Справа № 810/5634/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/7363/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Маринчак Н.Є.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 р.

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 р.

у справі № 810/5634/14

за позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстроймонтаж-02»

про застосування адміністративного арешту активів

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - позивач, ДПІ у м. Херсоні) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстроймонтаж-02» (далі - відповідач, ТОВ «Спецстроймонтаж-02») про застосування адміністративного арешту активів.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 р. змінено мотивувальну частину постанови Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 р. В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Херсоні, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2014 р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Спецстроймонтаж-02» є юридичною особою, зареєстрований 31.12.1999 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради, перебуває на обліку в податковому органі як платник податку на додану вартість.

Підставою накладення арешту на кошти та цінні папери, що належать відповідачу в сумі 3 359 595,12 грн., є податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 055 921,68 грн. та податку на прибуток приватних підприємств на суму 2 303 673,44 грн.

Згідно з пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до п.94.4 ст.94 Кодексу арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Положеннями пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 Кодексу встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Отже, реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків. У цьому разі рішення керівника податкового органу або його заступника не приймається.

За приписами п.94.1 ст.94 Кодексу адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з п.94.2 ст.94 Кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відтак, адміністративний арешт застосовується за наявності однієї із вищенаведених обставин, встановлених законом.

При цьому наявність у відповідача податкового боргу та вручення йому податкової вимоги не є безумовною підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог не вказує на конкретну обставину, яка, на його думку, є підставою для застосування арешту коштів на рахунку відповідача.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, щодо відсутності обставин, передбачених положеннями п.94.2 ст.94 Кодексу, які є підставою для застосування адміністративного арешту активів ТОВ «Спецстроймонтаж-02».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга позивача підлягає відхиленню, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області відхилити.

2.Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун