Справа № 2а/0470/11815/12
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ К/800/45623/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого -Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

при секретарі судового засідання Міщенко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року

у справі № 2а/0470/11815/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛІЯ»

до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАЛІЯ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року скасовано. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛІЯ» задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби від 10.09.2012 року № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АВАЛІЯ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на 37 005 263, 00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами касаційної скарги не погоджується, просить залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник позивача проти касаційної скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «АВАЛІЯ» за звітні податкові періоди II-IV квартали 2011 року, I квартал 2012 року, I півріччя 2012 року відповідачем складено акт від 13.08.2012 року №1807/15-1/34499668, яким встановлено заниження податку на прибуток за II-IV квартали 2011 року на 37 005 263, 00 грн., а також завищення збитків від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами у додатках ЦП до податкових декларацій з податку на прибуток за I квартал 2012 року та I півріччя 2012 року на 160 892 561, 00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2012 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 37 005 263, 00 грн.

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу про завищення платником податків збитків від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами в результаті відображення ним від'ємного фінансового результату попереднього (звітного) періоду в рядку 1.3 додатка ЦП до декларації за II, ІІ-ІІІ та II-IV квартал 2011 року, за I квартал та I півріччя 2012 року зі знаком «-» (мінус).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за даними додатку ЦП до рядків 03.20 та 03.21 додатка ІД до податкової декларації з податку на прибуток за II-IV квартали 2011 року показник рядка 1, розрахований за формулою р.1.1 - р.1.2 - р.1.3 (45 613 420 - 45 613 477 - (- 160 892 504) = «+» 160 892 447), та повинен складати «+» 160 892 447 грн. замість «-» 160 892 561 грн. У зв'язку з чим, підприємством не вірно визначено фінансовий результат від операцій з акціями та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами та, відповідно, занижено доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанцій зазначив про помилковість таких висновків податкового органу та суду першої інстанцій і мотивував це відсутністю порушень позивачем вимог податкового законодавства та протиправністю прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, вважає висновок суду апеляційної правильними, враховуючи таке.

Відповідно до п. 153.8 ст. 153 Податкового кодексу України для цілей цього підпункту під терміном «доходи» слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману (нараховану) платником податку від продажу, обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, а також вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв'язку з таким продажем, обміном, викупом емітентом, погашенням або відчуженням. До складу доходів включається також сума будь-якої заборгованості платника податку, яка погашається у зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

Під терміном «витрати» слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю (у тому числі емітенту під час розміщення) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням.

Платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав в тому числі окремий облік операцій з цінними паперами, придбаними під час їх розміщення, повторного продажу емітентом чи в результаті здійснення внеску до статутного капіталу. При цьому облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами. Витрати платника податку, понесені при придбанні цінних паперів, які використані платником в операціях РЕПО, не враховуються у визначенні фінансових результатів за операціями з торгівлі цінними паперами протягом строку РЕПО, а враховуються при визначенні фінансових результатів за операціями РЕПО в порядку, передбаченому в пункті 153.9 цієї статті.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу (обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження) кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

У разі якщо платник податку виступає інвестором при первинному розміщенні цінних паперів або наступного продажу власних акцій емітентом, або у разі внесення коштів до статутного капіталу емітента, то витрати, сплачені (нараховані) таким платником податку емітенту таких цінних паперів, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від відчуження таких цінних паперів.

Усі інші витрати та доходи платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, визначеними цим підпунктом, враховуються у визначенні об'єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що TOB «АВАЛІЯ» відображало збитки від операцій з акціями у податковій звітності з податку на прибуток підприємства за II квартал 2011 року, II-III квартал 2011 року, II-IV квартал 2011 року, I квартал та I півріччя 2012 року.

Зазначені збитки виникли за рахунок перенесення показників від'ємного фінансового результату від операцій з акціями попереднього звітного періоду - I кварталу 2011 року, де був задекларований від'ємний фінансовий результат в розмірі 160 892 504, 00 грн., до додатку ЦП декларації з податку на прибуток за II квартал 2011 року та в подальшому при перенесенні зазначених від'ємних результатів у декларації наступних звітних періодів 2011 року та 2012 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сума від'ємного фінансового результату була нарахована TOB «АВАЛІЯ» правомірно, що підтверджуються наявними в матеріалах справи належним чином оформленими первинними документами, однак помилкового зазначена із знаком мінус.

Таким чином, враховуючи те, що рядок 1.3 додатка ЦП має назву «від'ємний фінансовий результат попереднього звітного (податкового) періоду», а отже і сума, зазначена в ньому, означає від'ємне значення, яке зменшує фінансовий результат від операцій з цінними паперами незалежно від зазначеного знаку, наявність або відсутність в рядку 1.3 додатка ЦП знаку «-» (мінус) жодним чином не впливає на визначення суми прибутку або суми збитку від операцій з акціями у відповідному звітному періоді та не може впливати на розрахунок суми грошового зобов'язання.

Отже, юридично правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем необґрунтовано, оскільки останнім під час судового розгляду не доведено фактів допущення порушень вимог податкового законодавства позивачем.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судом апеляційної інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук