Справа № 2а/0570/3919/2012
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2012-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2012 року справа №2а/0570/3919/2012 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Бадахової Т.П. та Ястребової Л.В.,

при секретарі Копиці С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Донецьку апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області Державної податкової служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2012 року у справі № 2а/0570/3919/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Волноваський комбінат хлібопродуктів» до Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 7 лютого 2012 року № НОМЕР_1. В обґрунтування позовних вимог послався на безпідставність висновків податкового органу щодо заниження податку на додану вартість з мотивів вчинення правочинів, що вчинені без мети реального настання обумовлених ними правових наслідків, по господарським операціям позивача з придбання жмиху соняшникового у ТОВ «Віттрейд», вважаючи висновки перевіряючих безпідставними та такими, що спростовуються первинними документами та існуючою судовою практикою в аналогічних справах.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2012 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. При прийнятті постанови суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено фактичне виконання умов договору постачання з ТОВ «Віттрейд», що підтверджується дослідженими первинними документами. Крім того, суд зазначив, що діючий Податковий Кодекс України не містить норм, які б покладали відповідальність на платника податку покупця товару (послуг), тобто позивача, за незнаходження контрагентів продавця за юридичною адресою, як і не покладено відповідальності щодо обов'язку здійснювати контроль за дотриманням постачальниками вимог законодавства при здійсненні господарської діяльності, наявності у нього основних фондів, виробничих потужностей, або складських приміщень.

Не погодившись з постановою суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить останню скасувати та постановити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що відповідачем встановлено відсутність можливості у контрагентів позивача вчинити дії, що становлять зміст спірної господарської операції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає останні необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання документального підтвердження фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Віттрейд» за період з 1 по 31 липня 2011 року, за наслідками якої складений відповідний акт перевірки від 24 січня 2012 року № 130/2330/00957376. Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлені порушення позивачем п. 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит за липень 2011 року на суму 118116,5 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 7 лютого 2012 року № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в сумі 177174,75 грн, у тому числі 59058,25 грн штрафних (фінансових) санкцій.

З акту перевірки від вбачається, що підставою для висновків про зазначені порушення стало те, що на думку податкового органу позивач у липні 2011 року здійснив операцію по придбанню жмиху соняшникового у ТОВ «Віттрейд», яка не носила реального характеру, на загальну суму 708699,04 грн, у тому числі ПДА 118116,5 грн. Зазначена позиція ґрунтується на виявлені в ході дослідження в ланцюгу постачання вказаного товару підприємств-контрагентів, які містили хибні ознаки не знаходились за місцезнаходженням, яке зазначене у ЄДРПОУ та не декларували свої господарські зобовязання.

Судом першої інстанції досліджені обставини здійснення господарських відносин у липні 2011 року між позивачем та ТОВ «Віттрейд» та встановлено наступне.

18 березня 2011 року між позивачем та ТОВ «Віттрейд» укладено договір поставки № 18/03/11, згідно якого постачальник (ТОВ «Віттрейд») зобовязався передати у власність покупця (ВАТ «Волноваський комбінат хлібопродуктів») товар, а покупець прийняти та оплатити даний товар, а саме, жмих соняшника та жмих соєвий . / т. № 1 а.с. 44-47/.

На виконання умов зазначеного договору продавцем товару було надано позивачу видаткові накладні та відповідні податкові накладні: від 01.07.2011 року № 82 на суму 48 243,08 грн., від 05.07.2011 року № 83 на суму 87 216,00 грн., від 07.07.2011 року № 84 на суму 72611,00 грн., від 08.07.2011 року № 85 на суму 69 621,00 грн., від 11.07.2011 року № 86 на суму 85330,00 грн., від 13.07.2011 року № 87 на суму 106030,00 грн., від 15.07.2011 року № 88 на суму 73 554,00 грн., від 16.07.2011 року № 89 на суму 181 158,00 грн., від 17.07.2011 року № 90 на суму 48 162,00 грн., від 18.07.2011 року № 91 на суму 56120,00 грн., від 20.07.2011 року № 92 на суму 60398,00 грн., від 20.07.2011 року № 94 на суму 121 348,00 грн. та видаткові накладні № РН-0000080 від 01.07.2011 року на суму 58 466,00 грн., № РН-0000081 від 05.07.2011 року на суму 87 216,00 грн., № РН-0000082 від 07.07.2011 року на суму 72 611,00 грн. , № РН-0000083 від 08.07.2011 року на суму 69621,00 грн., № РН-0000084 від 11.07.2011 року на суму 85330,00 грн., № РН-0000085 від 13.07.2011 року на суму 106 030,00 грн., № РН-0000086 від 15.07.2011 року на суму 73 544,00 грн., № РН-0000087 від 16.07.2011 року на суму 181 188,00 грн., № РН-0000088 від 17.07.2011 року на суму 48 162,00 грн., № РН-0000089 від 18.07.2011 року на суму 56120,00 грн., № РН-0000090 від 20.07.2011 року на суму 60 398,00 грн., № РН-0000092 від 26.07.2011 року на суму 121 348,00 грн. / т. № 1 а.с. 48-71/.

Розрахунки між сторонами договору відбувалися у безготівковій формі, що підтверджується виписками банку № 1582 від 01.07.2011 року на суму 129 000 грн., № 1613 від 08.07.2011 року на суму 80 500 грн., № 1619 від 08.07.2011 року на суму 85 100 грн., № 1631 від 11.07.2011 року на суму 69 000 грн., № 1641 від 12.07.2011 року на суму 161 000 грн., № 1663 від 15.07.2011 року на суму 129 000 грн., № 1692 від 19.07.2011 року на суму 138 000 грн., № 1710 від 21.07.2011 року на суму 69 000 грн., № 1745 від 27.07.2011 року на суму 138 000 грн. / т. № 1 а.с. 97-99/.

Постачання товару здійснювалось автомобільним транспортом відповідно до правил Інкотермс в редакції 2000 року за допомогою товарно-транспортних накладних № 112 від 29.06.2011 року, № 95 від 05.07.2011 року, № 83 від 07.07.2011 року, № 84 від 08.07.2011 року, № 96 від 10.07.2011 року, № 97 від 02.07.2011 року, № 98 від 12.07.2011 року, № 92 від 15.07.2011 року, № 99 від 14.07.2011 року, № 94 від 15.07.2011 року, № 100 від 17.07.2011 року, № 101 від 18.07.2011 року, № 102 від 18.07.2011 року, № 103 від 26.07.2011 року, № 104 від 26.07.2011 року.

Крім того, у звязку з пропускною системою у позивача в окремому журналі охоронним підприємством фіксуються всі товарно-матеріальні цінності, які поступають на комбінат. Дослідженням вказаного журналу встановлено відповідність його даних щодо отриманого від ТОВ «Віттрейд» соняшникового та соєвого жмиху даним, які містяться у відповідних товарно-транспортних накладних, в тому числі щодо дати поставки, ваги товару, даних водія та автомобільного транспорту, яким перевозився товар. / т. № 1 а.с. 136-203/.

Також поставка товару за договором зафіксована у книзі постачання сировини на вагову. / т. № 1 а.с. 204-223/.

При цьому при розходженні у вазі між даними накладної та реальною масою по факту поставки між сторонами складались акти розходження. / т. № 1 а.с. 72, 75, 77, 80, 82, 84, 86, 89, 92, 94/.

Колегія суддів вважає, що зазначеними доказами позивачем повністю доведений факт реальності господарських відносин з ТОВ «Віттрейд» щодо поставки соняшникового та соєвого жмиху у липні 2011 року за договором від 18 березня 2011 року.

Жодних доказів щодо відсутності реальних відносин між вказаними підприємствами податковим органом суду не надано, всі доводи останнього носять характер припущень.

Крім того, законодавством України передбачено персональну відповідальність платника податків за порушення, допущенні при веденні податкового обліку. У разі якщо контрагентом платника податковий облік ведеться із порушенням вимог чинного законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для притягнення до відповідальності платника податків який має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Отже, за загальним правилом несплата ПДВ продавцем або його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару ( послуги). Крім того, добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законами обовязку щодо сплати податків вступає у звязку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обовязку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом. Так само позивач не може нести відповідальність за незнаходження на момент перевірки за місцем знаходження контрагента свого постачальника.

З акту ж перевірки взагалі вбачається, що ТОВ «Віттрейд», який є постачальником позивача, відніс до своїх податкових зобовязань у липні 2011 року 118116,5 грн, тобто ту ж суму, яку позивач зазначив як свій податковий кредит за договором від 18 березня 2011 року. / т. № 1 а.с. 29/.

Згідно пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 зазначеної статті передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вимоги до податкової накладної встановлені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, згідно якої платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, основною умовою для формування податкового кредиту є наявність податкової накладної, оформленої у відповідності з вимогами, встановленими статтею 201 Податкового Кодексу України.

На виконання вказаних вимог чинного законодавства та у звязку з виконанням умов вказаного договору ТОВ «Віттрейд» видало позивачу видаткові та відповідно податкові накладні, які оформлені належним чином і їх недоліків при перевірці не виявлено. Жодних порушень правил бухгалтерського та фінансового обліку позивачем відповідач не довів. Відсутність доведення факту правопорушення та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків контролюючого органу фактичним обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо правомірності включення позивачем до складу податкового кредиту витрат, понесених у звязку з виконанням вищевказаного договору, оскільки факт реального виконання даного договору підтверджується вищезазначеними первинними документами, у тому числі податковими накладними, що відповідають вимогам, що були встановлені законодавством на час здійснення вказаних господарських операцій. З цього приводу колегія суддів зазначає, що висновки акту перевірки, що укладений правочин призвів до завищення позивачем податкового кредитуз податку на додану вартість за липень 2011 року є лише припущеннями відповідача і не підтверджені жодними доказами у справі.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтованою, апеляційна скарга позивача, не грунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст виготовлено 13 серпня 2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду 17 травня 2012 року у справі № 2а/0570/3919/2012 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: С.Ю.Чумак

Судді: Т.П.Бадахова

ОСОБА_4