Справа № 817/391/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/39300/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Маслія В.І.
Чумаченко Т.А.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі № 817/391/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Західний торгово-промисловий дім» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області про визнання протиправними дій, скасування припису та постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року Приватне акціонерне товариство «Західний торгово-промисловий дім» звернулось з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 та особливі умови припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.01.2014 року №23;

- визнати протиправною та скасувати постанову №5104-1015 від 28.01.2014 року про накладення штрафу у розмірі 450 660 грн. за порушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області, які полягають у відображенні в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.01.2014 року висновку про те, що зерносховище некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарка (поз.7 ГП-3) експлуатуються ПАТ «Західний торгово-промисловий дім» без прийняття їх в експлуатацію.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 2 та особливі умови припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.01.2014 року №23, винесений Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області на ім'я Приватного акціонерного товариства «Західний торгово-промисловий дім». Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області №5104-1015 від 28.01.2014 року про накладення штрафу в розмірі 450660 грн. за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.01.2014 року посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Приватним акціонерним товариством «Західний торгово-промисловий дім» на об'єкті будівництва «Будівництво зерносховища місткістю 50 000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт на пров. Центральний, 1 в м. Дубно Рівненської області».

Перевірка проводилась на підставі звернення Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Служби безпеки України від 24.12.2013 р. №14/1-7455, наказу Інспекції ДАБК у Рівненській області від 14.01.2014 р. № 31-п та направлення для проведення позапланової перевірки №31 від 14.01.2014 р.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 20.01.2014 р., в якому відповідачем зроблено висновок про порушення ПАТ «Західний торгово-промисловий дім» ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яке полягає в експлуатації зерносховища некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарки (поз.7 ГП-3) без прийняття їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

На підставі акту перевірки, 20.01.2014 року відповідачем винесено припис №23, яким ПАТ «Західний торгово-промисловий дім» зобов'язано зупинити експлуатацію зерносховища некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарки (поз.7 ГП-3).

28.01.2014 року відповідачем винесено постанову №5104-1015 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.5 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 450 660 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що зерносховище некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарка (поз.7 ГП-3) були запроектовані в будівництво першого пускового комплексу зерносховища ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт, який і був в подальшому зданий в експлуатацію згідно акта готовності об'єкта до експлуатації від 03 червня 2010 року №310 та сертифіката відповідності реєстраційний номер РВ 000310 від 12 серпня 2010 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Так, підставою для винесення Інспекцією ДАБК у Рівненській області спірних припису та постанови стало те, що ПАТ «Західний торгово-промисловий дім» здійснює експлуатацію зерносховища некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарки (поз.7 ГП-3) без прийняття їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

Згідно з ч.5 ст.39 цього Закону, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч.8 ст.39 Закону).

Відповідно до ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

У відповідності до абз.5 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат.

Як вірно встановлено судами, позивачем на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №562 від 11 серпня 2008 року було здійснено будівництво зерносховища ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний.

Згідно робочого проекту (пояснювальної записки) 07/10-07.00.000-ПЗ зерносховища ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт, зерносховище некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарка (поз.7 ГП-3) запроектовані в будівництво першого пускового комплексу зерносховища.

Вказаний об'єкт будівництва позивачем здано в експлуатацію згідно акту готовності об'єкта до експлуатації від 03 червня 2010 року №310 та отримано сертифікат відповідності на об'єкт - зерносховище ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт (перший пусковий комплекс) реєстраційний номер РВ 000310 від 12 серпня 2010 року.

Зі змісту акту готовності об'єкта до експлуатації вбачається, що прийнято в експлуатацію зерносховище ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт (перший пусковий комплекс).

Зі змісту сертифікату відповідності реєстраційний номер РВ 000310 від 12 серпня 2010 року вбачається, що він засвідчує відповідність об'єкта - будівництва зерносховища ємністю 50 тисяч тон з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт (перший пусковий комплекс) проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації.

Окрім того, зерносховище ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС №983399 від 25.06.2011р., виданого виконавчим комітетом Дубенської міської ради, належить ПАТ «Західний торгово-промисловий дім». В свідоцтві зазначено, що зерносховище ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт складається з будівель: А-ІІ операторна з електрощитовою площею 82,7 кв.м., Б зерносховище силосного типу площею 2 773,1 кв.м., В робоча башня площею 191,7 кв.м., Г трансформаторна площею 83,5 кв.м., Д-ІІ насосна станція пожежогасіння площею 126,4 кв.м., К автомобілевивантажувач площею 108,4 кв.м, та споруд: Б1 надсилосна естакада, Б2 естакада транспортна, Ж зерносховище некондиційного зерна 2000 т, З відвантажуюча, І зерносушка, І1 зерносушка, Л естакада транспортна до залізниці, Н вивантажуюча залізнична естакада, М резервуари пожежного запасу води. Ідентичний опис об'єкта визначено в технічному паспорті на зерносховище ємністю 50 000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт, виготовленому 21.06.2011 року КП «Архітектор».

Таким чином, зазначені вище документи підтверджують відповідність першого пускового комплексу зерносховища ємністю 50 тисяч тон з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт проектній документації.

Посилання скаржника на те, що відсутність в сертифікаті відповідності зерносховища некондиційного зерна (поз.4. ГП-3) та зерносушарки (поз.7 ГП-3) в переліку прийнятих в експлуатацію об'єктів свідчить про не прийняття їх в експлуатацію, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.7 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, якщо проектною документацією визначено пусковий комплекс (чергу), він може бути прийнятий в експлуатацію окремо від об'єкта. При цьому пусковий комплекс (черга) повинен відповідати вимогам щодо його безпечної експлуатації.

У разі потреби замовник може до прийняття об'єкта в експлуатацію вносити погоджені з автором проекту будівництва пропозиції щодо зміни складу пускового комплексу. При цьому із складу пускового комплексу не повинні виключатися будівлі та споруди санітарно-побутового призначення, а також ті, що призначені для створення безпечних умов життєдіяльності.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №174 від 27.08.2000р., яким затверджено ДБН Д.1.1-1-2000, в редакції діючій на час введення об'єкта в експлуатацію, пусковий комплекс - це сукупність об'єктів основного, підсобного та обслуговуючого призначення, енергетичного, транспортного і складського господарства, зв'язку, інженерних комунікацій, охорони навколишнього природного середовища, благоустрою, що забезпечують випуск продукції або надання послуг, передбачених проектом (робочим проектом) для даного пускового комплексу, та санітарно-побутові умови праці згідно з чинними нормами.

З огляду на те, що Інспекцією ДАБК у Рівненській області на зерносховища ємністю 50000 т з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт (перший пусковий комплекс) видано сертифікат відповідності об'єкту будівництва проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації.

Твердження скаржника про те, що відкорегована проектна документація на збільшену потужність зерносховища до 97 500 т надана позивачем під час перевірки свідчить про те, будівництво зерносховища некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарки (поз.7 ГП-3) передбачалось у складі другого пускового комплексу, є також необґрунтованими. Згідно даних Робочого проекту 2012 року Том 1 Книга 2 Генеральний план 12-03/04-119,120-ГП, збільшення потужності зерносховища з 50000 т до 97500 т передбачалось за рахунок установки двох бункерів місткістю 30 000 т кожен, а зерносховище некондиційного зерна (поз.4 ГП-3) та зерносушарка (поз.7 ГП-3) відображені у складі вже існуючих будинків та споруд.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з позицією судів про необґрунтованість тверджень відповідача про порушення ПАТ «Західний торгово-промисловий дім» положень ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а тому припис та постанова підлягають скасуванню.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області відхилити, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: