Справа № 496/2561/15-а
Суддя: Бобуйок А. Д.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2561/15-а
Провадження № 2-а/496/56/15
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2015року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Гайдейчук К.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка адміністративний позов ОСОБА_2 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про підготовку до проведення земельних торгів на право оренди земельних ділянок для здійснення комерційної діяльності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 537 від 04 грудня 2014 року про: визначення земельної ділянки 0.08 га в АДРЕСА_1 як такою, що право на оренду та продажу підлягає на конкурентних засадах для здійснення комерційної діяльності; Виконавчому комітету сільської ради провести роботи з підготовки та виготовлення технічної документації для проведення земельних торгів.

Свої вимоги мотивує тим, що він мешкає у приватному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на присадибній приватизованій земельній ділянці площею 0.1021 га за адресою: АДРЕСА_1. Протягом більш ніж 15 років, з 1998 року і по даний час він безперервно, безперешкодно, без заперечень зі сторони В.Дальницької сільської ради Біляївського району користується для ведення городництва земельною ділянкою площею 0.008 га, яка примикає до його присадибної земельної ділянки зі сторони автомобільної дороги Одеса-Кучургани. Приблизно у 2013 році, після спливу 15-річного строку користування зазначеною земельною ділянкою, він став звертатись до сільського голови ОСОБА_4 про передачу йому у приватну власність або у довгострокову оренду цієї земельної ділянки, яку до речі, рішенням В.Дальницької сільської ради Біляївського району № 65 від 18.08.2006 року йому було офіційно передано в оренду для ведення городництва строком на 2 роки, і він вносив орендну плату за її користування по 2012 рік включно. Проте, йому спочатку було відмовлено з поясненнями, що через дану земельну ділянку проходить підземний кабель зв'язку, крім того вона розташована дуже близько біля магістральної автодороги, а 01.03.2013 року В.Дальницька сільська рада Біляївського району винесла рішення № 330, яким йому було відмовлено у наданні в оренду даної земельної ділянки. При цьому, рішенням № 470 від 28.03.2014 року сільська рада надала дозвіл ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, яке разом з рішенням № 330 від 01.03.2013 року постановою Біляївського районного суду Одеської області за його адміністративним позовом були скасовані. Після цього, він звернувся до В.Дальницької сільської ради із заявою про передачу йому у власність для ведення городництва земельної ділянки площею 0.08 га, але йому знову було відмовлено рішенням даної сільської ради № 536 від 04.12.2014 року, яке мотивовано тим, що рішенням № 537 від 04.12.2014 року зазначена земельна ділянка визнана такою, що право на оренду та продаж підлягають на конкурентних засадах для здійснення комерційної діяльності. Позивач вважає дане рішення протиправним, на підставі чого змушений звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у неї доказів.

Заслухавши представника позивача, приймаючи до уваги письмові заперечення представника відповідача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 60/100 частин будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області 26.10.2011 року.

Вказана частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0.1021 га, за вищевказаною адресою, що належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області 12.12.2007 року.

З 1998 року позивач безперервно та відкрито користується земельною ділянкою площею 0.08 га, що примикає до його присадибної земельної ділянки зі сторони автомобільної дороги Одеса-Кучургани, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом обстеження від 26.05.2014 року.

Рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 65 від 18.08.2006 року зазначену вище земельну ділянку було про надано ОСОБА_2 в оренду строком на два роки.

Позивач в 2013 році звернувся до відповідача з заявою про надання йому в оренду земельну ділянку площею 0.08 га для ведення городництва та благоустрою території, однак Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області рішенням № 330 від 01.03.2013 року відмовила йому в цьому.

Після цього, Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області 28.03.2014 року своїм рішенням № 470 надала дозвіл ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на площі 0.0791 га ріллі, за рахунок земель житлової та громадської забудови, які розташовані в межах АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_5 замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у проектній організації, яка отримала ліцензію на проведення робіт із землеустрою та подати його до розгляду та затвердження в установленому порядку.

Проте, 04.12.2014 року, на підставі заяви ОСОБА_5 про відмову від земельної ділянки площею 0.0791 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 винесла рішення № 539 про вилучення у ОСОБА_5 даної земельної ділянки та передачу її в землі запасу.

У зв'язку з цим, 21.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання йому земельної ділянки площею 0.08 га для ведення садівництва та городництва, однак Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області своїм рішенням № 536 від 04.12.2014 року відмовила йому в цьому.

Викладені обставини встановлені постановами Біляївського районного суду Одеської області від 16.12.2014 року та від 16.04.2015 року, що набрали законної сили, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України доказуванню не підлягають.

При цьому, постановою суду від 16.12.2014 року були скасовані рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 470 від 28.03.2014 року та № 330 від 01.03.2013 року, а постановою суду від 16.04.2015 року рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 536 від 04.12.2014 року (а.с.14-17, 10-12).

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2014 року ОСОБА_2 подав до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області заяву про передачу йому в приватну власність земельної ділянки площею 0.08 га, яка межує з його ділянкою та якою він користується більше 15 років з 1998 року для ведення садівництва і городництва згідно ст. 22 ч. 1, 3 і ст. 119 ЗК України (а.с.52).

04.12.2014 року Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області розглянула зазначену заяву ОСОБА_2 та винесла рішення № 536 про відмову у наданні йому земельної ділянки для ведення садівництва та городництва по АДРЕСА_1. Дане рішення мотивоване тим, що вказана земля буде виставлена на конкурентних засадах для провадження комерційної діяльності на умовах оренди або викупу (а.с.40).

Цього ж дня, Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області винесла рішення № 537 про підготовку до проведення земельних торгів на право оренди земельних ділянок для здійснення комерційної діяльності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області та визначила земельні ділянки площею 0.08 га та 0.54 га по АДРЕСА_1 як такі право на оренду яких підлягає продажу на конкурентних засадах для здійснення комерційної діяльності (а.с.35).

Дане рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області позивач вважає протиправним по наступним підставам: по-перше, він як громадянин України, що добросовісно, відкрито і безперервно користується спірною земельною ділянкою для ведення городництва протягом 15 років, але не має документу, який би свідчив про наявність у нього права на цю земельну ділянку, згідно ст. 119 ЗК України, може звернутись до органу місцевої влади, самоврядування з клопотання про передачу її йому у власність за набувальною давністю; по-друге, відповідно до ст. 22 ч. 1, 3 п. «а» ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність громадян для ведення садівництва, городництва, тощо; по-третє, спірна земельна ділянка відібрана у нього без вилучення (припинення права користування) та передана іншій особі в порушення вимог ст. 116 ч. 5, ст. 119 ЗК України.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

У відповідності до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 119 ЗК України громадяни які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які свідчили про наявність у них права на цю земельну ділянку, можуть звернутись до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування (набувальна давність).

Відповідно до п.1 розділу ІХ «Прикінцевих положень» ЗК України набрав чинності з 01 січня 2002 року, тому норма ст. 119 ЗК України щодо набуття права власності на земельну ділянку за давністю користування може застосовуватись з 01.01.2017 року.

Тобто у позивача ОСОБА_2 право на звернення до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або надання у користування земельної ділянки за набувальною давністю наступає з 01.01.2017 року.

Згідно зі ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, згідно з частинами 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до повноважень сільської ради віднесено організацію і здійснення землеустрою - сукупності соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно ст. 59 ЗУ «Про землеустрій» врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає в прогнозуванні та забезпеченні комплексного розвитку соціальної та інженерної інфраструктури території. Врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю. Таким чином сільською радо створено рівні умови для реалізації своїх прав громадянами.

Оскаржуваним позивачем рішенням Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області визначила ряд земельних ділянок (по АДРЕСА_1 як таких право на оренду яких підлягає продажу на конкурентних засадах для здійснення комерційної діяльності. Тоді як позивач в адміністративному позові ставить питання стосовно конкретної земельної ділянки, площею 0.08 га, розташованої по АДРЕСА_1.

Твердження позивача щодо неможливості передачі зазначеної земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ніяким чином не відображається у оскаржуваному рішенні, а тому судом до уваги не приймаються.

Доказів, що рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 537 від 04.12.2014 року прийнято з порушенням, судом не встановлено і таких не надано сторонами в судовому засіданні.

З приводу строку звернення до суду встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення № 537 від 04.12.2014 року було прийнято на сесії сільради без участі ОСОБА_2, який самостійно звернувся з запитом до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області 08.01.2015 року, який був зареєстрований 12.01.2015 року, про надання зазначеного рішення.

Відповідачем у відповідь на запит ОСОБА_2 від 08.01.2015 року було направлено листа № 20-02-16 від 02.02.2015 року разом з витягом з рішення № 537 від 04.12.2014 року. Вказаний лист був вручений позивачу юристом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області 09.02.2015 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з адміністративним позовом позивачем не пропущено.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 71, 99, 100, 128, 160-162 КАС України, ст. ст. 12, 116, 119, 122 ЗК України, ст. 59 ЗУ «Про землеустрій», ст. ст. 26, 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Конституцією України,суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про підготовку до проведення земельних торгів на право оренди земельних ділянок для здійснення комерційної діяльності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення або отримання її копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області А.Д.Бобуйок