Справа № 2а-130/12/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2012-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2012 р. Справа № 2a-130/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі секретаря судового засідання Кобринської Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2223,90 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська обєднана державна податкова інспекція звернулася в суд із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2223,90 грн.

Позов мотивовано тим, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в порушення Податкового кодексу України, станом на 22.12.2011 року, облікується податковий борг перед бюджетом в сумі 2223,90 грн., який виник у звязку з несплатою єдиного податку, податку з доходів фізичних осіб та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд встановив наступне.

Відповідач 07.11.2006 року зареєстрований фізичною особою - підприємцем, про що свідчить копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.05.2011 року (а.с.5). Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Долинській обєднаній державній податковій інспекції, як платник єдиного податку, що підтверджується копією корінця свідоцтва серії Є №348558 (а.с.11).

Порядок адміністрування податків і зборів з 01.01.2011 року визначають положення Податкового кодексу України.

Згідно заяви від 15.12.2008 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності ОСОБА_1 в 2009 році перебував на спрощеній системі оподаткування. Відповідач обрав види діяльності рекламні послуги та роздрібна торгівля меблями (а.с.9)

Відповідно до встановлених ставок єдиного податку відповідач зобовязаний його сплачувати щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця в розмірі 200 грн.

Указом Президента України №727/98 від 03.07.1998 року Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва(в редакції Указу Президента № 746/99 від 28.06.99) установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для субєктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Пунктом 2 Указу передбачено, що субєкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Цим Указом обумовлено, що з 1 січня 2011 року до внесення змін до розділу XIV Податкового кодексу України в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва цей Указ застосовується з урахуванням особливостей, викладених в підрозділі 8 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

В п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.4. ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем було невчасно внесено платежі зі сплати єдиного податку, в звязку з чим податковим органом було застосовано штрафні (фінансові) санкції та сформовано податкову вимогу за №332 від 15.02.2011 року на суму боргу в розмірі 1193 грн. (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Долинської обєднаної державної податкової інспекції № 905 станом на 22.12.2011 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1193,90 грн. (а.с.10).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу платник податків зобовязаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Стаття 177 Податкового кодексу України регулює оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Відповідно до п.177.5.1. ст.177 Податкового кодексу України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Долинської обєднаної державної податкової інспекції 09.02.2011 року подано декларацію про доходи одержані з 1 січня по 31 грудня 2010 року з розрахунком авансових платежів на 2011 рік (а.с.6).

З врахуванням цього, відповідач повинен був сплатити авансові платежі в розмірі 450 грн.- до 15.03.2011 року, 450 грн. до 15.05.2011 року, 450 грн. до 15.08.2011 року та 450 грн. до 15.11.2011 року. (а.с.6).

Як вбачається із матеріалів справи, своє зобовязання фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виконав частково, а саме: було сплачено податку з доходів фізичних осіб до 15.05.2011 року в сумі 450 грн. та до 15.08.2011 року в сумі 450 грн.

В звязку із несплатою відповідачем всієї задекларованої суми, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення за №/0 від 04.02.2011 року на суму 1139,52 грн. (а.с.7).

Як встановлено в ході розгляду справи відповідач за перший квартал 2011 року сплатив 450 грн., однак з порушенням строку, в звязку з чим податковим органом була нарахована пеня в сумі 2,41 грн.

З довідки Долинської обєднаної державної податкової інспекції за №905 від 22.12.2011 року, вбачається, що станом на 22.12.2011 року за відповідачем облікується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 902,41 грн.

Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, як встановлено судом, відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущено порушення законодавства про патентування.

Згідно п.1. статті 125 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) суб'єктом господарювання сум збору за здійснення деяких видів підприємницької діяльності, зазначених у підпункті 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 цього Кодексу в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків ставок збору, встановлених статтею 267 цього Кодексу.

Долинською обєднаною державною податковою інспекцією було застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 127,59 грн. за несвоєчасну сплату суми збору за використання патенту (а.с.10).

Згідно ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

В пункті 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України зазначено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Таким чином, сума несплачених податкових зобовязань відповідача в загальному розмірі - 2223,90 грн., в тому числі з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 902,41 грн., єдиного податку в розмірі 1193,90 грн. та штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування в сумі 127,59 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обовязок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 2223 (дві тисячі двісті двадцять три) грн. 90 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 25.01.2012 року.