Справа № 815/5317/15
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5317/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по страховим внескам,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси звернулось до суду з адміністративним позовом до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 820, 14 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, як субєкт підприємницької діяльності та платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Позивач вказує, що внаслідок несплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з липня по вересень 2010 року за відповідачем утворилась недоїмка у розмірі 820, 14 грн., що підтверджується карткою особового рахунку страхувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування управлінням було надіслано страхувальнику, який має недоїмку, вимогу про сплату боргу, але відповідач в установлений законом строк зазначену у вимозі суму не сплатив та вимогу не оскаржив.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 недоїмку по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 820, 14 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся, проте судова кореспонденція повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового звязку: за закінченням терміну зберігання. Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець 29.06.2005 року та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 28.03.2007 року за реєстраційним номером 20446 (а.с. 6, 8, 13).

Згідно даних картки особового рахунку страхувальника, період розрахунку з 01.01.2010 року по 20.08.2015 року, за відповідачем рахується недоїмка по внескам у розмірі 820, 14 грн. (а.с. 10).

Судом встановлено, що зазначена заборгованість виникла за відповідачем внаслідок несплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у 2010 році.

З огляду на зазначене, управлінням Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси було складено та надіслано на адресу страхувальника вимогу про сплату недоїмки від 05.07.2013 року № Ф-845 про те, що станом на 01.07.2013 року заборгованість зі сплати страхових внесків становить 820, 14 грн. (а.с. 9).

Однак, з огляду на те, що відповідач у встановлений законом строк зазначену у вимозі суму боргу не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

01 квітня 2004 року набув чинності Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до п. 1 ст. 14 вказаного закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

За частиною 3 ст. 15 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальники набувають статусу платників страхових внесків з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, розділу 5 Інструкції № 21-1 Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003, відповідач, як страхувальник, зобовязаний одночасно з одержанням в установах банків коштів на оплату праці вчасно, за встановленою законодавством формою перерахувати внески на обовязкове державне пенсійне страхування згідно встановлених тарифів та надавати звітність у встановлені законодавством терміни до органів ПФУ.

Згідно з ч. 12 ст. 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

У відповідності з положеннями чч. 2, 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

При цьому, згідно п. 15 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Як встановлено судом, на виконання вимог ч. 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, позивач надсилав на адресу відповідача вимогу про сплату недоїмки від 05.07.2013 року № Ф-845 про те, що станом на 01.07.2013 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати страхових внесків становить 820, 14 грн., однак відповідач в установлений законом строк зазначену у вимозі суму боргу не сплатив. Докази оскарження відповідачем вимоги про сплату боргу відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку борг не сплатив, сума заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 820, 14 грн. підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 35, 69, 71, 72, 86, 128, 158-163 КАС України, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по страховим внескам задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на р/р 04 в ООУ ВАТ Державний ощадний банк України МФО 328845 заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 820, 14 грн. (вісімсот двадцять гривень 14 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук