Справа № 1805/9303/2012
Суддя: Бойко В. Б.
Дата ухвалення: 2012-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1805/9303/2012
Провадження № 2-а/1805/696/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2012 року.м. Суми.
Зарічний районний суд м. Суми в складі : головуючого - судді Бойка В.Б.,

при секретарі - Москаленко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.07.2012 року відповідач виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою наклав на позивача штраф за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 8.7.3 ПДР України, проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Посилаючись на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи, ніякого правопорушення він не скоював, позивач просив скасувати вищевказану постанову.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки ним був безпосередньо виявлений факт скоєння позивачем адмінправопорушення, твердження позивача не відповідають дійсності.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову належить відмовити за необгрунтованістю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, вона суперечить фактичним обставинам справи. Зокрема, судом встановлено, що близько 15 години 25 хвилин 02.07.2012 року, на вул. Прокоф»єва в м. Суми ніс чергування наряд ДПС, до складу якого входив і відповідач та яким було безпосередньо виявлено порушення з боку позивача вимог п. 8.7.3 ПДР України, проїзд перехрестя вулиць Прокоф»єва та Зеленко на заборонений сигнал світлофора.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Факт керування транспортним засобом у вказаному місці позивач в позовній заяві визнав, визнав він і те, що транспортний засіб було зупинено відповідачем, складалися матеріали по справі про адміністративне правопорушення. Позивач зазначав, що між сторонами, на місці зупинки ТЗ, виник спір навколо тлумачення та застосування п. 16.8 ПДР України.

Обставини зупинки транспортного засобу підтверджуються і наданим суду відповідачем та оглянутим в судовому засіданні носієм з відеозаписом правопорушення, позивач в дорожній обстановці, що мала місце, дійсно діяв всупереч приписам п. 8.7.3 ПДР України, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Ці докази є явними, такими, що красномовно підтверджують вину позивача та сумнівів у суду не викликають. Включення жовтого та червоного сигналів світлофору, що забороняли рух по перехрестю, позивач завчасно бачив, тобто скоїв правопорушення умисно. Змінену в суді позицію позивача в тій частині, що на відеозапису зображено не його транспортний засіб, суд розцінює як обраний позивачем спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Відповідач є атестованою особою органів ДАІ, діяв в межах своїх посадових обовязків та у відповідності до вимог ст. 222 КУпАП України. Накладене стягнення відповідає тяжкості скоєного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач не надав належних доказів в підтвердження своєї позиції, тому в задоволенні позову належить відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 222, 287-290, 293 КУпАП, ст.ст. 7-11, 69-71, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. БОЙКО