Справа № 2а/1570/4166/2011
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/4166/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

при секретарі Височенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про скасування вимоги про сплату боргу від 27.01.2011 року № Ф-20, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та, уточнивши позовні вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що з 2007 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець, знаходиться на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок, проте 02.02.2011 року ним була отримана вимога Управління пенсійного фонду в Кілійському районі Одеської області про сплату боргу та акт-розрахунок суми страхового внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 27.01.2011 року, в яких зазначено, що станом на 21.01.2011 року заборгованість позивача зі сплати страхових внесків становить 808 грн. 86 коп. Позивач зазначає, що відповідно до п. 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»№ 746/99 від 28.06.1999 року субєкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків та зборів (обовязкових платежів): збору на обовязкове державне пенсійне страхування, а тому, на думку позивача, прийнятий Закон України № 2461/VI від 08.07.2010 року, на підставі якого відповідачем виставлено позивачу вимогу про сплату боргу, суперечить іншим спеціальним законам про оподаткування. Враховуючи викладене, позивач просить суд скасувати вимогу про сплату боргу від 27.01.2011 року № Ф-20.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, в обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Законів України «Про Державний бюджет на 2010 рік»та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 17.07.2010 року, фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними в трудових відносинах, зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. Також представник відповідача зазначила, що враховуючи розмір мінімальної заробітної плати у 2010 році, мінімальний внесок для зазначених осіб становить: у липні вересні 2010 року - 294, 82 грн. за місяць; у жовтні листопаді 2010 року 301, 12 грн. за місяць; у грудні 2010 року 306, 10 грн., проте, як зазначає представник відповідача, згідно картки особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, позивач здійснював свою підприємницьку діяльність в липні, серпні та вересні 2010 року, але внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не сплачував, у звязку з чим, Управлінням пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області позивачу було надіслано розрахунок сум, які підлягають сплаті. На підставі викладеного, представник відповідача просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

27 березня 2006 року Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області було проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (а.с. 51).

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 у відповідності до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»№ 746/99 від 28.06.1999 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку.

Згідно реєстру платників за спрощеною системою оподаткування фізична особа підприємець ОСОБА_1 в 3 4 кварталі 2010 року сплачував до Державного бюджету України єдиний податок (а.с. 39-41).

Посадовими особами Управління пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області було складено акт-розрахунок суми страхового внеску на загальнообовязкове пенсійне страхування по СПД ОСОБА_1. (а.с. 38). Як вбачається із зазначеного акту-розрахунку, при розрахунку суми страхового внеску використано частину суми єдиного податку, що надійшла внаслідок розмежування органами Державного казначейства сплачених фізичними особами підприємцями за 3-4 квартали 2010 року, та встановлено, що за липень-грудень 2010 року позивач повинен був сплатити суму страхових внесків у розмірі 1 792, 80 грн., проте сплатив лише 75, 60 грн. У висновку акту-розрахунку зазначено, що сума 808, 86 грн. (1792, 80 грн. 75, 60 грн.) підлягає сплаті на рахунок Управління пенсійного фонду України у Кілійському районі.

У звязку з несплатою позивачем у добровільному порядку зазначеної суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, УПФУ в Кілійському районі Одеської області було направлено ФОП ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу № Ф. 20 від 27 січня 2011 року, відповідно до якої сума недоїмки зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягає сплаті, складає 808, 86 грн., та позивачем сплачена не була (а.с. 5).

Згідно до п. п. 4 п. 8 розділу XV «Прикінцеві положення»Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Законів України «Про Державний бюджет на 2010 рік» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ст. 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»№ 746/99 від 28.06.1999 року суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів), крім іншого, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення»Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на ст. 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»№ 746/99 від 28.06.1999 року, оскільки, як вбачається з вищевикладених норм законодавства положення статті 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»№ 746/99 від 28.06.1999 року про звільнення суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок, від збору на обов'язкове державне пенсійне страхування суперечить Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому застосуванню не підлягає.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що Управлінням пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області правомірно складено вимогу про сплату боргу № Ф. 20 від 27 січня 2011 року, а тому адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про скасування вимоги про сплату боргу від 27.01.2011 року № Ф-20, - відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 20 грудня 2011 року.

Суддя