Справа № 2-а-27/11
Суддя: Костенко О. Ф.
Дата ухвалення: 2011-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 2-а-27/11
Номер провадження 2а/728/57/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2011 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

судді -О.Ф.Костенко

при секретарі -Пирог В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Ніжинського взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адмінправопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою інспектора ДПС Ніжинського взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 від 10 грудня 2010 року серії СВ №223188 ОСОБА_1С був визнаний винним в тому, що він 10 грудня 2010 року, о 14 годині 35 хвилин на 125 км автодороги Кіпті - Глухів-Бачівськ, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, при виїзді з другорядної дороги на головну, перетнув подвійну суцільну лінію розмітки 1-3 (додаток 2 ПДР), порушивши п.8.1 ПДР, та здійснив зупинку ближче 30 метрів від пасажирського майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, порушивши п.15.9е ПДР, скоївши правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КпАП України, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 320 грн. Копія постанови була отримана 10 грудня 2010 року.

16 грудня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Бахмацького райсуду із позовною заявою про скасування постанови в справі про адмінправопорушення і закриття провадження в справі, посилаючись на те, що він категорично не згоден зі змістом Протоколу про адмінправопорушення від 10 грудня 2010 року, про що зазначив в оригіналі протоколу Інспектор ДПС в протоколі посилається на порушення п.8.1 ПДР. Дорога була покрита снігом і подвійна суцільна лінія розмітки практично не проглядалася, але на дорозі чітко було видно відбитки від коліс його автомобіля і цих відбитків на суцільних смугах розмітки видно не було. П.15.9 "е" ПДР він також не порушував. П. 15.14 ПДР вказує на те, "що у разі вимушеної зупинки у місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх засобів, щоб прибрати транспортний засіб". Він також діяв згідно п.9.9 "а". У зазначеному місці він зупинився виключно по бажанню інспектора, нагрудний знак якого ЧН 0426. З ним в салоні знаходився пасажир ОСОБА_4 Цей протокол фактично складала інша особа - сержант міліції із службовим жетоном ЧН 0426. Зміст винесеної постанови не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України. У ній не наведено доказів і не зазначено мотивів відхилення пояснень його свідка - ОСОБА_4М, на якого він посилався.

В судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву і просить її задовільнити. Позивач пояснив, що 10 грудня 2010 року він їхав на автомобілі ВАЗ 212-13, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Конотоп-Батурин в бік м.Бахмача. При під"їзді до перехрестя він зупинився, впевнився, що немає транспорту справа і в зустрічному напрямку, включив лівий поворот і розпочав рух. На перехресті стояв автомобіль працівників ДАІ, а поряд з ним знаходилось 4 працівники ДАІ. З ним у автомобілі знаходився ОСОБА_4 Після завершення маневру повотора вони почули свист і побачили, що до машини біг працівник ДАІ. Він зупинився. Коли працівник міліції підійшов до автомобіля, він поцікавився, чим була викликана зупинка його автомобіля, на що останній повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху, так

як пересік дві суцільні лінії розмітки. Разом із ОСОБА_4 вони вийшли із автомобіля і попросили працівника ДАІ показати те місце, де автомобіль пересік суцільні лінії, а він відмовився це зробити. В той день йшов сніг із дощем, і на проїзджій частині залишились відбитки протектора коліс автомобіля, і було видно, що автомобіль пересік головну дорогу по переривчастій лінії. Але працівник ДАІ став складати протокол. При цьому він вів себе грубо і зверхньо. Після того, як він замерз, пішов в автомобіль, і щоб звільнити проїзджу частину дороги, переїхав на майданчик зупинки маршрутних транспортних засобів і зупинився на початку майданчика і ввімкнув на автомобілі сигнал аварійної зупинки. До приміщення на зупинці було більше ЗО м. За час стоянки маршрутні транспортні засоби і пасажири були відсутні, і автомобіль нікому перешкод не створював. Через годину працівник ДАІ приніс йому протокол і постанову. В протоколі він написав свої пояснення. Фото до протоколу не прикладувалось.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 2010 року, о 14 годині 35 хвилин на 125 км авто дороги Кіпті-Глухів-Бачівськ ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2. Ці обставини підтверджуються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і особистими поясненнями ОСОБА_1 в суді.

10 грудня 2010 року інспектором ДПС Ніжинського взводу ДПС ДАІ сержантом міліції ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії СВ1 №063803 щодо ОСОБА_1 Цим протоколом було зафіксовано, що 10 грудня 2010 року, о 14 годині 35 хвилин, на 125 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівстк ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1, при виїзді з другорядної дороги на головну перетнув подвійну суцільну лінію розмітки 13 (додаток 2 ПДР) і здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадового майданчика для зупинки транспортних засобів. Такими діями порушника були порушені вимоги п.п. 8.1, 15.9 "е" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.І ст. 122 КпАП України. Протокол був складений відповідно до Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адмінправопорушення у сфері забезпечення зебпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року №77, і ст. 256 КпАП України.

На підставі протоколу про адмінправопорушення від 10.12.2010 року серії СВ 1 №063803 відповідно до ст.ст. 276,279,280 КпАП України відповідачем була винесена постанова згідно із ст.ст. 283,284 КпАП України від 10.12.2010 року серії СВ №223188.

Позивачу 10.12.2010 року була вручена копія цього протоколу, постанови і фотознімку.

Доводи позивача про те, що він не отримав копії фотознімку спростовуються записами в протоколі про адмінправопорушення, копія якого була прикладена позивачем до позовної заяви, і копія якого була надана Бахмацьким ВДАІ. Ці копії протоколів тотожні за змістом.

Із наданого Бахмацьким ВДАІ адміністративної справи, де міститься фотокопія знімку місця скоєння правопорушення, із якої вбачається, що дорога повністю не була покрита снігом, вона була вологою, а автомобіль позивача знаходився в зоні посадового майданчика маршрутних транспортних засобів, що заборонено Правилами дорожнього руху. В судовому засіданні як позивач, так і свідок ОСОБА_4 підтвердили,

що на фотознімку знаходиться автомобіль позивача. Як позивач, так і свідок в судовому засіданні підтвердили, що працівник ДАІ здійснював фотографування автомобіля після його зупинки на вимогу працівника ДАІ.

Доводи позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку на вимогу працівника ДАІ в зафіксованому на фотознімку місці, спростовуються визначенням терміну "вимушена зупинка" в п.1.10 Правил дорожнього руху. За правилами дорожнього руху "вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан, або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія або перешкодою на дорозі". На вимогу працівника ДАІ позивач повинен був зупинитись із дотриманням ПДР.

А тому, суд вважає, шо постанова відповідачем винесена з дотриманням діючого законодавства, є законною і обгрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 287,288,289,293 КпАП Українги, ст. ст. 158,159,161, 163,171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, а постанову в справі про адмінправопорушення від 10 грудня 2010 року серії СВ №223188 винесену інспектором ДПС Ніжинського взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2, залишити без змін.

Рішення місцевого загального суду як адмінсуду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльность суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адмінвідповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: