Справа № 22-а-14800/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 22-а/3153/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 92 30.06.2011
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мельника Я.С., Данілова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2010 року позов задоволено частково.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 03 лютого 2009 року по 03 лютого 2010 року відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії - в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Не погоджуючись вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне з`ясування віх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, що є підставою для скасування постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є особою, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи, хвороба, пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.1 ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорій I, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі інвалідам 2-ї групи 75% мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст.53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

В ч. 4 ст. 54 цього закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_2 оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував пенсію та додаткову пенсію значно нижчу, ніж це передбачено ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов до вірного висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок розміру пенсії та додаткової пенсії як інвалід 2-ї групи, захворювання якого пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС за період з 03 лютого 2009 року по 03 лютого 2010 року.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2010 року не підлягає залишенню буз задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді