Справа № 2а-0770/2192/11
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/2192/11
Ряд стат. звіту № 10.1
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шешеня О.М. за участю секретаря судового засідання Сочка О.Я. та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: Управління пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, представник ОСОБА_1;

відповідача: Державне підприємство " Солотвинський солерудник ", представник не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення заборгованості в сумі 703950,08 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 21 листопада 2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано протягом 25 листопада 2011 року.

Управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення заборгованості в сумі 703950,08 грн..

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наведені в позовній заяві та просив стягнути заборгованість в сумі 703950,08 грн..

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Солотвинський солерудник" (надалі ДП «Солотвинський солерудник») - являється платником страхових внесків відповідно до ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058, який набув чинності з 01.01.2004року (надалі - Закон №1058 від 09.07.2003р).

Органи Пенсійного фонду України зобов'язані здійснювати в межах своєї компетенції контроль за дотриманням страхувальниками та застрахованими особами вимог Закону № 1058 від 09.07.2003 р. Відповідно до п. 6 ст. 14 Закону № 1058 від 09.07.2003 р. страхувальниками відповідно до цього - Закону є роботодавці -фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058 від 09..07.2003 р., страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до ст. 15 ч. 6 та ст. 20 Закону № 1058 від 09.07.2003 р., суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, повинні сплачувати страхові внески до солідарних систем Пенсійного фонду України та внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно до ч. 2 ст. 106 вищевказаного Закону, суми страхових внесків, які своєчасно не сплачені, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються нарахуванням пені та штрафних санкцій.

Згідно ст.4 п.1 Закону № 400/97 - ВР від 26.06.97р., для платників збору, визначених п.1 та п.2 статті 1 цього Закону (а саме суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників) встановлюються ставки збору в розмірі 32 % з 01.01.2004р. до 31.03.2005р., 32,3% з 01.04.2005р. до 31.12.2005р., 31,8% з 01.01.2006р. по 31.12.2006р. від об'єкта оподаткування визначеного п.1 ст.2 цього Закону (суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" (108/95-ВР), виплати винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, а також суми сплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю).

Відповідно до п.1.1 ст. 1 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції. Відповідно до п.1 ст.14 Закону №1058 від 09.07.2003 р. роботодавці - юридичні та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру - являються страхувальниками, тому, відповідно до ст.15 Закону 1058 від 09.07.2003 р. вони є платниками страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України та зобов'язані сплачувати внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В п.п.1 п.8 Прикінцевих положень Закону № 1058 від 09.07.2003 р. зазначено, що страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку визначених цим Законом та "в розмірах передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (400/97).

Однак, відповідачем було порушено п. 6 ст. 17 Закону № 1058 від 09.07.2003 р та не сплачено суму страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягали сплаті за вказаний період.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 15.12.2006 р. по справі № 7/13-1999 затверджено Мирову угоду укладену між кредитором управління ПФУ в Тячівському районі Закарпатської області та боржником ДП «Солотвинський солерудник»(а.с. 5-8).

Згідно ст. 1. п.2. Мирової угоди відповідачеві надається відстрочка по сплаті боргів (пені та фінансових санкцій) строком до 01.05.2010р., а також розстрочка строком на 8 місяців, починаючи з 01.05.2010р. по 31.12.2010р. у звязку з чим заборгованість Боржника в сумі 87993, 76 грн., погашається рівними частками по 1/8 кожного місяця.

За період з 01.05.2010р. по 31.12.2010р. боржник повинен був погасити кредиторські вимоги в сумі 703 950,08 грн.

Проте, в порушення умов зазначених у Мировій угоді, Солотвинським солерудником належної оплати заборгованості не здійснено.

Ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду України перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій.

На час розгляду справи відповідач борг не погасив.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства " Солотвинський солерудник " задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства " Солотвинський солерудник " (90575 смт. Солотвино, вул. Шахтарська, 36, р/р 001 в Тересв'янському відділені Мукачівського КБ "Приватбанк" ) на користь відповідача заборгованість в сумі 703950,08 (сімсот три тисячі девятсот пятдесят грн. 08 коп.) грн..

3. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Шешеня О.М.