Справа № 2-а-593/10
Суддя: Живцова О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-593/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Суддя Каланчацького районного суду Херсонської області Живцова О.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача внаслідок яких йому не виплачена державна соціальна допомога та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за період часу з 22 травня 2008 р. по дату прийняття судового рішення з підвищенням її на ЗО % від мінімальної пенсії за віком із розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» належить до соціальної групи «діти війни», оскільки народився 20 липня 1936 року, і на час закінчення Другої світової війни, йому не виповнилося 18 років, в зв»язку з чим має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії, як це передбачено ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Статтею 87 ч.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що суми пенсій неодержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Однак, відповідач в порушення вимог закону не здійснював нарахування та виплату зазначеної допомоги в 2008-2010 роках, чим грубо порушив її право на соціальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в 4 Каланчацькому районі позов Херсонської області не визнав та, у передбачений законом строк, надав до суду письмове заперечення, в якому вказує, що дійсно 28.05.2008 року Кабінет Міністрів прийняв постанову № 350, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується « дітям війни» в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Позивач починаючи з 01.01.2008 року отримує підвищення до пенсії у

розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За таких обставин вважає, що ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Каланчацькому районі Херсонської області діяло у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством. Стосовно відшкодування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2009-2010 роки, то відповідач зазначив, що правових підстав для задоволення цих вимог не має. Оскільки, відповідними Законами України «Про , Державний бюджет» не встановлено інших розмірів підвищення до пенсії «дітям війни», ніж ті, що зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Крім того, позивач пропустив строк для звернення до суду за захистом порушених прав, що є підставою для залишення даного позову без розгляду. Окрім того, відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» державна соціальна допомога дітям війни не є пільгою, компенсацією або гарантією, а є державною соціальною підтримкою, тому застосування ст.48 Конституції України стосовно строків позовної давності є не обгрунтованим. Поряд з цим, відповідач зазначив, що Пенсійний фонд України не має належного фінансування, для виплати соціальної допомоги.

Суд оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення в порядку скороченого провадження та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, має статус дитини війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача зі штампом « дитина війни».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» діти війни - це ті, яким на 2 вересня 1945 року не виповнились 18 років. Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 є особою, що відноситься до категорії «Діти війни», та як він народився 20 липня 1936 року.

Відповідно до ч. І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальних захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України « Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих атів України» від 28.12.2007 року, з 01 січня 2008 року зупинені виплати, на які згідно із законами України мають право діти війни (п.41 розділу II Закону). Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України окремих положень ст. 65 розділу І, п. 61,62, 63, 66 розділу II, п. З розділу III Закону України « Про Державний Бюджет України на 2008 рік...» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України положень ст. 67 розділу І, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу II цього ж закону визнані такими, що не відповідають Конституції України, в тому числі положення п. 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів».

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З урахуванням вищенаведеного соціальні доплати дітям війни поновлені з 22 травня 2008 року, тому позивач з 22.05.2008 року має право на перерахунок пенсії.

При цьому слід враховувати виплати, які були фактично здійснені відповідачем позивачу за відповідний період згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2005 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» в розмірі 10%.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначена норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідачем на порушення вимог зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність, оскільки ОСОБА_2 як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону України № 2195-ІУ і здійснювати позивачу відповідні нарахування. В такому ж розмірі ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Каланчацькому районі Херсонської області повинно було здійснювати нарахування у 2010 році.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо правомірності свої дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Крім того, суд дійшов висновку, що право на соціальний захист не може бути обмежено та строк позовної давності не поширюється на соціальні виплати, оскільки пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня ( ст. ст. 46, 48 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання бездіяльності ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Каланчацькому районі Херсонської області, щодо не нарахування та невицлати йому соціальної допомоги, як дитині війни за період: з 22 травня 2008 року по 27 грудня 2010 року (по дату розгляду справи).

Крім того, відповідно до ст. 11 КАС України та з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Каланчацькому районі Херсонської області нарахувати та виплатити, щомісячну недоплачену державну соціальну допомогу, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період: з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2010 року з урахування виплачених 10 відсотків допомоги.

Керуючись, ст. ст. 46,48, 152 Конституції України, ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ, Законом України « Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих атів України» від 28.12.2007 року, Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, ст. 87 ч.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 11, 17, 18, 94, 159- 163, 183-2 КАС України,

Постановила :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити

- частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 соціальної допомоги, як дитині війни, за період з 22 травня 2008 року по 27 грудня 2010 року (по дату розгляду справи).

Зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Каланчацькому районі Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячну недоплачену державну соціальну допомогу, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період: з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2010 року з урахування виплачених 10 відсотків допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до вимог ч.І ст.256 КАС України підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Каланчацький районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя: