Справа № 2-а-1680/11
Суддя: Тіщенко Л. В.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1680/11 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.07.2011 року суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Талалаївському районі про визнання неправомірними дій УПФУ та стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі про визнання неправомірними дій, про зобовязання здійснити виплату йому щомісячної державної соціальної допомоги. В позовній заяві вказує, що вона має статус «Дитини війни» у звязку з чим, у відповідності до статті 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», має право на щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену допомогу не нараховує і не виплачує, тому позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача, зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату їй недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 07.01.2011 року по 07.07.2011 року відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач УПФУ в Талалаївському районі надав до суду письмові заперечення на позов, в яких позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилась 14 травня 1936 року і згідно із статтею 1 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» відноситься до категорії «Діти війни», так як на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) їй було менше 18 років, що підтверджується копією паспорта (а.с.5) та пенсійного посвідчення (а.с.6). Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст. 6 зазначеного ОСОБА_2.

Згідно законодавства України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті.Відповідно до статті 7 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Статтею 72 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що джерелами формування коштів Пенсійного Фонду України є також кошти Державного бюджету, які спрямовуються на фінансування пенсійних програм. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Однак, в той же час, на думку суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. 3 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107 текст статті 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в такій редакції (набрала чинності з 01 січня 2008 року): «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього ОСОБА_2 та ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України «У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61,62,63,66 розділу II, пункту 3 розділу III ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)» від 22.05.2008 р. №10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. №107 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України ОСОБА_2, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх не конституційність.

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 ОСОБА_2 України « Про соціальний захист дітей війни» у редакції цього ОСОБА_2 від 18.11.2004 року № 2195- IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року і діяли також протягом 2009 року. Згідно ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року, який опублікований 30.04.2010 року і застосовується з 01 січня 2010 року, дія статті 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинена, тому і у 2010 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

ОСОБА_2 України від 14.06.2011 року «Про внесення змін до ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 червня 2011 року, оскільки опубліковані в газеті «Голос України» за 18 червня 2011 року. таким чином, суд приходить до висновку, що граничною датою задоволення позовних вимог позивача є 18 червня 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що УПФУ в Талалаївському районі Чернігівської області позивачу ОСОБА_1 щомісячне підвищення дітям війни за період із січня по червень 2011 року виплачувало в розмірі 49 грн. 80 коп. щомісячно. (а.с.7). Даний розмір встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Разом з тим частиною 2 ст. 3 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим ОСОБА_2, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Таким чином, положення даної постанови Кабінету Міністрів України не можуть бути застосовані при вирішенні цього спору.

Отже, у період з 07.01.2011 року по 18.06.2011 року позивачу ОСОБА_1 нарахування та виплата щомісячної соціальної допомоги здійснювалась з порушенням чинного на час виплати законодавства, в звязку з чим недоотримані виплати підлягають перерахунку та виплаті.

Тому необхідно зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням підвищення її розміру на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 07 січня 2011 року по 18 червня 2011 року включно, відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України "Про соціальний захист дітей війни", ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше проведених виплат.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 183 2 КАС України, ст. ст. 1, 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі про визнання протиправною бездіяльності УПФУ, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі, меншому ніж 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 07 січня 2011 року по 18 червня 2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі Чернігівської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення її розміру, як дитині війни, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 07 січня 2011 року по 18 червня 2011 року та виплатити її в подальшому на користь позивача за виключенням суми фактично проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду, прийнята в скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Тіщенко