Справа № 2-а-188/2010
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-188/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України АР Крим про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд скасувати постанову серії АК № 179652 від 30.08.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн. та закрити провадження в праві в зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення, посилаючись на те, що згідно постанови АК 179652 в справі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2010 року, винесеної інспектором ДПС Республіканської роти при УДАІ ГУ МВС України в АР Крим ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн., яке виразилось у тому, що 30 серпня 2010 року о 11 год. 30 хв., керуючи автомобілем ДЕУ, державний номер НОМЕР_1 на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 691 км + 800 м, він здійснив обгін перед пішохідним переходом більше, ніж за 100 м в ненаселеному пункті та закінчив обгін після нього.

Він не погоджується із вищезазначеною постановою, оскільки вона була складена без урахування обставин по даній справі, що мають істотне значення.

Ним було здійснено не обгін, а об'їзд транспортного засобу, що рухався попереду зі швидкістю 30 км/год., і дорожня розмітка дозволяла виконати вищезазначений маневр. Крім того, його автомобіль не перешкоджав руху інших транспортних засобів, не створював перешкоду для руху пішоходів, не створював аварійної ситуації.

Також відповідачем було складено протокол без будь-яких підтверджуючих документів та свідків, які могли б підтвердити порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, тобто на власний розсуд. відповідачем складено протокол без підтверджуючих даних, тобто не довів в діях позивача склад адміністративного правопорушення.

Крім того, п. 2.2 „Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 22.10 2003 № 1217, зазначено, що „ з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь-якого правопорушення".

Статтею 251 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення визначено, що: „Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим

щ загальним як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу

Б щ рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а

також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання, (перебування, знаходження) позивача (ч. 2 ст.19 КАС України).

Відповідно до ч. 3 Постанови від 06.03.2008 р. № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду, до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

В судове засідання позивач не зявився подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, а тому суд вважає розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи документах.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою АК № 179652 від 30 серпня 2010 року позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 грн., за те що позивач ОСОБА_1 30 серпня 2010 року об 11 год. 30 хв., керуючи автомобілем ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 691 км + 800 м, здійснив обгін перед пішохідним переходом більше, ніж за 100 м в ненаселеному пункті та закінчив обгін після нього, згідно інспектором ДПС Республіканської роти при УДАІ ГУ МВС України в АР Крим ОСОБА_2 був складений відповідний протокол та винесена вищевказана постанова.

Позивач вважає постанову серії АК № 179652 від 30 серпня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 450 грн. є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження закриття внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Як на доказ вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором ДПС Республіканської роти при УДАІ ГУ МВС України в АР Крим ОСОБА_2 у постанові АК № 179652 від 30 серпня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення посилається на те, що вчинене позивачем правопорушення вимог п. 14.6.в ОСОБА_3 дорожнього руху.

Після складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення позивачем в обох документах лише були поставлені підписи та він отримав на руки всі копії. Підписи позивачем були поставлені з огляду на те, що ознайомився з протоколом та постановою, але ні в якому разі не з згодою їх змісту.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Під час розгляду таких справ необхідно зясовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказом в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобі, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів. А також іншими документами.

Крім того, п.2.2 «Інструкції з організації провадження діловодства у справах про адміністративне правопорушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 117, що «з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь якого правопорушення».

Докази мають велике значення для правильного вирішення справи, адже на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин даної справи.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Під час розгляду таких справ необхідно зясовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що давали можливість зробити висновки суду про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому дана постанова підлягає до скасування за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та провадження по справі необхідно закрити.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, п. 2.2 «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 1217, ОСОБА_3 дорожнього руху, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України АР Крим про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АК № 179652 по справі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2010 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 450 грн. скасувати та провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І. Шевченко