Справа № 2а/2470/199/12
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2012-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 квітня 2012 року м. Чернівці Справа № 2а/2470/199/12

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Боднарюка О.В.;

при секретарі судового засідання Самокішин М.І.;

з участю:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача не з'явився;

розглянувши клопотання відповідача у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Кіцманському районі до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Буковини", -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд стягнути з рахунків платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Буковини" кошти в сумі 33 761, 56 грн.

28 березня 2012 року в судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про залишення адміністративного позову без руху, мотивуючи тим, що позов не відповідає вимогам ст.ст.17,18, 105, 106 КАС України та не може розглядатись окружним адміністративним судом, оскільки розгляд таких справ взагалі не віднесено до компетенції цих судів. Також відповідач зазначив, що до адміністративного позову не додано копій договорів оренди, та не надано доказів того, що відповідна місцева рада уповноважила податковий орган виступити в її інтересах. Спори з приводу сплати орендної плати за земельні ділянки між орендарями та орендодавцями розглядаються за підсудністю господарськими, а не адміністративними судами. З позову слідує, що орендодавцями є декілька сільських рад, однак суми в прохальній частині позову не розділено, та не вказано куди і на які рахунки слід стягувати кошти.

Представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали адміністративної справи суд вважає, що клопотання про залишення позовної заяви без руху представника відповідача не підлягає задоволенню з таких підстав.

У пункті 1 частини першої статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

За змістом частини четвертої статті 50 КАС субєкт владних повноважень може звернутись з адміністративним позовом до фізичної чи юридичної особи у випадках, установлених законом.

Згідно п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Підпунктом 20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України визначено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що плата за землю це - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.п.269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є (окрім іншого) землекористувачі.

Згідно п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 ПК України об'єктами оподаткування є (окрім іншого) земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що зазначений вище спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю субєкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики, що прямо визначено Податковим кодексом України, а саме право на стягнення коштів з рахунків боржника по орендній платі за земельні ділянки, яка в розумінні п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України є загальнодержавним податком.

Щодо залишення заяви без руху з підстав відсутності договорів оренди, невідповідності нормам КАС України прохальної частини позову, суд вважає такі доводи безпідставними і передчасними, оскільки вони не є підставою для залишення адміністративного позову без руху, з урахуванням того, що в разі необхідності суд в ході розгляду справи вправі витребувати будь-який доказ на підтвердження обставин справи, а за позивачем залишається право змінити (уточнити) позовні вимоги у відповідності до ст.137 КАС України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що клопотання представника відповідача є необґрунтованим та безпідставним, а тому у його задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 158, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала за наслідками розгляду клопотання про залишення позовної заяви без руху окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.В. Боднарюк