Справа № 820/3531/15
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 р. Справа № 820/3531/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 820/3531/15

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Ємельянової Світлани Володимирівни

третя особа ОСОБА_3

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Ємельянової Світлани Володимирівни (далі - відповідач), третя особа: ОСОБА_3, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив суд скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ємельянової Світлани Володимирівни № 14072260 від 26.06.2014р. 18:26:25 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на 12/25 частини житлового АДРЕСА_2 Харківського району Харківської області за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та Ухвали апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року (номер запису 6152520 від 20.06.2014р.).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 22.09.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Ємельяновою Світланою Володимирівною проведено державну реєстрацію права власності (рішення № 14072260 від 26.06.2014р. 18:26:25) на 12/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Південному Харківського району Харківської області, за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та Ухвали апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року по справі №635/9342/13ц, що набрало законної сили 28 травня 2014 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про його скасування, зазначаючи, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 08 жовтня 2014р. прийнято ухвалу, відповідно до якої рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року по справі №635/9342/13ц скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції та рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2015 р. по справі №635/9911/14-ц визнано право власності за ОСОБА_1 - 12/50 ч. та за ОСОБА_3 - 12/50 ч. житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Південному Харківського району Харківської області. Тому позивач вважає, що оскільки судові рішення, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено спірне рішення, скасовані, то і саме рішення № 14072260 від 26.06.2014р. 18:26:25 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на 12/25 частини житлового АДРЕСА_2 Харківського району Харківської області, за ОСОБА_3 підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю на час подачі позову підстав для його існування в таких частинах.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та з дотриманням інших імперативів, які встановлені ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон №1952), Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" (далі - Порядок №703).

Відповідно до ст. 182 Цивільного Кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова в державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Частинами 1, 3 статті 3 Закону № 1952 передбачено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Пункт 1 ч.2 ст.9 Закону № 1952 передбачає обов'язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Згідно із ч.1 ст.15 Закону № 1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації.

В силу п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952 державний реєстратор: приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з п. 16 Порядку №703, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 23 Порядку № 703 визначено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені в Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Підстави для відмови в державній реєстрації перелічені в статті 24 Закону № 1952-IV, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону: 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч. 4 ст. 24 Закону № 1952-IV).

Згідно з положеннями ч.5 ч.1 ст. 19 Закону №1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1952 записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що на момент прийняття оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ємельянової Світлани Володимирівни № 14072260 від 26.06.2014р. 18:26:25 було прийнято у повній відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 та ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме, на підставі рішень судів, що набрали законної сили, в даному випадку, рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року по справі №635/9342/13ц, що набрала законної сили 28 травня 2014 року.

Зазначений факт не заперечує і позивач по справі.

Однак, вже після прийняття оскаржуваного рішення від 26.06.2014 року, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 08 жовтня 2014р. прийнято ухвалу, відповідно до якої рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року по справі №635/9342/13ц скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2015 р. по справі №635/9911/14-ц визнано право власності за ОСОБА_1- 12/50 ч. та за ОСОБА_3 12/50 ч. житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Південному Харківського району Харківської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1952, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на зазначену норму законодавства, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ємельянової Світлани Володимирівни № 14072260 від 26.06.2014р. 18:26:25 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на 12/25 частини житлового АДРЕСА_2 Харківського району Харківської області за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та Ухвали апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року (номер запису 6152520 від 20.06.2014р.) підлягає скасуванню, у зв'язку із скасуванням судових рішень, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 820/3531/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Ємельянової Світлани Володимирівни № 14072260 від 26.06.2014р. 18:26:25 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на 12/25 частини житлового АДРЕСА_2 Харківського району Харківської області за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року та Ухвали апеляційного суду Харківської області від 28 травня 2014 року (номер запису 6152520 від 20.06.2014р.).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст постанови виготовлений 28.09.2015 р.