Справа № 819/2152/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2152/15

22 вересня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4, в якому просить:

- визнати дії старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 неправомірними під час зупинки транспортного засобу;

- визнати дії старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 неправомірними під час перевірки документів в ОСОБА_5;

- визнати дії старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 неправомірними щодо вимоги провести обшук у транспортному засобі;

- визнати дії старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 такими, що порушили права позивача;

- прийняти ухвалу про проведення розслідування та вжиття відповідних заходів до старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 за порушення законодавства;

- зобовязати старшого інспектора ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 та інспектора ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області сержанта міліції ОСОБА_4 утримуватися від зупинки транспортних засобів окрім підстав, що зазначені у пункті 21 статті 11 Закону України «Про міліцію».

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

19.03.2015 року на автодорозі м. Чортків м. Тернопіль позивача, який рухався на автомобілі Форд ВО 0140 ВС (разом з пасажирами ОСОБА_6 та ОСОБА_7В.), зупинили інспектори ДПС, які, не представившись та не повідомивши причини зупинки, почали вимагати документи на автомобіль та право керування транспортним засобом. На повторне прохання ОСОБА_3 представитись і повідомити причину зупинки, водій отримав відмову у грубій формі. В подальшому позивач зателефонував до відповідального чергового УДАІ УМВС України в Тернопільській області та, повідомивши номер автомобіля екіпажу ДПС ДАІ, зясував відомості про інспекторів ДПС, також викликав на місце події слідчу оперативну групу. В цей час відповідачі вимагали від позивача припинити розмову з відповідальним черговим УДАІ УМВС України в Тернопільській області, повідомили, що хочуть негайно провести обшук автомобіля, а після виклику слідчої оперативної групи почали поводитись агресивно, посилаючись на «орієнтування», погрожували силоміць провести обшук.

Такі дії інспекторів ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Олешко О.М. вважає неправомірними з посиланням на положення Конституції України, Закону України «Про міліцію».

У судовому засіданні 10.09.2015 року позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що під час перевірки документів інспектори ДПС відмовилися представлятися, не надали своїх документів на прохання водія, причину зупинки вказали порушення правил дорожнього руху (ПДР), не конкретизувавши яке саме порушення, а також у звязку з «орієнтування» через крадіжку. В подальшому вимагали відкрити машину для проведення обшуку в транспортному засобі, звинувачували водія, що він намагався втіки від інспекторів ДПС, оскільки обрав обїзну дорогу, щоб не їхати біля стаціонарного посту ДПС.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідачі, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали з підстав, наведених у запереченнях (а. с. 17-18, 64-66), та пояснили суду таке.

Причинами зупинки позивача були порушення пункту 9.2 ПДР: не увімкнення водієм покажчика повороту при виконанні повороту ліворуч та проведення на території обслуговування оперативно-профілактичних заходів по встановленню осіб, які вчинили крадіжку, згідно з «орієнтуванням». При цьому, відповідачі вказували, що позивач викликав у них підозру, оскільки водій їхав спочатку в напрямку смт. Заводське, потім різко змінив напрямок руху, повернувши до м. Тернополя, таким чином, оминувши стаціонарний пост ДПС ДАІ, де знаходяться відеокамери. Інспектори Державтоінспекції зазначили, що після зупинки транспортного засобу, представились водію, пояснили причини зупинки та запропонували предявити документи. ОСОБА_3 поводив себе зухвало та відразу зателефонував на гарячу лінію « 102», не виконуючі законних вимог працівників міліції. Також ОСОБА_4 та ОСОБА_2 пояснили, що намагалися провести огляд транспортного засобу, а не обшук.

Відповідачі вважають, що діяли в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про міліцію», у порядку та спосіб, що визначенні чинним законодавством. При цьому, посилались на Інструкцію з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС та Правила дорожнього руху. Просили в позові відмовити.

У судове засідання 22.09.2015 року відповідач ОСОБА_4 не прибув, причини неприбуття до суду не повідомив. Враховуючи, що останнім наданні суду усні та письмові пояснення у судових засіданнях 10.08.2015 року, 13.08.2015 року, відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) судовий розгляд справи продовжено за відсутності відповідача ОСОБА_4

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2015 року після 19 години ОСОБА_3, який рухався на автомобілі Форд ВО 0140 ВС, на ділянці автодороги м. Чортків м. Тернопіль зупинив екіпаж ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області шляхом увімкнення спеціальних світлових та звукових сигнальних пристроїв. Як стверджує кожна зі сторін, водій спочатку рухався у напрямку смт. Заводське, проте змінив напрямок руху, повернувши ліворуч в напрямку м. Тернопіль. Напрямок руху автомобіля позивача відображений на схемі місця події з супутникової карти (а. с. 58). При цьому, виконуючи такий маневр, у відповідачів, як вони зазначають, склалось враження про те, що водій намагається обїхати стаціонарний пост ДПС, також ОСОБА_3, виконуючи поворот ліворуч, не включив покажчика повороту.

Після зупинки транспортного засобу, як стверджують відповідачі, кожен з них, підходячи до водія, який спілкувався з інспекторами через відчинене вікно машини, представився, повідомив причини зупинки порушення ПДР та наявність «орієнтування» про вчинення крадіжки. Позивачу було запропоновано предявити документи посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб. При цьому, відповідачі не заперечували, що ОСОБА_3, в свою чергу, попросив представитися інспекторів, показати службове посвідчення, нагрудний знак.

Позивач ОСОБА_3, та допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (один з двох пасажирів, що перебували в автомобілі під час зупинки працівниками ДПС), стверджували, що відповідачі не вказали своїх прізвищ, розмову почали з запитання: «Чому втікаєте?» Після чого ОСОБА_3 попросив представитись інспекторів, показати службові посвідчення, нагрудні знаки, розяснити причину зупинки.

З пояснень осіб, які беруть участь у справі, та показів свідка слідує, що відповідачі вказували про порушення водієм ПДР та про наявність «орієнтування» про вчинення крадіжки на території обслуговування роти ДПС.

У звязку з тим, що відповідачі так і не представились, не надали службових посвідчень, ОСОБА_3 зателефонував до відповідального чергового УДАІ УМВС України в Тернопільській області та, повідомивши номер автомобіля екіпажу ДПС ДАІ, зясував прізвища інспекторів ДПС, також викликав на місце події слідчу оперативну групу.

Після цього відповідачі показали службові посвідчення та нагрудні знаки.

Крім того, як стверджували позивач та свідок ОСОБА_7 інспектори ДПС вимагали припинити розмову водія з відповідальним черговим УДАІ УМВС України в Тернопільській області, та повідомили, що хочуть негайно провести обшук автомобіля, а після виклику слідчої оперативної групи почали поводитись агресивно, посилаючись на «орієнтування», погрожували силоміць провести обшук.

Також судом встановлено, що протоколу про адміністративне правопорушення, а саме - порушення ПДР щодо ОСОБА_3, відповідачі не складали.

В подальшому ротою ДПС ДАІ УМВС України у Тернопільській області проведено перевірку за зверненням ОСОБА_3 від 19.03.2015 року щодо безпідставної зупинки інспекторами Державтоінспекції, висновок якої затверджений 06.04.2015 року заступником начальниками УДАІ УМВС України в Тернопільській області, капітаном міліції ОСОБА_8 (а. с. 19-21). Під час перевірки використанні письмові пояснення ОСОБА_3 та пасажирів ОСОБА_7 і ОСОБА_6, відібранні слідчою оперативною групою при виїзді 19.03.2015 року на місце події, а також пояснення старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 від 30.03.2015 року та 31.03.2015 року відповідно (а. с. 22-25, 27-30). Службовим розслідуванням дії інспекторів ДПС ДАІ визнані правомірними.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-XII визначено, що міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

До основних завдань міліції відноситься, зокрема, забезпечення безпеки дорожнього руху (стаття 2 Закону України «Про міліцію»).

Відповідно до статті 3 Закон України «Про міліцію» діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Згідно з статтею 5 цього ж Закону міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування. Міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань. При звертанні до громадянина працівник міліції зобов'язаний назвати своє прізвище, звання та пред'явити на його вимогу службове посвідчення. У взаємовідносинах з громадянами працівник міліції повинен виявляти високу культуру і такт.

Міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право, зокрема,

- пункт 21 статті 11 Закону України «Про міліцію»: обмежувати або забороняти у випадках затримання злочинців, при аваріях, інших надзвичайних обставинах, що загрожують життю і здоров'ю людей, рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг; оглядати транспортні засоби і перевіряти у водіїв посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб і відповідність вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним документам, наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»); організовувати у разі необхідності медичний огляд водіїв, затримувати, відстороняти від керування транспортними засобами осіб, які перебувають у стані сп'яніння, а також тих, які не мають посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, тимчасово вилучати посвідчення водія; використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а у випадках, передбачених законом, тимчасово затримувати і доставляти на спеціальні майданчики чи стоянки для зберігання транспортні засоби, експлуатація яких не допускається або забороняється законом; відвідувати підприємства, установи й організації для виконання контрольних і профілактичних функцій щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень правил утримання та експлуатації автомобільних доріг, вулиць і залізничних переїздів, у встановленому порядку видавати приписи на усунення виявлених порушень, обмежувати або забороняти проведення ремонтно-будівельних робіт та здійснення інших заходів на автомобільних дорогах, вулицях і залізничних переїздах, якщо при цьому не додержуються вимоги щодо забезпечення громадської безпеки і безпеки дорожнього руху та його учасників;

- пункт 21-1 статті 11 Закону України «Про міліцію»: зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього руху водіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Працівник підрозділу міліції повинен повідомити водія про причину зупинення транспортного засобу, суть вчиненого правопорушення.

Одним із підрозділів міліції відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про міліцію» є державна автомобільна інспекція. При цьому, частиною п'ятою цієї статті визначено, що права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів міліції визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до цього Закону.

Так, згідно із пунктом 1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №341 (далі - Положення), Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. МВС через Департамент державної автомобільної інспекції організовує роботу, пов'язану із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Пунктом 5 Положення встановлено, що підрозділи Державтоінспекції мають права, передбачені Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють їх діяльність. Зокрема, працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право зупиняти транспортні засоби у разі порушення вимог правил, норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху, ознак, що свідчать про їх технічну несправність або забруднення довкілля, а також у разі наявності даних про те, що вони використовуються з протиправною метою, оглядати транспортні засоби і перевіряти у водіїв документи на право користування і керування ними, дорожні (маршрутні) листи та відповідність вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним та іншим документам, а також перевіряти їх наявність у базах даних автоматизованих інформаційно-пошукових систем Державтоінспекції, у передбачених законодавством випадках затримувати ці документи та вантажі.

Завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби (далі - підрозділи ДПС), що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини та профілактичну роботу з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) визначає Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 року № 111 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктом 6 Інструкції працівник підрозділу ДПС під час несення служби зобов'язаний, серед іншого, досконало знати ПДР, цю Інструкцію, інші нормативно-правові акти у сфері безпеки дорожнього руху та свої функціональні обов'язки; перебувати на визначеному місці несення служби відповідно до дислокації; дотримуватись встановленого порядку носіння форменого одягу, знаків розрізнення та відомчих нагород; контролювати наявність у водіїв документів, передбачених ПДР; бути культурним і ввічливим у спілкуванні з громадянами, неухильно дотримуватися законності та не допускати її порушень іншими працівниками.

Права працівників підрозділів ДПС визначені у пункті 7 Інструкції, серед яких, зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього руху водіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Оглядати транспортні засоби, перевіряти у водіїв посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а в разі спільних з іншими службами ОВС заходів - відповідність вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним та іншим документам. Перевіряти транспортні засоби за базами даних автоматизованих інформаційно-пошукових систем Державтоінспекції МВС і в передбачених законодавством випадках доставляти ці транспортні засоби, документи та вантажі до територіальних ОВС для прийняття рішення згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України (пункт 7.3).

Пунктом 12.10 Інструкції визначено, що при контролі за рухом транспортних засобів на патрульному автомобілі (мотоциклі) для зупинення транспортного засобу, водій якого порушив ПДР, використовуються спеціальні світлові і звукові сигнальні пристрої, жести рукою або жезлом. Водієві патрульного автомобіля (мотоцикла) при цьому потрібно дотримуватись заходів безпеки і зупинятися в безпосередній близькості позаду автомобіля-порушника, причому екіпаж повинен бути готовий до його можливих раптових маневрів.

Підстави для зупинки працівником Державтоінспекції МВС транспортного засобу визначені в пункті 13, серед яких: порушення ПДР водіями (підпункт 13.1.1); проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб (підпункт 13.1.8).

Порядок зупинки транспортного засобу визначає пункт 14 Інструкції. Так, зупинка транспортного засобу правопорушника для припинення порушень правил дорожнього руху під час руху патрульним автомобілем повинна здійснюватись з використанням спеціальних звукових та світлових пристроїв з дотриманням заходів безпеки (пункт 14.3).

Після повної зупинки транспортного засобу працівник підрозділу ДПС повинен підійти до водія з дотриманням заходів особистої безпеки (пункт 14.6).

Під час звернення до водія працівник Державтоінспекції зобов'язаний привітатися, чітко й зрозуміло назвати свою посаду, звання та прізвище, повідомити про причину зупинки транспортного засобу, суть скоєного правопорушення у випадку його вчинення та висловити вимогу про пред'явлення водієм для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 14.7).

Отже, виходячи зі змісту позовних вимог та аналізуючи наведені вище правові норми, суд зауважує, що порушення ПДР та проведення підрозділами ДАІ цільових заходів є законодавчо визначеною підставою для зупинення транспортних засобів працівниками Державтоінспекції.

Судом встановлено, що інспекторами роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як на підставу зупинення автомобіля ОСОБА_3 з подальшою перевіркою документів було зазначено порушення ПДР та наявність «орієнтування» у звязку з вчиненням 18.03.2015 року на території Чортківського району крадіжки, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР. До матеріалів справи долучена, надана відповідачами, копія такого «орієнтування», спрямованого підрозділам УМВС України в Тернопільській області з метою встановлення правопорушників та місця знаходження викраденого (а. с. 26), а тому, на думку суду, у відповідачів були законодавчо визначені підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_3, відтак, в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Разом з тим, на переконання суду, подальші дії інспекторів ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Котика В.М. та Оліярника Я.Г. після зупинки транспортного засобу під час перевірки документів є протиправними з огляду на таке.

Як зазначено вище, відповідачі під час звернення до водія зобов'язані були привітатися, чітко й зрозуміло назвати свою посаду, звання та прізвище, повідомити про причину зупинки транспортного засобу, суть скоєного правопорушення у випадку його вчинення. У спірному випадку позивач наполягав на тому, що працівники Державтоінспекції не представилися, що підтвердив також свідок ОСОБА_7, проте такий факт заперечували відповідачі. Разом з тим, якщо працівники Державтоінспекції і назвали свої посаду, звання та прізвище, то на вимогу водія вони зобовязані були такі відомості про себе повідомити ще раз чітко й зрозуміло та надати службові посвідчення, як це передбачає стаття 5 Закону України «Про міліцію». Службові посвідчення були представлені позивачу лише після спілкування останнього з відповідальним черговим УДАІ УМВС України в Тернопільській області та виклику слідчої оперативної групи. Крім того, відповідачі, повідомляючи про порушення водієм ПДР повинні були вказати суть цього порушення, конкретизувати його, а не обмежитись загальною фразою «допустили порушення ПДР».

Суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_3 підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 При оцінці показань свідка (який попереджений судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань) суд враховує, що такого ж змісту пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 19.03.2015 року надали працівникам слідчої оперативної групи Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області (а. с. 27-33), зазначені пояснення та показання є послідовними, між ними відсутні будь-які суперечності, а тому у суду відсутні підстави не брати їх до уваги.

При цьому, суд критично оцінює обґрунтування відповідачів про те, що оскільки в таких письмових поясненнях вже вказувались прізвища інспекторів ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Котика В.М. та Оліярника Я.Г., то це свідчить про те, що вони назвали водію свою посаду, звання та прізвище. Судом встановлено, що такі письмові пояснення відбиралися у водія і його пасажирів після того як ОСОБА_3 зясував у відповідального чергового УДАІ УМВС України в Тернопільській області за номером патрульного автомобіля відомості про працівників Державтоінспекції, які його зупинили.

Також судом встановлено, що під час спілкування інспекторів ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області Котика В.М. та Оліярника Я.Г. з ОСОБА_3 ставилася вимога щодо проведення обшуку транспортного засобу з посиланням на наявність «орієнтування» про вчинення крадіжки на території Чортківського району.

У даному випадку суд враховує, що працівникам міліції надано право лише оглядати транспортні засоби, а не вимагати проведення обшуку. Разом з тим, і позивач, і свідок підтвердили, що відповідачі ставили вимогу і погрозу проведення обшуку транспортного засобу ОСОБА_3

Суд звертає увагу, що пункт 17.2 Інструкції забороняє під час несення служби працівникам підрозділів ДПС у взаємовідносинах з учасниками дорожнього руху: використовувати погрозливі чи образливі жести; допускати при спілкуванні надмірний тон, грубість, неввічливе викладення зауважень, образливі вирази або репліки, погрози.

Відповідно до пунктів 27.1, 27.2, 27.6 Інструкції взаємовідносини працівників підрозділів ДПС з учасниками дорожнього руху мають ґрунтуватися на принципах дотримання законності, забезпеченні свободи та недоторканності особи та її прав, уважному, доброзичливому і шанобливому ставленні до громадян. У розмові з громадянами працівники підрозділів ДПС зобов'язані виявляти спокій і витримку. Недопустимі грубощі, вирази та репліки, які ображають людську гідність, будь-які дії, що свідчать про неповагу до громадян, коментарі, які не стосуються виконання службових обов'язків. Роз'яснення порушникові про неправомірність його дій необхідно давати доброзичливо, переконливо і зрозуміло, з посиланням на відповідні вимоги ПДР.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при вчиненні оскаржуваних дій, які мали місце 19.03.2015 року, під час перевірки документів в ОСОБА_3 та в частині предявлення вимоги щодо проведення обшуку у його транспортному засобі Форд ВО 0140 ВС, відповідачі діяли з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений законом, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних і достатніх доказів, які б підтверджували правомірність дій під час перевірки документів в ОСОБА_3 та в частині предявлення вимоги щодо проведення обшуку у його транспортному засобі Форд ВО 0140 ВС відповідачі суду не надали.

Щодо решти позовних вимог ОСОБА_3, то на переконання суду вони є необґрунтованими та безпідставними. Так, позивачем не вказано, які саме його права порушені діями відповідачів, які негативні наслідки настали для нього, не надано суду будь-яких доказів на підтвердження таких обставин. Крім того, позивачем заявлено необґрунтовану вимогу на майбутнє щодо зобовязання утримуватися відповідачів від зупинки транспортних засобів, окрім підстав, що зазначені у пункті 21 статті 11 Закону України «Про міліцію». Суд зауважує, що підстави для зупинки транспортних засобів працівниками міліції для виконання покладених на неї обов'язків передбачені пунктом 21-1, а не 21 (як вказує позивач) статті 11 Закону України «Про міліцію», а крім того, судом не може розглядатися вимога, яка предявлена позивачем на майбутнє і яка не стосується прав та інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначеної вище норми, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Тобто, неодмінною ознакою порушення права особи є реальний, фактичний характер порушення права, а не умовний, тобто той, що може виникнути в майбутньому. При цьому особа має конкретизувати яке право особи порушено.

Характер відносин між сторонами, що можуть мати місце в майбутньому не може досліджуватися під час судового розгляду справи. На думку суду, позовні вимоги про зобов'язання відповідачів на майбутнє утриматися від вчинення певних дій, не підлягають задоволенню, оскільки захисту в судовому порядку підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому, і щодо якого невідомо, буде воно порушено, чи ні. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямоване на відновлення порушених прав, свобод, інтересів, а не на розрахунок порушення прав у майбутньому невизначеного кола осіб.

Щодо вимоги позивача про прийняття ухвали про проведення розслідування та вжиття відповідних заходів до старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 за порушення законодавства, то така не може бути розцінена судом як позовна вимога, оскільки під позовною вимогою (предметом позову) розуміється визначення позивачем способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 КАС України, а тому така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 під час перевірки документів в ОСОБА_3.

Визнати протиправними дії старшого інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС України в Тернопільській області, сержанта міліції ОСОБА_4 в частині предявлення ОСОБА_3 вимоги щодо проведення обшуку у транспортному засобі Форд ВО 0140 ВС.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 28 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.