Справа № 591/76/15-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2015 р. м. Київ К/800/19633/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Маслія В.І.
Чумаченко Т.А.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі №591/76/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати розпорядження від 18.07.2014 року №6538 про призначення йому пенсії за віком з 16.07.2014 року в розмірі 1157,30 грн., зобов'язати провести перерахунок та виплату з 16.07.2014 року його пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначив, що після досягнення пенсійного віку він набув право на призначення пенсії за віком за Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівника по Україні за три роки, що передують року звернення, у зв'язку із чим звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Проте, при призначенні пенсії Управління ПФУ використало схему нарахування, яка використовується при перерахунку раніше призначених пенсій та застосувало показник заробітної плати за 2007 рік.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року змінено постанову суду першої інстанції шляхом виключення із мотивувальної частини судження суду про відсутність в Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах підстав для переведення ОСОБА_4 з одного виду пенсії на інший. В іншій частині постанову Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протоколом УПФУ в м. Сумах №40124 від 27.10.2006 року позивачу відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII була призначена пенсія за вислугу років з 05.10.2006 року в розмірі 481,41 грн., яку він отримав за жовтень та листопад 2006 року.

30.11.2006 позивач звернувся до відповідача із заявою про закриття пенсійної справи та відмову від пенсії за вислугу років з 01.12.2006 року, оскільки з 05.10.2006 року працевлаштовується за спеціальністю.

Розпорядженням УПФУ в м. Сумах від 22.12.2006 року виплата пенсії ОСОБА_4 припинена з 01.12.2006 року, особовий рахунок НОМЕР_1 закритий у зв'язку з працевлаштуванням на посаду, що дає право на пенсію за вислугу років.

10.07.2014 року ОСОБА_4 звернувся до УПФУ в м. Сумах із заявою про призначення йому пенсії за віком. Розпорядженням від 18.07.2014 року №6538 позивачу була призначена пенсія за віком в розмірі 1157,30 грн.

Не погодившись з розміром призначеної пенсії, 18.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою.

Листом від 29.12.2014 року №596/к УПФУ в м. Сумах повідомило позивачу, що розрахунок заробітної плати (доходу) для призначення пенсії за віком проведений відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, оскільки середня заробітна плата за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, визначена в ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV застосовується під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови набуття не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з помилковості застосування Управлінням ПФУ положень ст.45 Закону №1058-IV, оскільки ОСОБА_4 набув право на отримання пенсії за Законом №1058-IV лише у 2014 році та вперше звернувся із заявою про її нарахування 10 липня 2014 року, а тому не може мати статусу особи, переведеної з одного виду пенсії на інший.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, зазначивши при цьому, що при розгляді заяви ОСОБА_4 пенсійним органом мало вирішуватися і фактично вирішено питання про переведення позивача з одного виду пенсії (за вислугу років) на інший (за віком). Однак, застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, можливе лише за наявності згоди (бажання) особи, яка звернулась до пенсійного органу.

Колегія суддів вважає передчасними такі висновки суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_4 було призначено пенсію відповідно до Закону №1788-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, відповідно до ст.51 Закону №1788-XII, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

При призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону.

Крім того, після припинення виплати пенсії за вислугу років, ОСОБА_4 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку про застосування у цій справі частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 09 червня 2015 року № 21-550а14 за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Миколаєва про визнання незаконними дій, розпорядження та рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке змінене помилково.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст.226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2015 року скасувати, а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: