Справа № 2а-915/10
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 р. Справа № 34780/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці та ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.10.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

19.10.2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці в якому просить визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці незаконною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці провести їй нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по день набрання рішення законної сили, з урахуванням фактично здійснених виплат.

Зобов'язати Відповідача з моменту набрання рішення законної сили здійснювати їй (щомісячно) нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.10.2010 року позов задоволено частково. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці щодо нарахування і виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 19 квітня 2010 року по 19 жовтня 2010 року неправомірною.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року на користь ОСОБА_1 -державну соціальну допомоги "Діти війни" у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 ч.1 Закону України " Про загальнообов'язкове" державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за період з 19.04.2010 року по 19.10.2010 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, в позові відмовити.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову, позов задоволити.

У відповідності до ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дитиною війни, а відтак має право на встановлене ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни підвищення до пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо зобовязання нарахувати та виплати на користь позивачки щомісячну державну соціальну допомогу, оскільки згідно ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» така допомога виплачується у вигляді підвищення до пенсії.

У відповідності до ст.ст.99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції правомірно застосовано шестимісячний строк звернення до суду, визначений ст.. 99 КАС України, однак не враховано вимог ст. 100 КАС України, а тому адміністративний позов в частині задоволення позовних вимог за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 18.04.2010 року слід було залишити без розгляду, а не відмовляти в позові.

Разом з тим, колегія суддів вважає підставними заявлені вимоги позивачки в частині зобовязання відповідача нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 2010 року, оскільки дія норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2010 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, надає суду апеляційної інстанції підстави зробити висновок, що рішення суду першої інстанції неповною мірою гарантує захист прав позивачки, оскільки за одним із принципів адміністративного судочинства - диспозитивності, суд, у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, може вийти за межі позовних вимог. Враховуючи те, що судом першої інстанції не вирішено всіх позовних вимог, переглядаючи справу в 27.10.2010 року, суд першої інстанції повинен був перевірити виконання відповідачем обов'язку з нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці проводити нарахування та виплату на її користь підвищення до пенсії за період з 19.04.2010 року у відповідності до заявлених вимог.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці, обовязок щодо нарахування і виплати спірної допомоги правильно покладено на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення пенсії позивача у передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі колегія суддів не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є чинними, а позивач належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування ним обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позовні вимоги слід задоволити частково.

Керуючись ст.. 160, ст. 195, ч.1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці та ОСОБА_1 задоволити частково, постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.10.2010 року у справі № 2а-915/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці щодо невиплати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці нараховувати та виплачувати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 19.04.2010 року з врахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Чернівці про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги в періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 18.04.2010 року року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до ВАС України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

судді Т.В.Онишкевич

ОСОБА_2