Справа № 2а/2470/267/12
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2012-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2012 р. м. Чернівці Справа №2а/2470/267/12

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

секретаря судового засідання - Дячука Д.А.;

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кельменецькому районі Чернівецької області до Державної фінансової інспекції в Чернівецької області (відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кельменецькому районі Чернівецької області просить визнати протиправним та скасувати п. 2 вимоги ОСОБА_4 об'єднаної державної фінансової інспекції від 24.01.2012 р. №24-2513/87 "Про усунення виявлених порушень".

За клопотанням Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області, допущено заміну первинного відповідача ОСОБА_4 міжрайонну державну фінансову інспекцію на належного відповідача - Державну фінансову інспекцію в Чернівецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Представниками відповідача проведено ревізію цільового та законного використання відповідачем коштів за період з 01.07.2010 року по 01.10.2011 року, якою встановлено окремі порушення, що викладені в ОСОБА_3 ревізії від 30.12.2011 року №24-25/75. За наслідками проведеної ревізії складений оскаржуваний лист-вимога від 24.01.2012 року №24-25-13/87 .

Позивач вважає, що пункт 2 листа-вимоги від 01.02.2012 року є неправомірним, оскільки при проведенні індексації страхових виплат позивач керувався листами Міністерства праці та соціальної політики України від 24.04.2008 року №3872/0/14-08/10 та від 13.02.2009 року №1574/0/14-09/10, в яких рекомендовано, як виняток, визначити березень 2008 року та березень 2009 року базовими при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації, зафіксувавши для подальшої виплати суму індексації, нараховану в лютому 2008 року та в лютому 2009 року, а розрахунок індексу для проведення подальшої індексації розпочати з квітня місяця.

Індексація щомісячної страхової виплати, яка компенсує частину втраченого заробітку потерпілого та щомісячної страхової виплати у зв'язку із втратою годувальника, проводилася робочими органами виконавчої дирекції в Чернівецькій області у відповідності до листів Міністерства праці та соціальної політики України.

Позивачем не приймалося самостійних рішень щодо визначення порядку індексації щомісячних страхових виплат потерпілим і не розроблявся механізм індексації. В своїй діяльності позивач керувався чинними нормативними документами та роз'ясненнями центрального органу виконавчої влади, суворо дотримуючись визначених ними вимогами.

З огляду на викладене, позивач вважає, що п. 2 листа-вимоги від 24.01.2012 року №24-25-13/87,в частині нарахування індексації, а саме відобразити в обліку кредиторську заборгованість по розрахункам одержувачами страхових виплат, провести донарахування та виплату щомісячних страхових виплат в сумі 65655,65 грн. не правомірним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач не погоджуючись із позовними вимогами подав до суду письмові заперечення в яких зазначив наступне.

Ревізією з питань дотримання позивачем законодавства при проведенні індексації щомісячних страхових виплат встановлено порушення ним вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 року №1078, в частині невірного визначення позивачем базового місяця для проведення індексації, постраждалим особам за 2011 рік, внаслідок чого громадянами недоотримана індексація в сумі 65655,65 грн.

При проведенні перерахунку сум індексації відповідачем були враховані вимоги Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, а проведення перерахунків здійснювалося відповідно до п. 5 Порядку №1078.

Твердження позивача про те, що листи Міністерства праці та соціальної політики України від 24.04.2008 року та від 13.02.2009 року мають обов'язкову силу є невірними, оскільки вказані листи носять рекомендаційний характер та не є нормативно-правовими актами. Відповідач вважає п. 2 вимог від 24.01.2012 року №24-25-13/87 законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити повністю та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

На виконання п. 1.1.2 Плану контрольно-ревізійної роботи КРВ в Кельменецькому районі на ІV квартал 2011 року та на підставі направлень на право проведення ревізії від 21.10.2011 року №24-25-27/97 та від 20.12.2011 року №24-25-27/110 головним контролер-ревізором КРВ в Кельменецькому районі проведено планову ревізію цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кельменецькому районі за період з 01.07.2010 року по 01.10.2011 року. За підсумками проведеної перевірки відповідачем складно ОСОБА_3 ревізії від 30.12.2011 року №24-25-75 (а.с. 21-29).

В акті ревізії зазначено, що перевіркою дотримання законодавства при нарахування та виплаті суми індексації потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві проведено вибірково по 46 справах, по яких встановлено, що використання коштів на заходи, повязані з відновленням здоровя та працездатності встановлено, що внаслідок порушення вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, відділенням визначались березень 2008 року та березень 2009 року базовими для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації щомісячних страхових виплат потерпілим, зафіксувавши сталу суму для проведення подальшої індексації нараховану в лютому 2008 року та в лютому 2009 року, а не у випадку коли сума підвищення доходу є більшою ніж нарахована сума індексації. Внаслідок таких дій встановлено недотримання потерпілими індексацій в сумі 65655,65 грн., в тому числі за липень-грудень 2010 року - 21122,59 грн. та січень-жовтень 2011 року - 44533,06 грн.

Ревізією нарахування індексації щомісячних страхових виплат потерпілим встановлено, що нарахування індексації страхових виплат здійснено в занижених розмірах.

Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України направлено на адресу позивача копії листів Міністерства праці та соціальної політики України від 24.04.2008 р. №3872/0/14-08/10 (а.с. 11-12) та від 13.02.2009 р. №1574/0/14-09/10 (а.с. 10)., якими рекомендувалося, як виняток, визначити березень 2008 року та березень 2009 року базовими для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, зафіксувавши для проведення подальшої індексації нараховану в лютому 2008 року та в лютому 2009 року. На виконання зазначених листів позивачем визначено березень 2008 р. та березень 2009 р., як базовими для осіб, справи яких охоплено контролем.

Встановлено, що внаслідок порушення вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, а саме не правильного визначення базового місяця для індексації, постраждалим особам за 2010-2011 роки не донараховано доходів в сумі 65655,65 грн., в тому числі за липень-грудень 2010 року - 21122,59 грн. та січень-жовтень 2011 року - 44533,06 грн.

Копію примірника ОСОБА_3 ревізії від 30.12.2011 року вручено представнику позивача 30.12.2011 року (а.с. 29).

На підставі висновків акту ревізії, відповідачем винесено вимогу від 24.01.2012 р. року за №24-25-13/87 «Про усунення виявлених порушень». Оскаржуваним пунктом 2, вказаної вимоги, вимагалось від позивача відобразити в обліку кредиторську заборгованість по розрахункам одержувачами страхових виплат, провести донарахування та виплату щомісячних страхових виплат в сумі 65655,65 грн. (а.с. 7).

Письмову інформацію про вжиті заходи та виконання вимог позивач мав подати до ОСОБА_4 об'єднаної районної державної фінансової інспекції разом з копіями відповідно завірених первинних, розпорядчих та інших документів до 01.03.2012 року.

Не погоджуючись з вимогами відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування пункту 2 вимоги від 24.01.2012 р. року за №24-25-13/87.

Під час судового розгляду позивачем додатково надано суду таблицю розбіжностей між донарахованими сумами індексації, відповідно до якої сума відхилення між даними позивача і відповідача становить 3390,63 грн. (а.с. 68-69).

У звязку наведеним, між позивачем та відповідачем було проведено звірку розбіжностей щодо нарахованої суми індексації за липень-грудень 2010 р. та січень жовтень 2011 р. (а.с. 82).

За результатами звірки встановлено, що потерпілим особам позивачем не донарахувано індексації страхових виплат в загальній сумі 62265,02 грн. Розбіжність з попередніми даними не донарахуваної позивачем індексації страхових виплат склала 3390,63 грн.

У звязку з цим, листом ОСОБА_4 об'єднаної Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області від 02.08.2012 р. №24-25-13/1199 до вимог про усунення виявлених ревізією порушень від 24.01.2012 р. року за №24-25-13/87 внесено зміни в пункт 2, а саме в частині суми виявлених порушень п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, при проведенні індексації страхових виплат в ревізійному періоді невірно встановлено базові місяці для обчислення індексу споживчих цін, що призвело до недоотримання потерпілими грошових коштів в загальній сумі 62265,02 грн. У зв`язу з чим, позивачу необхідно здійснити донарахування та виплату постраждалим страхових виплат в сумі 62265,02 (а.с. 83).

Вказаний лист позивачем отримано, що не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу пункту 18 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства.

Таке законодавство складають Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" (Закон № 1282-XII), який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (Порядок № 1078).

Згідно ст.1 Закону № 1282-XII під терміном індексація грошових доходів населення слід розуміти встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами ст. 3 Закону № 1282-XII індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індексація грошових доходів проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 % (ст. 4 Закону № 1282-XII).

Відповідно до ст. 2 цього ж Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Згідно зі ст. 8 Закону №1282-XII передбачено, що перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

Пунктом 5 Порядку №1078 конкретизовано зазначену норму. Зокрема, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Таким чином, відповідно до вказаних норм, у якості моменту перегляду розмірів державних соціальних гарантій визначають місяць, у якому виникли підстави для перегляду, якими є зростання доходів населення та споживчих цін.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ревізією позивача з питань дотримання законодавства при проведенні індексації щомісячних страхових виплат встановлено порушення ним вимог п. 5 Порядку індексації грошових доходів населення, в частині невірного визначення базового місяця для проведення індексації, постраждалим особам за 2010-2011 роки, внаслідок чого громадянами недоотримана індексація в сумі 62265,02 грн.

Зокрема, судовим розглядом встановлено, що під час проведення індексації щомісячних страхових виплат постраждалим особам позивач визначав березень 2008 р. та березень 2009 р. базовими при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації, зафіксувавши для подальшої виплати суму індексації, нараховану в лютому 2008 р. та в лютому 2009 р., а розрахунок індексу для проведення подальшої індексації розпочинав з квітня. Вказана обставина не заперечувалась сторонами по справі.

Таким чином суд вважає, що при проведенні перерахунку сум індексації позивачем було порушено вимоги Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII та Порядку індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 2003 р. № 1078, оскільки вказаними нормативно-правовими актами не передбачено встановлення фіксованих сум індексації, як це було зроблено ним.

Також судовим розглядом встановлено, що згідно даних Державного комітету статистики України у січні, березні та квітні 2011 р. величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 %, зокрема відповідно складала 101,0%, 101,4% та 101,3%, а тому позивач був зобовязаний був врахувати перевищення порогу індексації під час проведення щомісячних страхових виплат постраждалим.

Крім того, суд зазначає, що позивачем під час проведення розрахунків щомісячних страхових виплат постраждалим не враховувався прожитковий мінімум встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Доводи позивача про обовязковість листів Міністерства праці та соціальної політики України суд не бере до уваги за таких обставин.

З матеріалів справи встановлено, що при проведенні індексації страхових виплат позивач керувався листами Міністерства праці та соціальної політики України від 24.04.2008 р. №3872/0/14-8/10 та від 13.02.2009 р. № 1574/0/14-09/10 (а.с. 10-12).

Як встановлено із змісту вказаних листів, Міністерство праці та соціальної політики України рекомендувало робочим органам виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України визначити березень 2008 р. та березень 2009 р. базовими при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації, зафіксувавши для подальшої виплати суму індексації, нараховану в лютому 2008 р. та в лютому 2009 р., а розрахунок індексу для проведення подальшої індексації розпочати з квітня.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2003 р. № 1845 "Про затвердження Порядку здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Мінпраці є головним органом у системі органів державного нагляду щодо забезпечення здійснення державного нагляду за додержанням Фондом законодавства про страхування від нещасного випадку.

Пунктом 14 Порядку індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 2003 р. № 1078 встановлено, що роз'яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики (Мінпраці).

При цьому, під роз'ясненнями слід розуміти діяльність, спрямовану на осмислення норми права, при цьому роз'яснення по відношенню до норми носить похідний характер і не може змінювати саму норму.

Натомість, листи Міністерства праці та соціальної політики України від 24.04.2008 року № 3872/0/14-08/10 та від 13.02.2009 № 1574/0/14-09/10 неможливо визнати роз'ясненнями щодо застосування Порядку № 1078, адже вони носять одне змістове навантаження, а саме у звязку із несприятливою ситуацією із сплатою страхових внесків Мінпраці як виняток рекомендує враховувати у якості базового місяця індексації місяць березень року, у якому видано відповідний лист. Тобто, дані листи по суті створюють інше правове регулювання відносин індексації страхових внесків, що по своїй правовій природі розясненню не притаманне. На відміну від вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII та Порядку №1078 зазначенні листи зменшують обсяги виплат, повязаних з індексацією доходів застрахованих осіб, зафіксувавши суму таких виплат на основі суми, що була на початку року.

Окрім того, згідно Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) до нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

У відповідності до п. 1.4 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 р. № 34/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 р. за № 381/10661 (Порядок №34/5) під терміном нормативно-правовий акт слід розуміти офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування. Прийняття нормативно-правових актів у вигляді листів і телеграм не допускається.

Державній реєстрації в Міністерстві юстиції України підлягають нормативно-правові акти міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (п.3.1 Порядку №34/5).

Дослідивши листи Міністерства праці та соціальної політики України, на які позивач посилається обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зокрема від 24.04.2008 р. №3872/0/14-8/10 та від 13.02.2009 р. № 1574/0/14-09/10, судом встановлено, що вказані листи відповідно до їх змісту носять рекомендаційний характер, не є нормативно-правовими актами в розумінні законодавства України та усталеної практики нормотворчості, а тому не породжують будь-яких правових наслідків і не є обовязковими до виконання; не роз'яснюють застосування Порядку № 1078, а змінюють його, тоді як зміни до самого Порядку №1078 не вносились.

Окрім того, як слідує із листа від 24.04.2008 р. №3872/0/14-8/10, Міністерство праці та соціальної політики України запропонувало виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України підготувати конкретні пропозиції щодо внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення з метою вдосконалення механізму щодо індексації страхових виплат. Проте, на даний час змін до Порядку у вказаній частині не внесено.

Не бере до уваги також суд посилання позивача про неможливість по інакшому проводити індексацію щомісячної страхової виплати, у звязку з використання програми «Реєстр потерпілих», в якій встановлено алгоритм відповідно до згаданих листів Міністерства праці та соціальної політики України, оскільки алгоритм проведення індексації таких виплат повинен встановлюватися відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку № 1078.

Таким чином, матеріали адміністративної справи підтверджують виявлений відповідачем в ході ревізії факт порушення позивачем вимог п. 5 Порядку індексації грошових доходів населення, в частині невірного визначення базового місяця для проведення індексації, постраждалим особам за 2010-2011 роки, внаслідок чого громадянами недоотримана індексація в сумі 62265,02 грн., а тому позовна вимога про визнання протиправною та скасування п.2 вимоги ОСОБА_4 об'єднаної Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області від 24.01.2012 року за №24-25-13/87, з врахуванням листа від 02.08.2012 року №24-25-13/1199 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 129 Конституції України та ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2. ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти позову, довів суду правомірність прийнятого ним рішення та вчинених дій.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Оскільки, спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат відповідача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2012 р. (12.08.2012 року - вихідний день).

Суддя В.О. Григораш