Справа № 2а-755/11/0518
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бузанов П.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року справа №2а-755/11/0518 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Старосуда М.І.

суддів

ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги управління Пенсійного Фонду України в м. Жданівка Донецької області на постанову Жданівського міського суду Донецької області від 01 липня 2011 року та на додаткову постанову від 05 липня 2011 року у справі № 2а-755/11/0518 за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного Фонду України в м. Жданівка Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду першої інстанції від 01 липня 2011 року у справі № 2а-755/11/0518 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобовязано здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 04.11.2010 року, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Додатковою постановою суду першої інстанції від 05 липня 2011 року у справі № 2а-755/11/0518, доповнено резолютивну частину постанови суду першої інстанції від 01 липня 2011 року у справі № 2а-755/11/0518. Визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобовязано здійснити позивачу нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 04.11.2010 року по 01.07.2011 року.

Відповідач з такими судовими рішеннями не погодився та подав апеляційні скарги, в яких просив постанови суду першої інстанції змінити в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, й ухвалити редакцію, якою встановити кінцеву дату їх дії «по 18.06.2011 року».

В обґрунтування вимог апеляційних скарг відповідач посилається на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не з Бюджету Пенсійного Фонду України.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується посвідченням, та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг відповідача щодо порушення судом першої інстанції положень статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки вона регулює питання походження коштів на здійснення відповідних виплат, а не орган, на який покладено обовязок цих виплат.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-6 «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову N 745 від 6 липня 2011 року, якою встановлено розмір підвищення до пенсії. Зазначена постанова набрала чинності 23.07.2011 року (Урядовий кур'єр вiд 23.07.2011 - № 133).

Отже, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» діяла до 23 липня 2011 року, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішень суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги управління Пенсійного Фонду України в м. Жданівка Донецької області на постанову Жданівського міського суду Донецької області від 01 липня 2011 року та на додаткову постанову від 05 липня 2011 року у справі № 2а-755/11/0518 залишити без задоволення.

Постанову Жданівського міського суду Донецької області від 01 липня 2011 року та додаткову постанову від 05 липня 2011 року у справі № 2а-755/11/0518 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий М.І. Старосуд

Судді В.П. Юрченко

ОСОБА_3