Справа № 2-а-271/10
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-271/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: судді Дутчака І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок додаткової пенсії та виплату недоплаченої суми пенсії,

в с т а н о в и в :

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ОСОБА_2 ПФУ),в якому зазначав, що відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

З метою досудового врегулювання спору, будучи особою, віднесеною до 3 категорії, він звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та доплати йому додаткової пенсії, оскільки вона виплачувалась в меншому розмірі, ніж встановлено вказаним вище Законом.

ОСОБА_2 ПФУ у перерахунку та доплаті недоплаченої суми додаткової пенсії йому відмовило, мотивуючи тим, що пенсія виплачується у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530.

Вважає, що ОСОБА_2 ПФУ своєю відмовою грубо порушує його конституційні права на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом. Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України суперечить Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України та Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просив визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку його додаткової пенсії відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, зобовязати відповідача провести з 01 січня 2007 року перерахунок розміру його додаткової пенсії згідно із ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити йому недоплачену суму додаткової пенсії з урахуванням проведених виплат.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у судове засідання теж не зявилося, надало суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти позову заперечує.

У запереченнях на позов зазначало, що вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлено річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Позивач подав до суду позов 13 січня 2010 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. ОСОБА_2 ПФУ наполягає на застосуванні ст. 100 КАС України.

Також зазначає, що згідно із ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції, яка діяла до 01 січня 2008 року, особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. ст. 48, 53 цього Закону додаткова пенсія призначається після виникнення права на державну пенсію і виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно із ст. 67 даного Закону конкретні розміри всіх доплат і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кабінет Міністрів України прийняв дві постанови № 831 від 26 липня 1996 року та № 01 від 03 січня 2002 року, відповідно до яких розрахунок додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 цього Закону, проводився спочатку, виходячи з 16 грн. 62 коп., потім з 19 грн. 91 коп.

До 31 грудня 2007 року позивачу додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, обчислювалася та виплачувалася на підставі цих постанов.

Згідно із ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання.

З 01 січня 2008 року відповідно до підпункту 13 пункту 28 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року розрахунок додаткової пенсії було встановлено у відсотках до прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Позивачу як особі, віднесеній до 3 категорії, щомісячна додаткова пенсія виплачувалась в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щоразу змінювалася при збільшенні розміру прожиткового мінімуму.

Після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та визнання неконституційними зазначених положень пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік Кабінет Міністрів України прийняв 28 травня 2008 року постанову № 530, якою визначив, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність.

Таким чином, з 2008 року по даний час виплата позивачу додаткової пенсії проводиться в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, яка є єдиним чинним нормативно-правовим актом, який регулює виниклі правовідносини.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 ПФУ діяло в межах повноважень та на підставі чинних норм законодавства, тому для задоволення позовних вимог підстави відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 3, що підтверджується посвідченням серії Б № 010406 від 07 квітня 1993 року.

Як особа, віднесена до категорії 3, позивач одержує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, розмір якої на 09 лютого 2006 року становив 4 грн. 98 коп., на 10 березня 2009 року 5 грн. 51 коп.

Листом № 369/к-01 від 11 березня 2009 року ОСОБА_2 ПФУ у перерахунку та доплаті ОСОБА_1 додаткової пенсії відмовило, виходячи з того, що вона виплачувалась йому згідно із постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 січня 2008 року) особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

У судовому засіданні встановлено, що у 2007 році ОСОБА_1 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачувалася згідно із постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету № 01 від 03 січня 2002 року, виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Підпунктом 13 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, текст ст. 51 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому з цього часу позивачу повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою у п. 4 визначив, що, починаючи з 22 травня 2008 року, особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 10 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що у 2007 році позивачу ОСОБА_1 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачувалась, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком 19 грн. 91 коп., в сумі 4 грн. 98 коп. (19,91 грн. х 25 %), встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 01 від 03 січня 2002 року, з 01 січня по 21 травня 2008 року в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно із підпунктом 13 п. 28 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, положення якого визнані неконституційними, з 22 травня 2008 року по даний час в такому ж розмірі відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, застосуванню підлягає ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розміри визначені, вказаними постановами Кабінету Міністрів України № 01 від 03 січня 2002 року та № 530 від 28 травня 2008 року.

Із змісту ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПФУ повинно виплачувати позивачу ОСОБА_1 додаткову пенсію, за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

У ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Проаналізувавши зазначені вище норми Законів України, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, враховуючи ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача ОСОБА_1 щодо невиплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком тривало в період з 01 січня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по даний час.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України зворотної дії не має, воно на період з 01 січня по 21 травня 2008 року не поширюється.

У ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З позовної заяви ОСОБА_1 видно, що до суду з позовом про визнання дій ОСОБА_2 ПФУ протиправними, зобовязання перерахувати з 01 січня 2007 року додаткову пенсію та доплатити недоплачену суму пенсії позивач звернувся 13 січня 2010 року.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 ПФУ наполягає на застосуванні пропуску строку звернення до адміністративного суду щодо перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1 та доплати йому недоплаченої суми пенсії, поважних причин пропуску позивачем цього строку судом не встановлено, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку та доплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 01 січня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 13 січня 2009 року задоволенню не підлягають.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та доплати недоплаченої суми додаткової пенсії суд вважає протиправними.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 щодо перерахунку та доплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, підлягає задоволенню частково з 14 січня 2009 року.

У звязку з цим, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 14 січня 2009 року перерахунок додаткової пенсії позивача в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, а також доплатити йому з цього числа недоплачену суму додаткової пенсії.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 49, 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 122, 159 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо непроведення перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести з 14 січня 2009 року перерахунок розміру додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно із ч. 2 ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити йому недоплачену суму додаткової пенсії з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Дутчак І.М.