Справа № 825/3199/15-а
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Чернігів Справа № 825/3199/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Ул'яничеві М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коворотного М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення , -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємця ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 14.04.2014 № про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 стягнень, передбачених пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона не порушувала терміну сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб по строку сплати 20.07.2011 та не порушила термін сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб по строку сплати 20.03.2013, 20.04.2013, 20.06.2013, 20.07.2013, 20.11.2013.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 304552 від 13.08.2008 № 0021216 позивачка є фізичною особою-підприємцем.

25.03.2014 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, статті 76 та статті 86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI головним держінспектором-ревізором відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб управління оподаткування доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у місті Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області ОСОБА_4 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, рнокпп НОМЕР_2, податкова адреса: АДРЕСА_1, про що було складено акт камеральної перевірки щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб від 25.03.2014 № 601/25-26-17-04-18/НОМЕР_2 (далі - Акт камеральної перевірки від 25.03.2014).

В акті зазначені наступні порушення вимог законодавства:

- ст. 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», а саме, що позивач ФОП ОСОБА_3 начебто порушила терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб по строку сплати 20.07.2011;

- пункт 295.1 статті 295 розділу XIV глави 1 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, а саме, що позивач ФОП ОСОБА_3 начебто порушила термін сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб по строку сплати 20.03.2013, 20.04.2013, 20.06.2013, 20.07.2013, 20.11.2013.

Згідно пункту 16.1.4 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 31 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Відповідно до пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно статті 109 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачена відповідальність платника єдиного податку. Так, згідно пункту 300.1. статті 300 вказаного кодексу платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 122.1. статті 122 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається із Акту камеральної перевірки від 25.03.2014 перевіркою встановлено порушення позивачкою термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб, чим порушено статтю 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», діючого на момент виникнення спірних правовідносин, та пункт 295.1 статті 295 розділу XIV глави 1 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010.

Перевіркою також встановлено, що позивачка самостійно обрала спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання Свідоцтва про сплату єдиного податку.

Відповідно до статті 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Ставка єдиного податку встановлена місцевою радою на види діяльності: нотаріальна та інша юридична діяльність у 2011 році - 86 грн.00 коп.

Відповідно до статті 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», діючого на момент виникнення спірних правовідносин, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Згідно даних акту вбачається, що в липні 2011 року позивачка сплатила єдиний податок 21.07.2011 в сумі 86,00 грн., в результаті чого утворилась затримка в 1 день і чим порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб. Однак, це не відповідає дійсності.

Згідно квитанції № 336/344, єдиний податок сплачено позивачкою 20.07.2011 в сумі 86,00 грн., що свідчить про те, що нею не було порушено термін сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб за липень 2011 року, а винесене на підставі Акту камеральної перевірки від 25.03.2014 податкове повідомлення-рішення від 14.04.2014 № вже з цих підстав є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до Акту камеральної перевірки від 25.03.2014 ставка єдиного податку для 2 групи встановлена місцевою радою у розмірі 20% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) 2013 року (1147 грн.), що становить 229,40 грн.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Так, в ході перевірки встановлено, що позивачкою в 2013 році порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб, оскільки:

- в березні 2013 року сплачено єдиний податок 21.03.2013 на суму 229,40 грн., в результаті чого утворилась затримка в 1 день;

- в квітні 2013 року сплачено єдиний податок 22.04.2013 на суму 229,40 грн., в результаті чого утворилась затримка в 2 дні;

- в червні 2013 року сплачено єдиний податок 21.06.2013 на суму 229,40 грн., в результаті чого утворилась затримка в 1 день;

- в липні 2013 року сплачено єдиний податок 22.07.2013 на суму 229,40 грн., в результаті чого утворилась затримка в 2 дні;

· начебто в листопаді 2013 року я сплатила єдиний податок 21.11.2013 на суму 229,40 грн., в результаті чого утворилась затримка в 1 день.

Однак, і це не відповідає дійсності.

Згідно квитанцій №№ 250/251; 5575.1113.5; 6673.440.4; № 230/230; № 263/267 єдиний податок в сумі 229,40 грн. сплачено позивачкою:

- за березень 2013 року - 20.03.2013;

- за квітень 2013 року - 19.04.2013;

- за червень 2013 року - 20.06.2013;

- за липень 2013 року - 20.07.2013;

- за листопад 2013 року - 20.11.2013.

Таким чином, позивачкою не було порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб за березень, квітень, червень, липень і листопад 2013 року, а винесене на підставі Акту камеральної перевірки від 25.03.2014 податкове повідомлення-рішення від 14.04.2014 № є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

ДПІ у м. Чернігові в Акті камеральної перевірки від 25.03.2014 зазначає дати сплати мною податкового зобов'язання - саме 21.07.2011; 21.03.2013; 22.04.2013; 21.06.2013, 22.07.2013 і 21.11.2013, однак в ці дні відповідно саме банком було проведено проплату сплачених мною грошових коштів по квитанціям від 20.07.2011 № 336/344; від 20.03.2013 № 250/251; від 19.04.2013 № 5575.1113.5; від 20.06.2013 № 6673.440.4; від 20.07.2013 № 230/230; від 20.11.2013 № 263/267.

Положення статті 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України, то вони не містять посилань на застосування положень про операційний (банківський) день при визначенні строку сплати податкового зобов'язання.

В той же час відповідачем не враховано, що згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" датою валютування є зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи. Порядок застосування дати валютування для банків установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Порядок застосування дати валютування в платіжній системі визначається правилами платіжної системи відповідно до вимог цього Закону.

Таким чином, як вбачається із наданих суду квитанцій, відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" датами валютування були 20.07.2011 (квитанція № 336/344); 20.03.2013 (квитанція № 250/251); 19.04.2013 (квитанція № 5575.1113.5); 20.06.2013 (квитанція № 6673.440.4); 20.07.2013 (квитанція № 230/230); 20.11.2013 (квитанція № 263/267) і саме з цих дат держава в особі відповідача стала власником сплачених позивачкою сум податкових зобов'язань, що доводить відсутність з її боку порушення строку сплати єдиного податку з фізичних осіб та протиправність застосування до неї санкцій підпункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 14.04.2014 № про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 стягнень, передбачених пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ.

Cтягнути з Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 1192 грн. 70 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот