Справа № 2а-220/10/0507
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яковенко М.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року справа №2а-220/10/0507

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Радіонової О.О.

суддів: Дяченко С.П., Юрко І.В.

за участю представників від:

позивача: не з»явився, повідомлений належним чином

відповідача: не з»явився повідомлений належним чином

розглянувши у письмовому провадженні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Володарського районного суду Донецької області

від 26 травня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-220/10/0507

за позовом ОСОБА_2

до інспектора відділу ДАІ м. Маріуполя

ОСОБА_3

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АН №400208 від 5 січня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Володарського районного суду Донецької області з позовом до інспектора відділу ДАІ м. Маріуполя ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АН №400208 від 5 січня 2010 року (арк. спр. 1).

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 2 лютого 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 7).

Постановою Володарського районного суду Донецької області від 26 травня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (арк. спр. 29-30).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідно до правового змісту Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, повинен бути уважним (під час руху змінюється дорожньо транспортна ситуація), в залежності від дорожньої обстановки (сніг, ожеледиця) вибирати швидкість таку, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу, а при необхідності мати можливість і зупинити автомобіль.

Суд першої інстанції вважає, що доводи позивача не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, до того ж позивач при підїзду до світлофору, повинен був передбачити, про можливу зміну його сигналів, вибрати завчасно таку швидкість, щоб мати можливість зупинити свій транспортний засіб у визначеному Правилами дорожнього руху України місці.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Володарського районного суду Донецької області від 26 травня 2010 року у адміністративній справі №2а-220/10/0507 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (арк. спр. 32-36).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що інспектор ДПС не роз'яснив йому його права та обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, не залучив свідків відповідно до наказу Міністерства Внутрішніх Справ України від 26 лютого 2009 року № 77 по оформленню робітниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не надав змоги в повному обсязі викласти в протоколі пояснення по суті правопорушення та інші докази, які мають значення для рішення діла по суті.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з»явився, але надіслав листі від 26.07.2010р. №9/1013, в якому просив розглянути справу за відсутністю його представника.

Керуючись п. 2 частини 1 ст. 197 КАС України судова колегія ухвалила здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

5 січня 2010 року в 13-00 годин ОСОБА_2, керуючи автомобілем Рено реєстраційний номер АН 7991ВТ у м. Маріуполі, проїхав на жовтий сигнал світлофора. Належною посадовою особою інспектором групи ДР ВДАІ Володарського району лейтенантом міліції ОСОБА_3 при виявленні факту порушення Правил Дорожнього руху України відповідно до вимог статті 222, 255, 276 КУпАП на ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серія АН № 233180 від 5 січня 2010 року (арк. спр. 2) та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АН № 400208 від 5 січня 2010 року про накладання адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 425 грн. (арк. спр. 3).

Спірні правовідносини регулюються Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі Правила дорожнього руху).

Згідно з встановленим порядком провадження за справами про адміністративне правопорушення за ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою, представником громадськості чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до положень п. 2.2 Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 22 жовтня 2003 року №1217, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила правопорушення. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. З урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь-якого правопорушення. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які можуть долучатися до протоколу на окремому аркуші (аркушах), а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи (арк. спр. 2, 3) та не оспорюється сторонами у справі, що 5 січня 2010 року в 13-10 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Рено»реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Маріуполі, проїхав на жовтий сигнал світлофора. Належною посадовою особою інспектором групи ДР ВДАІ Володарського району лейтенантом міліції ОСОБА_3 відповідно до вимог статей 222, 255, 276 КУпАП відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АН №233180 від 5 січня 2010 року та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АН №400208 від 5 січня 2010 року про накладення адміністративного стягнення відповідно до частині 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 425 грн.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. Користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладання штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 8.7.3 «ґ»Правил дорожнього руху України встановлено, що жовтий сигнал світлофору забороняє рух та попереджує про зміну сигналів.

Колегія суддів не приймає посилання позивача на необхідність застосування п.8.11 Правил дорожнього руху України, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він не зміг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 Правил дорожнього руху, не застосовуючи екстрене гальмування та ним було забезпечено безпеку дорожнього руху.

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до підпункту «б»пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Отже, водій заздалегідь бачив світлофор, на якому був зелений сигнал та міг передбачити його зміну на жовтий та повинен був знизити скорість з метою своєчасного гальмування.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про не ознайомлення його з правами та неможливістю надання пояснень щодо скоєного правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення містяться пояснення позивача та підпис про ознайомлення порушника з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (арк. спр. 2, 5).

Стосовно посилань апелянта про наявність свідків, колегія суддів зазначає, що позивач під час розгляду справи у суді першої інстанції мав право заявити клопотання про залучення відповідних свідків, але він своїм правом не скористувався.

Щодо посилань позивача, що в постанові про адміністративне правопорушення від 5 січня 2010 року працівником ДАІ ОСОБА_3 у графі «Примірник постанови отримав»вказана дата 5 січня 2010 року та є розпис, але розпис на даній постанові не належить позивачу та копію оскаржуваної постанови він не отримав, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження вказаних доводів щодо недостовірності підпису (експертиза, тощо).

Більш того, в матеріалах справи міститься лист Прокуратури міста Маріуполя Донецької області від 14 червня 2010 року №25-пр.10/2022-вих-10, в якому зазначено, що першим заступником прокурора м. Маріуполя прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно інспектора ДПС РДПС ВДАІ м. Маріуполя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками здійснення ними злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 366 Кримінального Кодексу України на підставі ст.6 п.2 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутністю в їх діях складів зазначених злочинів.

На запит суду апеляційної інстанції надійшла відповідь Першого заступника прокурора м. Маріуполя від 30 липня 2010 року №25пр.10/257вих. , в якій зазначено, що за результатами проведення додаткової перевірки прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ІДПС РДПС ВДАІ м. Маріуполя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст.ст. 364,365, 366 Кримінального кодексу України.

Також, у вказаному листі повідомлено, що прокуратурою м. Маріуполя спрямовано матеріали та призначено додаткове почеркознавче дослідження до НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та матеріали з висновком експерту до прокуратури м. Маріуполя не надходили.

Отже, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують, що розпис на даній постанові не належить позивачу та копію оскаржуваної постанови він не отримав.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Володарського районного суду Донецької області від 26 травня 2010 року у адміністративній справі №2а-220/10/0507 - залишити без задоволення.

Постанову Володарського районного суду Донецької області від 26 травня 2010 року у адміністративній справі №2а-220/10/0507 залишити без змін.

Ухвала складена та підписана колегією суддів 11 серпня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п»ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді С.П. Дяченко

ОСОБА_6