із розрахунку середньомісячного річного оподатковуваного доходу приватного нотаріуса на кожен місяць, у якому було отримано чистий дохід.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ДПІ у м. Сумах проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по31.12.2013.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 23.07.2015 року № 1700/18-19-17-03/19//146 (а.с.13-21), в якому зафіксовано, зокрема, порушення позивачем абз.1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого встановлено заниження позивачем за 2013 р. суми доходу, на який нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та відповідно занижена сума єдиного внеску на 11871,15 грн.

Зазначений висновок податкового органу ґрунтується на тому, що показник звітності приватного нотаріуса "сума чистого доходу за один місяць" не співпадає з фактичним показниками сум чистого доходу, наведеними у Книзі обліку доходів і витрат за відповідний місяць.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.08.2015 року № Ф-/39741, в якій вказано суму недоїмки єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 11871,15 грн. (а.с.9) та 06.08.2015 року винесено рішення № /39745 про застосування штрафних санкцій у сумі 1187,12 грн. за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (а.с.10).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 (далі - Закон №2464). Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками єдиного внеску були, зокрема, особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 та ч. 11 ст. 8 Закону N 2464 єдиний внесок для платників, зазначених, зокрема, у п. 5 частини першої ст. 4 Закону N 2464, встановлюється у розмірі 34,7 відсотків суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального єдиного внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч. 3 ст. 7 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року (ч. 8 ст. 9 Закону № 2464).

Враховуючи вищезазначене, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок має враховувати і дані суми чистого доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року для визначення меж мінімальної та максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.11.2011 року за №1014/18309 та діяла до 08.01.2014 року.

Пунктом 3.4. даного Порядку передбачено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку. В таблиці 3 в другій графі зазначається сума доходу, заявлена в податковій декларації.

Аналогічне положення міститься і у п. 3.4. Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 454 (діяла до 30.04.2015 р.).

Тобто, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі усього таблиці 3 додатка 5 до зазначених вище Порядків має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

Як встановлено судом ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 8360 від 12.01.2011 року, вид діяльності за КВЕД - 74.11.2 - нотаріальна та інша юридична діяльність, дані обставини відображено в акті перевірки, сторонами не заперечуються.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подані за 2013 рік у встановленому порядку, за встановленою формою та у строки, передбачені законодавством України. Зазначене також не заперечується представниками сторін.

База для нарахування єдиного внеску (сума чистого оподатковуваного доходу) позивачем визначена відповідно до поданої за відповідний рік декларації про майновий стан і доходи (а.с.22-23).

Стосовно посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_3 невірно зазначено суму чистого оподатковуваного доходу за 2013 р., зокрема, замість суми 66397,81 грн. сума чистого доходу становить 32187,00 грн., про що перевіряючим зазначено в розділі 2.3.2 «Відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок», суд зазначає наступне.

В акті перевірки щодо правильності визначення чистого оподатковуваного доходу не встановлено його заниження або завищення, про що відображено на стор. 9-10 акту перевірки (а.с.17-18). Перевіряючими встановлено, що сума чистого оподаткованого доходу позивача за 2013 р. становить 53540,16 грн., що відображено на стор. 9 акту (а.с.17). Зауваження щодо визначення суми загального оподаткованого доходу в розмірі 141753,00 грн., а також документально підтверджених витрат в розмірі 88212,84 грн. у перевіряючого були відсутні, у висновку акту перевірки порушення не відображені, із пояснень представників сторін слідує, що за результатами проведеної перевірки жодних податкових повідомлень-рішень щодо донарахування податку на доходи, отримані фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність за 2013 р. не приймалося.

Представником податкового органу не надано суду жодних належних та допустимих доказів відносно правомірності зазначення в розділі 2.3.2 акту перевірки інформації про те, що загальна сума чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 141753,00 грн., замість підтвердженого тим самим перевіряючим, що сума чистого оподаткованого доходу становить 53540,16 грн. про що відображено в акті перевірки.

Щодо посилання представника відповідача на невідповідність показників звітності приватного нотаріуса «сума чистого доходу за один місяць» з фактичними показниками сум чистого доходу, наведеними у Книзі обліку доходів і витрат за відповідний місяць, суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 178.4. ст.178 Податкового кодексу України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. 178.6 ст. 178 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час періоду, що перевірявся) фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік доходів та витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність ведуть у Книзі обліку доходів і витрат, форма та порядок ведення якої затверджені наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1025 (втратив чинність 18.10.2013 року).

Згідно із п. 3 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат здійснюється у такому порядку: у графі 1 вказується дата заповнення, у графах 2 та 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та на кінець звітного податкового періоду (року), яка виводиться в грошовій формі, виходячи із ціни їх придбання, у графі 3 щоденно відображається фактично отримана сума доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, тобто наростаючим підсумком.

Відповідно до п.5 Порядку № 1025 дані Книги використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації за звітний податковий період (рік).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що загальна сума чистого оподатковуваного річного доходу, вказана у податковій звітності позивача (141753,00 грн.) співпадає з загальними річними показниками Книги обліку доходів і витрат, про що також зазначена в акті перевірки.

Тобто, позивачем, податкова звітність сформована на підставі первинних бухгалтерських документів, відображених в Книзі обліку доходів та витрат.

За таких підстав, податковим органом в акті перевірки вказано непідтверджені суми загального чистого доходу та останні фактично ґрунтуються на припущеннях, що свідчить про протиправність нарахування податковим органом сум єдиного внеску.

Пунктом 4.12 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування визначено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно займаються незалежною професійною діяльністю, у т.ч. адвокатською, нотаріальною та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку.

Отже, в таблиці 3 в другій графі зазначається сума чистого доходу, заявлена в податковій декларації.

Таким чином, жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми чистого доходу в розрізі місяців за податковий період - календарний рік при проведенні розрахунку єдиного внеску на Книгу обліку доходів та витрат, єдиною вимогою виступає відповідність річній податковій декларації.

Суд також наголошує, що Законом України від 04.07.2013 року № 406-УІІ було внесено зміни до Закону № 2464, відповідно до яких центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надає роз'яснення з питань застосування законодавства, про збір та ведення обліку єдиного внеску, а Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади.

На виконання зазначеної норми Закону № 2464 Міністерством доходів та зборів України та Пенсійним фондом України було видано спільний лист від 27.12.2013 р. № 21052/5/99-99-17- 03-01-16; № 36398/05.10, згідно з яким Міністерство доходів і зборів України та Пенсійний фонд України повідомляють, що консультації з питань ведення Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, включаючи питання заповнення таблиць 5-9 Додатка 4, всіх таблиць Додатка 5, Додатка 6 та Додатка 7 звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкові державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/2416, надають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 178.4 статті 178 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час періоду, що перевірявся), фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Пунктом 178.6 статті 178 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час періоду, що перевірявся) фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, суд зазначає, що податковим органом не враховано механізм формування приватними нотаріусами звітності з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний соціальний внесок не відноситься до податків, оскільки Податковим кодексом України передбачений виключний перелік податків та зборів. Відповідно до положень Закону №2464 єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, сплата якого є обов'язковою з метою забезпечення захисту, у випадках передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Тобто, основним завданням подачі звітів про сплату єдиного внеску є підтвердження страхового стажу та його безперервності, де страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, позивачем правильно, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, сформовано зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.08.2015 року № Ф-/39741 підлягають задоволенню.

Процедура нарахування і сплати фінансових санкцій з єдиного внеску регламентована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України від 19.09.2013 № 1622/24154 (діяла до 29.05.2015р.).

Відповідно до пункту 7.1 Інструкції, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Оскільки у даному випадку встановлено відсутність порушення позивачем норм законодавства про єдиний внесок, то відповідно відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій, тому рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом ДФС або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.08.2015 року № /39745 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п.110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п.53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Сумах, понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 182,70 грн., сплачені платіжним дорученням від 12.08.2015 року № 14, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій задовольнити.

Скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Сумах про сплату приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 боргу (недоїмки) від 06.08.2015 року № Ф-/39741 на суму 11871,15 грн.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах про застосування до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 штрафних санкцій від 06.08.2015 року № /39745 на суму 1187,12 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Сумах (м. Суми, Покровська площа,2) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 182,70 грн. на користь приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 28.09.2015 року.

Суддя С.М. Гелета