Справа № 2а-2546/10/1370
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 р. Справа № 33782/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Львові на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2010 року у справі за позовом Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" до Державної податкової інспекції в м. Львові, Державної податкової інспекції в Галицькому м. Львова про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Львові, Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова та просить визнати нечинними та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові від 28.07.2009 року №12576, одночасно прийняті за нслідками адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення від 14.10.2009 року №12576/1/17465 та від 31.12.2009 року №12576/2/22779, від 22.03.2010 року №12576/3/22779, що прийняті ДПІ у Галицькому районі м, Львова.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що за наслідком проведеної виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року податковим органом складено акт № 242/23-2/01432606 від 14.07.2009 року. На підставі даного акту було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 28.07.2009 року №12576 та донараховано позивачу податкове зобов'язання з рентної плати за газ, що видобутий в Україні на загальну суму 47610 грн., з яких: основний платіж - 31400 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 16210 грн. При цьому позивач вважає, що висновок податкового органу про заниження ДП "Західукргеологія" податкових зобов'язань з рентної плати за газ, що видобутий в Україні, не грунтується на нормах чинного законодавства, зокрема, Закону України "Про нафту і газ» від 12.07.2001 року №2665. Також позивач вказує, що ДП "Західукргеологія" має відповідний спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами, а рентна плата була сплачена в повному обсязі до бюджету оператором по Договору про спільну діяльність ЗАТ "Інтернафтогазбуд".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2010 року позов задоволено з тих підстав, що платником податків по договору про спільну діяльність ЗАТ "Інтернафтогазбуд", який уповноважений учасник договору спільної діяльності сторін

на підставі довіреностей вести бухгалтерський та податковий облік, нараховувати і сплачувати платежі до Державного бюджету України, в тому числі рентні платежі, то такі за

місцем реєстрації договорів подавали інформацію про видобуток вуглеводневої сировини розрахунки по рентній платі, і відповідно сплачували його.

Не погодившись з постановою суду її оскаржила Державна податкова інспекція в м. Львові (правонаступником якої є спеціалізована Державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Львові) та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є недоведеними, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі вказує на те, що отримання суб'єктами господарювання, які не мають спецдозволу, доступу до надр з метою здійснення діяльності пов'язаної з користування нафтогазоносними надрами є можливим лише у випадку об'єднання майна учасників договору СД, один з яких є власником спецдозволу, у той час як передача прав користування суперечить ст.14 Закону України №2665. При цьому суб'єктом, який набуває прав власності на видобуту вуглеводневу сировину, є, згідно із ст.10 Закону N 2665, власник спецдозволу, і саме він несе відповідальність за всі дії суб'єктів, які залучаються до користування надрами.

Одночасно апелянт покликається на положення ст. 153 ГК України за якими слідує, що до обов'язків суб'єктів господарювання щодо використання природних ресурсів віднесено своєчасне внесення відповідної плати за використання природних ресурсів та здійснення господарської діяльності без порушення прав інших власників і користувачів природних ресурсів.

Також покликається на п. 7.5 ст. 7 Закону № 2181-Ш за яким переуступка податкових зобов»язань не допускається, оскільки п. 2 Порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 року № 256, платниками рентної плати визначено суб'єктів господарювання, які добувають вуглеводневу сировину на підставі спеціальних дозволів на право користування надрами, виданих у встановленому законодавством порядку.

Для визначення результатів господарської діяльності та сплати податку на прибуток підприємств власники спеціальних дозволів на право користування нафтогазоносними надрами повинні відповідно до пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону України « Про оподаткування прибутку підприємств» від 18.12.1994 року № 334/94-ВР відносити суми сплачених податків, які обумовлені реалізацією прав користування надрами (платежі за користування надрами, збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, рентна плата), до власних валових витрат.

Тому апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову за якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини справи, що мають значення для правильного вирішення позову та визначив правові норми, що регулюють дані правовідносини.

Державною податковою інспекцією у м. Львові на підставі направлення від 30.04.2009 року №38/23-2 та від 02.06.2009 року №48/23-2 проведено виїзну планову документальну перевірку ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року.

За результатами перевірки ДПІ в м.Львові складено акт №242/23-2/01432606 від 14.07.2009 року, в висновках якого зазначено про заниження ДП «Західукргеологія» податкових зобов'язань по рентній платі за газ, що видобутий в Україні.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ в м.Львові прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.07.2009 року №12576, яким донараховано ДП «Західукргеологія» податкове зобов'язання з рентної плати за газ, що видобутий в Україні на

загальну суму 47610 грн, з яких: основний платіж - 31400, грн. та штрафні (фінансові) санкції - 16210 грн.

В порядку процедури адміністративного оскарження ДПІ в м.Львові прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.10.2009 року №12576/1/17465, №12576/2/22779 від 31.12.2009 року, ДПІ в Галицькому районі м. Львова - №12576/3/22779 від 22.03.2010 року на загальну суму 47610 грн.

З вказаними податковими повідомленнями рішеннями не погодилося ДП «Західукргеологія» та звернулося 19.03.2010 року до суду за захистом порушеного права.

Суд першої інстанції вірно встановив, що 04.01.2001 року укладено Договір про спільну інвестиційну і виробничу діяльність з геологічного вивчення та дослідно - промислової розробки Ретичинської площі між Державним геологічним підприємством «Західукргеологія» (правонаступником якого є ДП «Західукргеологія» «Надра України») та ЗАТ «Інтернафтогазбуд», який погоджено заступником міністра екології та природних ресурсів України та взято на облік в ДПІ Радянського району м. Києва 05.04.2001 р. за №Д-066 (довідка №4-ОПП про взяття на облік платника податків 09 квітня 2001 року №Д-066/3624), в зв'язку з територіальним перерозподілом м. Києва перереєстровано до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва за №14680/29-107.

При цьому ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія" є власником ліцензії (спеціального дозволу) за №2337 від 12.08.2003 року на користування надрами.

ЗАТ "Інтернафтогазбуд" як оператор за договором про спільну діяльність (Договором СД) силами власного виробничого підрозділу здійснює операції з координації спільної діяльності у відповідності з програмою спільної діяльності, зокрема, веде бухгалтерський та податковий облік спільної діяльності. Позивач безпосередньо не займається добуванням вуглеводневої сировини в межах Договорів про спільну діяльність.

ДП «Західукргеологія» при укладені договорів простого товариства використовував затверджений НАК «Надра України» типовий договір простого товариства, обов'язковим додатком до якого є доручення. На підставі виданих позивачем доручень на операторів спільної діяльності покладено обов'язки по організації, управлінню, обліку СД, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1134 ЦК України, якою дозволяється доручати одному з учасників ведення бухгалтерського обліку.

Статтею 1130 ЦК України передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

У відповідності до ст. 1135 ЦК України передбачено, що під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору цього товариства.

Тому вірними є висновок суду першої інстанції, що якщо дорученням обов'язки та права щодо представництва інтересів усіх учасників покладено на одного з учасників, то усі дії (в тому числі і сплата рентних платежів) здійснюються саме уповноваженим учасником від імені і в інтересах усіх учасників спільної діяльності.

Відповідно до умов договору від 04.01.2001 року ЗАТ «Інтернафтогазбуд» виступає оператором. Підпунктами 7.1. та 7.2. Договору передбачено, що Оператор веде облік продукції, отриманої в процесі спільної діяльності, витрат та фінансових результатів, пов'язаних із спільною діяльністю. Для зарахування фінансових засобів Інвестора та їх руху Оператор відкриває окремий рахунок, веде окремий бухгалтерський облік і звітність з діяльності, що пов'язана з Договором. Облік та складання податкової звітності результатів спільної діяльності, а також розрахунки з бюджетом, ведуться Оператором у відповідності з чинним законодавством України.

Статтею 1 Закону №2665 передбачено, що користувач нафтогазоносними надрами це юридична або фізична особа, що має спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами з метою пошуку та розвідки родовищ нафти і газу, видобутку нафти і газу або їх

зберігання, повернення (захоронення) супутніх і стічних вод, інших відходів, що видобуваються в процесі розвідки і розробки родовищ нафти і газу.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Закону №2665, власник спеціального дозволу на користування газоносними надрами не може дарувати або будь-яким чином відчужувати права, надані йому спеціальним дозволом на користування нафтогазоносними надрами, будь-якій іншій юридичній чи фізичній особі, в тому числі передавати їх до статутних фондів створюваних з його участю суб»єктів господарської діяльності, а також до складу майна спільної діяльності.

З наведеного суд першої інстанції зробив правильний висновок, що законодавцем заборонено передавати такий дозвіл до майна спільної діяльності.

Досліджуваний договір не містить положень про передачу дозволу на користування надрами, який належить одному учаснику спільної діяльності позивачу другій стороні договору - ЗАТ «Інтернафтогазбуд».

Згідно з п. 7.7.1. Закону №334, спільна діяльність без створення юридичної провадиться на підставі договору про спільну діяльність, що передбачає об'єднання коштів майна учасників для досягнення спільної мети. Пунктом 7.7.2. цього Закону передбачено, що облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це і сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів платника податку.

Платником податків по договору СД є Оператор - ЗАТ "Інтернафтогазбуд", який уповноважений учасниками договору на підставі довіреностей вести бухгалтерський та податковий облік, нараховувати і сплачувати платежі до Державного бюджету України, в тому числі рентні платежі, то такі за місцем реєстрації договорів подавали інформацію про видобуток вуглеводневої сировини та розрахунки по рентній платі, і відповідно сплачували його.

Факт сплати Оператором по Договору СД - ЗАТ "Інтернафтогазбуд" в повному обсязі рентних платежів за газ, що видобутий в Україні, до Державного бюджету підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями та не заперечується стороною відповідача.

Наказом ДПА України від 30.09.2004 року №571 затверджено Порядком ведення податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи за п.3 та 8 якого визначено порядок ведення обліку податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи здійснюється особою, яка уповноважена іншими сторонами згідно з умовами договору про спільну діяльність вести облік результатів спільної діяльності, та учасниками такого договору; такий облік ведеться уповноваженим платником окремо від обліку результатів іншої господарської діяльності такого платника, уповноважений платник несе відповідальність за утримання та перерахування до бюджету податку, який було обчислено від спільної діяльності.

Механізм обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати на нафту, природний газ і газовий конденсат визначено п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України Від 22.03.2001 року №256. Згідно з п.2 Постанови №2 платниками рентної плати є суб'єктом господарювання, які добувають вуглеводну сировину на підставі спеціальних дозволів (ліцензій) на право користування надрами, виданих в установлено законодавством порядку. Пунктом 4 даної Постанови передбачено, що сума рентної плати визначається платником відповідно до обсягу видобутої сировини та встановлених Законом ставок рентної плати.

В листі ДПА від 31.05.2007 року за N550/3/15-0311 щодо тлумачення ст. 49 Закону № 2665 зазначено, що спільна діяльність в надрокористуванні є чи не єдиним механізмом залучення інвестицій у нафтогазовидобувну сферу, а тому за наявності договору про спільну інвестиційну діяльність, один із учасників цього договору зобов'язаний мати відповідний спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами.

Також листом ДПА України, адресованого НАК «Надра України» І2.06.2007 року №5631/6/15-0316 підтверджено, що у разі якщо платник податку, що приймає участь у надрокористуванні на умовах спільної діяльності, сплачує (нараховує) рентні платежі, то такі платежі відображаються Оператором спільної діяльності у складі валових витрат у

відповідних рядках додатку Р1 до рядка 04.4 звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи.

Стаття 49 Закону № 2665 допускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платника податків, а тому у відповідності до п.п.4.4.1 ті.4.1 ст.4 Закону №2181 прийняття рішення приймається на користь платника податків.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивач діяв у відповідності до наведених податкових роз'яснень, а тому орган державної податкової служби безпідставно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Крім того, в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також сторона позивача представила акт перевірки ДПІ в Шевченківському районі м. Києва № 1748/23-03/580310482 від 08.07.2008 року, за яким при перевірці ЗАТ "Інтернафтогазбуд" по Договору СД (учасником якого є ДП «Західукргеологія» «Надра України» та ЗАТ «Інтернафтогазбуд») не встановлено факту неправомірної сплати рентної плати за газ саме ЗАТ "Інтернафтогазбуд". Також цим було підтверджено правильність та своєчасність такої сплати до Державного бюджету в 2005-2007 рр.

З наведеного необхідно зробити висновок в тому, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним спірного податкового повідомлення-рішення та не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на які покликався.

Окрім цього суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови у відповідності до вимог ст.162 КАС України та з врахуванням положень Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України 21.06.2001 року N 253, обґрунтовано скасувавши лише перше податкове повідомлення-рішення від 28.07.2009 року №12576, прийняте ДПІ у м. Львові.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу по даній справі необхідно відхилити.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1ч.1 ст.205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Львові - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2010 року у справі №2а-2546/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : В.П.Сапіга

Судді: Т.В. Онишкевич

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 11.02.2011р.