Справа № 2-а-231/10
Суддя: Покотілова О. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Покотілової О.Г.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 009727 від 28.02.2010року, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 009727 від 28.02.2010року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.02.2010р. відповідачем відносно нього винесено постанову серії ВН № 009727 в справі про адміністративне правопорушення, в якій відповідач зазначив, що 28.02.2010р. о 13год. 48хв. він (позивач) по вул. Леніна в с. Ісаєво керував автомобілем Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, та порушив вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження швидкості 40км/год», рухався зі швидкістю 64км/год, швидкість вимірювалася приладом «Іскра-1», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що вказана постанова винесена передчасно з порушенням норм діючого законодавства, оскільки порушення Правил дорожнього руху України він не допускав. Оскільки він (позивач) вважає, що не допускав жодного порушення ПДР, а пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР; показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - відсутні, тому звернувся до суду із зазначеним позовом.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП України при складанні протоколу особі порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі, однак відповідачем цього зроблено не було, чим було порушено його (позивача) права, передбачені законодавством.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив скасувати постанову серії ВН № 009727 від 28.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання вдруге не зявився, заперечень по суті позову не надав, хоча про час день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать судові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно копії постанови серії ВН № 009727 від 28.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення, 28.02.2010року інспектором ДПС ОСОБА_2 ОСОБА_3 винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої 28.02.2010р. о 13год. 48хв. ОСОБА_1 по вул. Леніна в с. Ісаєво керував автомобілем Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, та порушив вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження швидкості 40км/год», рухався зі швидкістю 64км/год, швидкість вимірювалася приладом «Іскра-1», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255грн.

В судовому засіданні позивач стверджував, що даного порушення Правил дорожнього руху України не допускав, а пояснення свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР; показання працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - відсутні.

Відповідачем жодних тверджень позивача належними засобами доказування не спростовано. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які інші докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

В силу ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте відповідачем належними засобами доказування доводи позивача не спростовані.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що відповідачем не надані докази, які б підтверджували правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, то суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, які підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову, тобто суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ВН № 009727 від 28.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а адміністративну справу закрити за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 158, 159, 162, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВН № 009727 від 28.02.2010року в справі про адміністративне правопорушення, складену 28.02.2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: