Справа № 2-а-183/2010
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-183/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Шевченко І.І.

при секретарі Балакіній С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС СЗ ДПС оп при МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, третя особа: СЗ ДПС при МВС України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія АК № 313846 від 12.08.2010 року, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд скасувати постанову серії АК № 313846 від 12 серпня 2010 року, як протиправну, справу щодо нього у зв'язку з відсутністю у його діях складу правопорушення закрити, а також скасувати штраф у розмірі 260 грн., посилаючись на те, що 12 серпня 2010 року близько 19 години 30 хвилин він рухався на автомобілі CHEVROLET AVEO, державний номерний знак AI 9970 ВН по автотрасі Харків - Сімферополь - Ялта. Проїжджаючи 691 км вказаної автодороги, яка має одну полосу для руху, обмежену з обох сторін суцільною лінією розмітки, був зупинений без будь-яких на те причин старшим інспектором ДОС СЗ ДПС оп при МВС України старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3.

До моменту зупинки він рухався зі швидкістю приблизно 50-70 км/год., на відстані 50-60 метрів позаду автомобіля марки MITSUBISHI сріблястого кольору. Даний автомобіль їхав з увімкненим аварійним сигналом і швидкість його була не більшою, а ніж 10-15 км/год. Проїхавши за ним близько 350 метрів, можливо навіть до 500 метрів, він зрозумів, що даний автомобіль не буде з'їжджати на край проїжджої частини, чи взагалі на узбіччя. Переконавшись, що ні в зустрічному, ні попутному напрямку немає перешкод, він увімкнув покажчик лівого повороту та виконав об'їзд автомобіля марки MITSUBISHI. Швидкість автомобіля марки MITSUBISHI на той момент була такою самою, як і 500 метрів, близько 10-15 км/год. Його дії були чіткими та виваженими, і маневр не викликав жодних перешкод жодному учаснику руху.

Так, після виконання маневру, на край проїзної части вибіг працівник ДПС старший лейтенант міліції ОСОБА_3 із спецзасобом «Візир» та із жезлом в руках, і показав йому та водію автомобіля марки MITSUBISHI зупинитись на край проїжджої частини. Він відразу виконав вказівку працівника ДПС, а працівник ДПС провагавшись декілька секунд вказав жезлом водію автомобіля марки MITSUBISHI, що він може продовжувати рух. Він зупинився приблизно через 20 метрів, від автомобіля ДПС і вирішив почекати на працівника ДПС, який його зупинив. Але після того як він зупинився працівник ДПС до нього не підійшов, і він, почекавши його близько 5-10 хвилин, взявши документи, які повинні бути у водія, підійшов до працівника ДОС, щоб дізнатись про причини його зупинки. Підійшовши до старшого інспектора ДОС СЗ ДОС on при МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, він йому повідомив, що він нібито бачив як він здійснив обгін, перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки, чим порушив правила вимоги п.1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.122 КУпАп.

На його намагання роз'яснити ситуацію інспектор не відреагував, йому було порекомендовано сісти до службового автомобіля ДПС, а аргументи порозказувати комусь іншому і не заважати писати протокол. Причому автомобіль марки MITSUBISHI (доку він сидів, у автомобілі, яким керував та чекав працівника ДПС, який повинен був до нього підійти) з ввімкненою аварійною сигналізацією продовжував рухатись далі із малою швидкістю.

Не вислухавши ні його роз'яснень, ні аргументів, не відповівши на його запитання «чи дозволяється перетинати суцільну лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи суцільну лінію, а також чи можна здійснювати обгін поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.», інспектор ДПС ст. лейтенант міліції ОСОБА_3 склав щодо нього адміністративний протокол серії АК1 № 045967 від 12.08.2010 р) за порушення п.1.1 дод.2 Правил дорожнього руху України, та виніс постанову серії АК № 313846 від 12.08.2010 р.) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 260 гривень.

З вказаною постановою серії № 313846 від 12.08.2010 року, старшого ІДПС СЗ оп ДПС при МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 він не згоден, так як під час руху по автотрасі Харків - Сімферополь - Ялта, та зокрема проїжджаючи 691 кілометр даної автотраси, правил дорожнього руху не порушував, а здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год відповідно до правил дорожнього руху в тому числі до п. 1.23 додатку 2 до ПДР, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вважає вказану постанову протиправною, так як: працівником ДПС не було роз'яснено йому зміст ст. 59 Конституції України; працівник ДПС при складанні протоколу про адміністративне правопорушення керувався лише своїми доводами та внутрішнім переконанням, через що розглянув дану ситуацію із нібито порушенням ПДР односторонньо, а саме не всебічно, не повно та не об'єктивно, як це вимагає ст. 245 КУпАП, а також ст.62 Конституції України. Зокрема, не залучав осіб, які могли б, щось бачити, та в подальшому свідчити у якості свідків по даній справі, а їхні свідчення могли бути доказами у справі. Також працівник ДПС всупереч розпорядження МВС України № 466 від 21.05.09 року склав протокол про адміністративне правопорушення, хоча йому відповідно до розпорядження було заборонено складати відносно водіїв транспортних засобів адміністративні протоколи без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото- , відеоматеріалів, показів свідків тощо). Здійснив порушення вимог наказу № 111 Наказу МВС України від 27.03.2009 року зокрема п. 16.5.3 згідно якого працівник ДПС встановлює та фіксує дані свідків та очевидців протиправних дій особи.

Працівник ДПС також діяв в супереч п.1.8. розпорядження № 466 від 21.05.2009 року згідно якого, йому не допускається створювати випадки документування порушень ПДР, якщо порушення скоєне внаслідок неналежного утримання дорожнього покриття (виїзд на зустрічну смугу для обїзду перешкод, ям тощо), а він склав протокол про адміністративне правопорушення який в подальшому виступав у нього як доказ при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

Працівник ДПС порушив декілька пунктів Наказу МВС України N 111 від 27.03.2009 року зокрема п.14, де вказані підстави для зупинки працівником Державтоінспекції МВС транспортного засобу і однією з підстав для зупинення транспортних засобів є порушення ПДР водіями, а я правил дорожнього руху не порушував, а керувався ними відповідно до норм чинного законодавства. Також після зупинки транспортного засобу яким я керував працівник ДПС порушив вимоги п.15.4 та п.28.4 вище вказаного наказу згідно якого після повної зупинки транспортного засобу працівник підрозділу ДПС повинен підійти до водія з дотриманням заходів особистої безпеки, а працівник ДПС до нього не підійшов та не повідомив про причини зупинки.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки інспектором ДПС не з'ясовані всі обставини викладеного в протоколі, сам протокол оформлено не належним чином так як його зміст суперечить дійсності, а також ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач старший інспектор ДПС СЗ ДПС оп при МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача не визнає з наступних підстав. Відповідно до розпорядження МВС України від 20.07.2010 N12 608 «Про перевірку стану дотримання транспортної дисципліни", працівниками спеціального загону ДЛС особливого призначення при МВС України проводилось оперативно-профілактичне відпрацювання регіонів України. Під час проведення відпрацювання регіонів України, в тому числі АР Крим, 12.08.2010 року близько о 19.30 на автодорозі Харків-Сімферополь-Ялта 691км, ним за порушення вимог Правил дорожнього руху України п. І.І.в «(вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які виїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;») був зупинений автомобіль ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який під час руху керував транспортним засобом та здійснив порушення ПДР, згідно ст.. 122 ч.1 п п.1.1. Громадянин ОСОБА_1 на момент зупинки не заперечував щодо вчинення ним правопорушення, намагався різними шляхами уникнути відповідальність за вчинення ним правопорушення, надав пояснення, що поспішав. Посилався на показання спідометра свого автомобіля, що нібито передній автомобіль, що рухався в попутному напрямку, рухався занадто повільно, не вимагав свідків. Після перевірки реєстраційних документів ним було складено протокол АК1 045967 про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП на гр. ОСОБА_1 та винесено постанову до протоколу про адміністративне адміністративної відповідальності позивача у вигляді штрафу в розмірі 260грн. Копію протоколу про адміністративне правопорушення та постанови до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, отримав на місці та поставив підписи у відповідних графах.

Представник третьої особи в особі СЗ ДПС при МВС України в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що в матеріалах є повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимогах позивача необхідно відмовити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення становить систему правовідносин, які складаються на основі процесуальної діяльності органів, уповноважених розглядати індивідуальні адміністративні справи з приводу притягнення до адміністративної відповідальності осіб, у діях яких є ознаки адміністративного правопорушення.

Основними завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст.. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності із законом.

Перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення є важливою гарантією захисту прав, свобод та інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Перегляд постанови це форма перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення, виправлення помилок і недоліків у роботі органів адміністративної юрисдикції, в тому числі і суду.

Перегляд постанови може бути здійснено в порядку подання скарги особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

КУпАП України визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

12 серпня 2010 року на 691 км автотраси Харків - Сімферополь Ялта близько 19 години 30 хвилин позивач рухався на автомобілі CHEVROLET AVEO, державний номерний знак AI 9970 ВН та був зупинений інспектором ДПС СЗ ДПС оп при МВС України старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 при перевірці відповідних документів на право керування транспортним засобом у водія ОСОБА_5, було виявлено порушення п. 1.1 дод.2 ПДР, що полягало у здійснення обгону, при цьому перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки.

У розділі 34 Правил дорожнього руху із змінами та доповненнями вказано дорожньою розміткою Дорожньою розміткою, відповідно до Державного стандарту вважаються лінії, написи та інші позначення на проїзній частині (з удосконаленим покриттям), бордюрах, елементах дорожніх споруд, обстановки вулиць і доріг, що застосовуються самостійно і в сполученні з дорожніми знаками або світлофорами. Стандартом установлено дві групи розмітки: горизонтальна і вертикальна. До горизонтальної розмітки відносяться лінії, написи, стріли та інші позначення. Вона підрозділяється на подовжню (лінії 1.1-1.11), поперечну (лінії 1.12-1.15) та інші види розмітки (1.16-1.23).

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. (широка суцільна лінія) позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою.

Лінію 1.2 перетинати забороняється.

Розмітка 1.2 (шириною 0,2 м) застосовується ще і для позначення межі між смугою розгону або гальмування (перехідно-швидкісною смугою) і основною смугою проїзної частини.

На дорогах, що мають три смуги і більше для руху в одному напрямку, при інтенсивності руху маршрутних транспортних засобів 60 і більше за годину за допомогою лінії 1.2 (жовтого кольору) може бути виділена одна смуга тільки для руху цих транспортних засобів. У місцях, де на смугу руху маршрутних транспортних засобів дозволено в'їзд інших транспортних засобів, ця лінія переривається.

Однак, ОСОБА_1 порушив вимогу п. 1.1 дод. 2 Правил дорожнього руху, що було зафіксовано інспектором дорожньо патрульної служби шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесенням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окрім того, за вказане порушення відповідальність передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вимоги чинного законодавства, старшим інспектором ДПС СЗ ДПС оп при МВС України старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та відповідно до вимог ст. ст. 222, 276, 283, 285 КУпАП винесено постанову по даній справі.

Відкриття справи є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Приводів порушення справи у КУпАП не визначено, в той же час як у ст.. 360 МК такі приводи зафіксовані. Але виходячи з теорії процесу приводами порушення справи слід вважати одержання уповноваженими особами будь якої інформації про діяння, що мають ознаки проступку.

Всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи потребує від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вирішення справи в точній відповідності із законом потребує від уповноваженого органу (посадової особи): розгляд справи відповідно до власної компетенції, в установлені строки і за місцем розгляду справи, згідно із законом, що передбачає адміністративну відповідальність.

Підставами для відкриття справи є наявність правопорушення та його склад, які мають певні ознаки.

Стаття 9 КУпАП розкриває загальне поняття адміністративного правопорушення і його ознаки протиправність, винність, караність. Інші статті Загальної частини КУпАП визначають його склад: обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Єдиною матеріальною підставою порушення адміністративної справи є склад адміністративного правопорушення, що прямо передбачено ст.. 247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 251 КУпАП визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008 року № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Отже, судом перевірено законність та обґрунтованість винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про накладення штрафу на користь держави в сумі 260 грн. та дає можливість зробити висновок про те, що постанова серії АК № 313846 від 12 серпня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 122 КУпАП у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 1.1 дод. 2 ПДР відповідає дійсності і підстав для її скасування судом не встановлено, а тому у задоволенні позовних вимог позивача про скасування постанови серії АК № 313846 по справі про адміністративне правопорушення, складеної старшим інспектором ДПС СЗ ДПС оп при МВС України старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 від 12 серпня 2010 року необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, п. 2.2 «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 1217, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС СЗ ДПС оп при МВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, третя особа: СЗ ДПС при МВС України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія АК № 313846 від 12.08.2010 року відмовити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І. Шевченко