Справа № 825/2659/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2015 року Чернігів Справа № 825/2659/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., суддів Клопота С.Л., Житняк Л.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом ОСОБА_1
до 1. Міністерства соціальної політики України
2. Чернігівської обласної державної адміністрації
треті особи 1.Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації
2. Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації
про визнання протиправними рішення, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
за участю
представників сторін:
від позивача Васільєва В.В., Кутукова С.О., довіреність від 16.02.2013 № 671
від третьої особи 1.,2. Чемеріс Г.М., довіреність від 24.09.2015 № 01/6811,
Мазій Л.В., довіреність від 18.09.2015 № 10-17/9404, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до 1. Міністерства соціальної політики України, 2. Чернігівської обласної державної адміністрації, треті особи: 1.Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації, 2. Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 25 червня 2015 року комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
- визнати протиправною бездіяльність комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, яка полягає у неналежному, неповному та необ`єктивному розгляді заяви ОСОБА_1 від 6 січня 2015 року з доданими документами щодо визначення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС;
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2;
- зобов`язати Чернігівську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що в наданих ним документах є беззаперечні підтвердження його безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році протягом більше 14 календарних днів. Основним та головним таким документом є посвідчення серії НОМЕР_2 , який узгоджується та підкріплюється записами військового квитка, розміром отриманої дози опромінення, кратністю зарахованого трудового стажу за період участі в ліквідації аварії для пільгової пенсії та розміром виплачених добових.
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені у позові з наданням додаткових пояснень.
Представники відповідачів до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому, представник відповідача 1. просив розгляд справи здійснити за його відсутності.
Представники третіх осіб проти задоволення позову заперечили та наголосили, що документи, які б підтверджували участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження, як передбачено чинним законодавством, позивачем не було надано, тому враховуючи норми п. 12 Порядку й Розпорядження, Департаментом соціального захисту населення облдержадміністрації було направлено документи на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України. Вказаною Комісією прийнято рішення на підставі представлених документів відмовити у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , оскільки не підтверджено факт виконання робіт в зоні відчуження. Враховуючи наведе просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 6 січня 2015 року позивач звернувся з заявою про встановлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації. На дану заяву була надана відповідь листом від 22 січня 2015 року за № 08/442 (а.с. 21), згідно якої Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації вказану заяву разом із доданими документами направив на розгляд комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України.
25.06.2015 комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України прийняла рішення, оформлене протоколом № 87, згідно якого ОСОБА_1 було відмовлено у визначенні відповідного статусу у зв`язку з не підтвердженням факту виконання робіт в зоні відчуження (а.с. 60).
Судом встановлено, що своє рішення оформлене протоколом від 25.06.2015 № 87 комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України остання приймала на підставі: заяви ОСОБА_1 , паспорта позивача та індифікаційного номеру, військового квитка серії НОМЕР_3 , довідки Кролевецького районного військового комісаріату від 26.07.2013 № 196, довідки Кролевецького районного військового комісаріату від 26.07.2013 № 704, довідки від 19.11.1990 № 174, довідки № 567, довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12.07.2013 № 25938 та від 09.08.2013 № 25938, наказу від 19.07.1987 № 196, наказу від 24.09.1987 № 263 та інформації наданої з Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області, яка надала довідку за вих. № 08-04/50 від 16 жовтня 2014 року, завірену копію історичної довідки по колгоспу ім. К. Маркса, витяг з власного рішення від 25 червня 2007 року про прийом архівних документів колишнього КСпП «Україна», завірені копії опису книг особового рахунку працівників КСП ім. К. Маркса по роках та акт від 25 травня 2007 року про передачу архівних документів, копію з відомості про виплату коштів ОСОБА_1 , у 1987 році як члену колгоспу.
Зазначені документи сформовані у особову справу та приєднані Департаментом соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації до матеріалів справи.
Судом встановлено, що свою позицію Міністерство соціальної політики України обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у період з 17.07.1987 по 24.09.1987 у складі військової частини НОМЕР_4 , яка дислокувалася за межами зони відчуження. У довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12.07.2013 № 25938 та від 09.08.2013 № 25938 не відображено дні виїздів в зону відчуження.
Дослідивши фактичні підстави прийняття спірного рішення та обставини справи, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу преамбули Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 9 Закону визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
При цьому, стаття 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до частин 1, 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 65 цього Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Поряд з цим, судом встановлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_2 позивачу було видано відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української PCP від 18 червня 1991 року №44 та постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської Ради професійних спілок від 2 липня 1990 року № 148.
Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видавалися посвідчення за новими зразками, перевірка правильності видачі яких здійснювалася упродовж 1997 - 1998 років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 року № 135. У посвідченнях щодо правильності яких не було сумнівів, на правій сторінці по діагоналі зліва направо ставився штамп червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці сторінки робився запис про дату перереєстрації, який скріплювався печаткою.
Таким чином, суд погоджується з представниками відповідача, що додане до справи посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 є недійсним з 28 лютого 1993 року.
Поряд з цим, суд наголошує, що позивач не оскаржує дії службових осіб державного органу, що були відповідальні за перереєстрацію посвідчення ОСОБА_1 упродовж 1997 - 1998 років, останній оскаржує рішення, яким позивачу відмовлено у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з не підтвердженням факту виконання ним робіт в зоні відчуження, а тому досліджуючи документи, які були надані позивачем для вирішення питання визначення відповідного статусу, судом було встановлено, що згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 17 липня до 24 вересня 1987 року виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини № 57278 та отримав дозу опромінення 3,330 бер (а.с. 7).
З пояснень позивача встановлено, що зазначена військова частина у вказаний період дислокувалась у с. Поліське Київської області, яке знаходилось за межами зони відчуження. При цьому, вона виконувала роботи з прибирання території 4-го енергоблоку самої станції, дезактивації спецодягу та засобів індивідуального захисту осіб, які виконували роботи з ремонту 4-го енергоблоку, встановлення тимчасового укриття в місці вибуху.
При цьому, судом встановлено, що за участь у виконанні робіт у районі ЧАЕС 15 травня 1991 року ОСОБА_1 . Кролевецьким райвійськкоматом видано посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 8) учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.
В зв`язку з досягненням у 2012 році 50-річного віку, з метою подальшого оформлення документів для отримання пенсійного забезпечення на пільгових умовах, як ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС, у червні 2013 року позивач звернувся до Чернігівської обласної державної адміністрації про видачу йому взамін старого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 2 за зразком, встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51.
На підтвердження виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини № НОМЕР_4 разом з заявою надав копію військового квитка, копію довідки від 24 вересня 1987 року № 567 та копію довідки без дати і номеру (а.с. 9) за підписом командира частини, скріпленої печаткою, копію посвідчення серії НОМЕР_2 , копію архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27 квітня 2004 року № 18525 (а.с. 10) та копію довідки Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 19 листопада 1990 року № 174 про участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 17.07.1987 по 28.09.1987 (а.с. 11).
У кінці липня 2013 року ОСОБА_1 поштою отримав листа від 26 липня 2013 року № 10- 1 1/7301 (а.с. 12) з відповіддю з Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, згідно якої наданих позивачем документів недостатньо для визначення йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та рекомендовано зібрати додаткові документи, зокрема щодо виплати підвищеної заробітної плати. Також з цієї відповіді Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації позивачу стало відомо, що для вирішення даного питання потрібно звернутись із письмової заявою та оригіналами і копіями відповідних документів спочатку до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації. Останнє в подальшому направляє їх для розгляду до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.
В подальшому, за отриманням додаткових підтверджуючих документів, позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату, Галузевого архіву Міністерства оборони України, Інституту проблем безпеки атомних електростанцій Національної академії наук України та Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області. Всі звернення подавав письмово та направляв поштою.
З Кролевецького районного військового комісаріату надійшла відповідь листом від 26 липня 2013 року № 704 з довідкою від 26 липня 2013 року № 196 (12а) про підтвердження участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Як вбачається з зазначених документів, у райвійськкоматі зберігається частина документів на підтвердження обставин виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини № 57278 у 1987 році. Крім того, у відповіді військового комісаріату зазначено, що інші відомості мають зберігатись у Галузевому архіві Міністерства оборони України.
Галузевий державний архів Міністерства оборони України надав архівну довідку від 9 серпня 2013 року № 25938 (а.с. 13) про те, що ОСОБА_1 дійсно у період з 19 липня до 24 вересня 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На підтвердження наданих відомостей до цієї довідки було додано завірені належним чином копії наказів (а.с. 13, 14) про прибуття та вибуття з робіт по ліквідації Чорнобильської катастрофи.
Інститутом проблем безпеки атомних електростанцій ОСОБА_1 було надано відповідь листом від 4 грудня 2013 року № 06/414 (а.с. 15). згідно якої даними по військовій частині НОМЕР_4 вони не володіють. Додатково у відповіді було вказано, що максимально допустима доза зовнішнього гамма опромінення для категорії А. до якої відноситься позивач, у 1987 році становила 5 Бер. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач за період з 19 липня до 24 вересня 1987 року включно отримав опромінення 3,33 Бер.
Дубовицька сільська рада Кролевецького району Сумської області у відповідь на звернення позивача надала йому довідку за вих. № 08-04/50 від 16 жовтня 2014 року (а.с. 16), завірену копію історичної довідки по колгоспу ім. К. Маркса (а.с. 17), витяг з власного рішення від 25 червня 2007 року (а.с. 18) про прийом архівних документів колишнього КСпП «Україна», завірені копії опису книг особового рахунку працівників КСП ім. К. Маркса по роках та акт від 25 травня 2007 року про передачу архівних документів (а.с. 19) та копію з відомості (а.с. 20) про виплату коштів ОСОБА_1 , у 1987 році як члену колгоспу. Вказаними документами підтверджується оплата праці позивачу у підвищеному розмірі у період виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.
Таким чином, враховуючи встановлене, суд зазначає, що відповідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51, якою затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видача посвідчень провадиться, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження;
в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм права та приєднаних до матеріалів справи документів, які також надавались і відповідачам, суд погоджується з останніми, що військова частина НОМЕР_4 , в яку позивач прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 , дислокувалася за межами зони відчуження.
Поряд з цим, суд наголошує, що згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.08.2013 № 25938, в наказах начальника 481 прийомного пункту за 1987 відображено: прибуття ряд. ОСОБА_1 (ініціали не розшифровані) з Сумського ОВК і вибуття у район ЧАЕС в в/ч НОМЕР_5 (так в тексті)./наказ № 196 від 19.07.1987/; вибуття ряд. ОСОБА_1 (ініціали не розшифровані) з району ЧАЕС в/ч НОМЕР_4 і вибуття до Сумського ОВК./наказ № 263 від 24.09.1987/.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 виконував роботи саме в зоні відчуження у період з 19.07.1987 по 24.09.1987 у складі військової частини НОМЕР_4 , оскільки згідно наказу від 19.07.1987 № 196, саме цього числа (19.07.1987) слід вважати вибуття позивачем у район ЧАЕС та згідно наказу від 24.09.1987 № 263 датою вибуття позивача з району ЧАЕС є 24.09.1987 (а.с. 14), що спростовує твердження комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України щодо не відображення днів виїздів в зону відчуження ОСОБА_1 .
Крім того, суд наголошує, що не приймає посилання відповідачів, що відповідно Директиви начальника Головного штабу Збройних сил України від 14.04.1993 (№ДГШ-63) така військова частина № НОМЕР_4 не включена до переліку військових частин, установ, підприємств і організацій, особовий склад яких брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, оскільки згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12.07.2013 № 25938 "Перелік військових частин, установ та підприємств, особистий склад яких приймав участь у роботах по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС в зоні відчуження"- знищені (Додаток до Директиви начальника Головного штабу Збройних сил України від 14.04.1993 (№ДГШ-63)), а тому, суд наголошує, що факт не відображення днів виїздів позивача в зону відчуження не спростовує та не зменшує встановлений факт як прибуття, так і вибуття ряд. ОСОБА_1 з району ЧАЕС та факт виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини № 57278 та отримання останнім дози опромінення в 3,330 бер.
Крім того, згідно документами наданими Дубовицькою сільською радою Кролевецького району Сумської області підтверджується оплата праці позивачу у підвищеному розмірі у період виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що приєднані до матеріалів справи документи, які також надавались і відповідачам, містять достатньо підстав, які свідчать про факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році протягом більше 14 календарних днів, а тому суд приходить до висновку про безпідставність висновку комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про не підтвердження факту виконання робіт в зоні відчуження оформленого протоколом від 25.06.2015 № 87.
Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що у зв`язку з прийняттям спірного рішення відповідачі позбавили права позивача на отримання пенсій та державних пільг, які йому надаються згідно чинного законодавства України, а тому, серед іншого, зазначене становить порушення його права на мирне володіння своїм майном передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках Европейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а п.2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").
Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").
Суд зауважує, що принцип захисту легітимних очікувань належить до принципів, що розвивалися судовою практикою Європейського суду з метою контролю за здійсненням влади так, щоб не допустити свавілля та зловживань, з метою захисту від можливих порушень з боку публічної адміністрації, в першу чергу, при реалізації державними органами та посадовими особами дискреційних повноважень.
Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що в частині визнання протиправним та скасування рішення від 25 червня 2015 року комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки таке рішення суб`єкта владних повноважень знаходиться поза межами правового поля та підлягає скасуванню.
Поряд з цим, щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, яка полягає у неналежному, неповному та необ`єктивному розгляді заяви ОСОБА_1 від 6 січня 2015 року з доданими документами щодо визначення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС суд зазначає, що позивачем жодним чином не обґрунтовано, в чому саме зазначеною комісією порушено неналежність (порядок, процедура), неповнота та необ`єктивність розгляду заяви ОСОБА_1 від 6 січня 2015 року.
Суд наголошує, що не знайшов бездіяльності комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 6 січня 2015 року.
Щодо визнання судом за ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та зобов`язання Чернігівської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, необхідно наголосити, що відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної в постанові Пленуму № 13 від 20 жовтня 2008 року, суд не може підміняти собою державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього інше рішення, яке б відповідало Закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Таким чином, суд не має права визнавати статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язувати відповідача 2. видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, яка полягає у неналежному, неповному та необ`єктивному розгляді заяви ОСОБА_1 від 6 січня 2015 року з доданими документами щодо визначення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС; визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2; зобов`язання Чернігівської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2., - необхідно відмовити повністю.
Таким чином, враховуючи вимоги Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 19 Конституції України та частину 1 статті 11, статей 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення від 25 червня 2015 року комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підлягають задоволенню повністю.
В іншій частині позову, суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю.
Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 25 червня 2015 року комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України про відмову у визначенні ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Ю.О. Скалозуб

Судді: С.Л. Клопот

Л.О. Житняк