Справа № 2107/260/2012
Суддя: Стребков Ю. О.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2107/260/2012
П О С Т А Н О В А

21.02.2012

Місцевий суд Генічеського району Херсонської області в складі :

судді - Стребкова Ю.О.

секретаря - Соколович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі про стягнення недоплачених сум грошової допомоги дітям війни,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, де зазначає, що має статус дитини війни. Відповідно до вимог ЗУ Про соціальний захист дітей війни, таким особам передбачено щомісячні грошові виплати за місцем проживання у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач вважає, що йому не була виплачена в повному обсязі ця допомога з 16.07.2011р. щомісячно, чим порушено його права. Просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому зазначену допомогу за вказаний період, відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив позовні вимоги, просить визнати бездіяльність відповідачів неправомірною та зобов"язати їх виплатити йому зазначену допомогу з 16 липня 2011 року.

Представник відповідача управління пенсійного фонду до судового засідання не прибув, надіслав телефонограму про розгляд справи за його відсутності, з позовом не погодився.

Вислухав позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне : дійсно позивач має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячну грошову допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії визначається моментом здійснення виплати.

Позивачу була часткова сплачена зазначена допомога відповідно до Постанови КМУ № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадяну розмірі 10%.

Але, суд звертає увагу на те, що ч.2 ст.3 ЗУ Про соціальний захист дітей війни встановлено заборону на обмеження соціальної забезпеченості визначеної цим законом за допомогою інших нормативних актів.

Згідно з нормою ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина, безпосередньо на підставі Конституції України, гарантується. Забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту населення.

Суд констатує, що позивач, згідно з вимогами ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції, що діяла до 19.06.2011 року, мав право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається тільки за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняі іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не існує.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду і підстав про його поновлення суд не вбачає.

Будь-яких доказів про поважність пропуску шестимісячного строку позивач суду не надавав.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, починаючи після липня 2011 року, то суд виходить з того, що відповідно до змін ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, встановлено можливість Кабінету міністрів України визначати рівень соціальної забезпеченості громадян, і іншого нормативного документа про регулювання зазначених правовідносин не існує.

Таким чином, зазначені вимоги позивача є необґрунтованими.

Відповідно до п. 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 ріквід 14.06.2011 року № 3491-V, Прикінцеві положеннязакону були доповнені п. 4, яким встановлено, що в 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Таким чином, Верховна Рада України, доповнивши п. 4 Розділ VII Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в п. 2, п. 3 ст. 116 Конституції України.

26.12.2011 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 20-рп/2011 про відповідність п. 4 Розділу VII Прикінцеві положенняЗакону України Про державний бюджет України на 2011 рікКонституції України.

Прикінцевими положеннями Закону України від 22.12.2011 року Про державний бюджет України на 2012 ріквстановлено, що в 2012 році норми і положення ст.ст. 5, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Вказані нормативні акти ввели обмеження на виплату позивачу у поточному бюджетному році вказаних щомісячних виплат, що не дає суду підстав визнати дії відповідача, в цій частині, неправомірними.

За таких обставин, позов, в частині стягнення недоплачених сум грошової допомоги дітям війни, в період до липня 2011 року не підлягає розгляду, в звязку з пропущенням строків позовної давності, а в іншій частині позову, за період, починаючи з липня 2011 року, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 21 Конституції України, ч.1 ст.2, ст. 8, 11, 71, 100, 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі про стягнення недоплачених сум грошової допомоги дітям війни, з липня 2011 року по теперішній час, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через місцевий суд Генічеського району протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Генічеський районний суд Херсонської області ОСОБА_2