Справа № 159-вр-15/2а/0470/3919/12
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 рокусправа № 209вр-15/2а/0470/3919/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі №209вр-15/2а/0470/3919/12 за заявою Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - відповідач-2) у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправними рішення наказів ДПС у Дніпропетровський області (наказ від 27.02.2012 року № 5-г та наказ від 14.03.2012 року № 139-о відповідно) по звільненню ОСОБА_1, з посади старшого оперуповноваженого відділення оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Нікопольської ОДПІ;

- скасувати наказ ДПС у Дніпропетровський області від 27.02.2012 року № 5-г «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника податкової міліції ОСОБА_1»;

- скасувати наказ ДПС у Дніпропетровський області від 14.03.2012 року № 139-0 «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновити ОСОБА_1, на посаду старшого оперуповноваженого відділення оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Нікопольської ОДПІ;

- стягнути з Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача 2 (Нікопольська ОДПІ) грошову компенсацію за моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 року позов - задовольнити частково, визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 5-г від 27 лютого 2012 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника податкової міліції", визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 139-о від 14 березня 2012 року «Про звільнення ОСОБА_1»; постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділення оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби; стягнуто з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012 року апеляційні скарги ДПС у Дніпропетровській області Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської області ДПС задоволено, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 року у справі №2а/0470/3919/12 скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі № К/9991/74941/12 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю, скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012 року, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Дніпропетровській області, Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби про скасування наказу залишено в силі.

17 квітня 2015 року Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди з вимогами:

- винести додаткове рішення, яким визначити період за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу з врахуванням положень п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991р. № 114 та питання щодо оподаткування;

- при визначенні періоду, за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу врахувати періоди, за які ОСОБА_1 отримував дохід для уникнення подвійної оплати.

Заява обґрунтована тим, що при вирішенні справи № 2а/0470/3919/12 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди не було вирішено питання щодо обмеження періоду за який виплачується грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, а також враховуючи, що протягом періоду з 14.03.2012 року по 2015 рік ОСОБА_1 перебував на обліку у Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості населення та отримував допомогу по безробіттю, на посаді старшого оперуповноваженого відділення оперативних заходів із скорочення податкового боргу відділу податкової міліції Нікопольської ОДПІ та у трудових відносинах з ПАТ КБ «Приватбанк», є необхідність винести додаткове рішення, яким визначити період за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що питання щодо періоду за який нараховується середній заробіток за час вимушеного прогулу вирішено ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року, якою встановлено порядок виконання судового рішення по справі № 2а/0470/3919/12 від 28 серпня 2012 року щодо зобов'язання стягнути з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме вважати: час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 14 березня 2012р. (дата звільнення) по 27 лютого 2015р. (дата поновлення); стягнення заробітної плати на користь ОСОБА_1 здійснити з урахуванням коштів виплачених останньому Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з 14 березня 2012 року (дата звільнення) по 27 лютого 2015 року (дата поновлення).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про ухвалення додаткового судового рішення.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами викладеними Нікопольською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо необхідності винесення додаткового судового рішення у цій справі у зв'язку з неврахуванням обставин отримання позивачем грошової допомоги та заробітної плати під час вимушеного прогулу.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. посилаючись при цьому на законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача-2 яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного суду України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Отже, нормою статті 168 Кодексу адміністративного суду України визначено, що суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного суду України.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суть основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог судом досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду з позовом у цій справі заявив позовну вимогу щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у такій редакції «…стягнути з Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу…».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

При цьому, судом першої інстанції при прийнятті постанови від 28.08.2012 року щодо часткового задоволення позову не досліджувалося питання та докази щодо періоду вимушеного прогулу після постановлення цього рішення, а саме з 14.03.2012 року по 2015 рік, відносно якого просить відповідач-2 прийняти додаткову постанову в своїй заяві про «винесення додаткового рішення», оскільки про це не було заявлено позивачем.

Враховуючи те, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази, а також те, що судом першої інстанції при прийнятті основного рішення не досліджувалося питання та докази щодо визначення періоду з 14.03.2012 року по 2015 рік за який необхідно нараховувати позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки про це не було заявлено позивачем, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що вказане питання не може бути вирішено шляхом винесення додаткового судового рішення, що є підставою для відмови у задоволенні заяви Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби про ухвалення додаткового судового рішення.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо необхідності відмови у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо необхідності відмови у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 199, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі № 209вр-15/2а/0470/3919/12 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 25 вересня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко