Справа № 357/9147/15-а
Суддя: Подрєзова Г. О.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9147/15-а
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання надати статус інваліда війни;

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що є особою, якій було видане посвідчення інваліда війни 2-ї групи, виданим на підставі довідки МСЕК. Посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 від 12.01.2011року було дійсним до 01.10.2011року. 26.09.2011 року йому було видано бланк вкладиш до посвідчення, дія посвідчення була продовжена до 01.10.2014року. Повторний огляд МСЕК провела 07.10.2014року та згідно довідки до акту огляду МСЕК з 01.10.2014року йому було встановлено 2-гу групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, але відповідач відмовився видати посвідчення інваліда війни. В довідці МСЕК зазначено причину інвалідності - травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Але, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради відмовило йому у видачі посвідчення інваліда війни, послалося на те, що відсутні підстави для видачі посвідчення інваліда війни з посиланням на ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити та зобов`язати відповідача продовжити дію з 01.10.2014року посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 12.01.2011 року відповідно до вимог п.1ё0 Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМ України від 12.05.1994 року № 302.

В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради за довіреністю, позов не визнав повністю, надав письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст.69 КАС України).

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження військової служби 07.07.1999року отримав закриту черепно мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеню, субарахноідальний крововилив під час слідування зі служби додому на обід, з приводу чого знаходився на стаціонарному лікуванні в військовій частині НОМЕР_2 з 07.07.1999р. по 09.07.1999р.; в нейрохірургічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології ГВКГ МОУ з 09.07.по 22.07.1999р.

Дані обставини повністю підтверджуються свідоцтвом про хворобу №693 від 09.08.2010року.

Відповідно до довідки МСЕК серії КИО-1 № 360190 від 06.10.2010року вперше позивачу встановлено 2-гу групу інвалідності з визначенням причини інвалідності травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з датою чергового перегляду 20.09.2011року. Відповідно до довідки МСЕК серії КИО-1 № 0373530 від 22.09.2011року позивачу підтверджено групу інвалідності та причину інвалідності до 15.09.2014року, а згідно з довідкою МСЕК від 07.10.2014року позивачу довічно встановлено з 01.10.2014року 2-гу групу інвалідності, травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з питання продовження дії посвідчення інваліда війни та отримав відповідь від 15.10.2014року згідно з якою йому було відмовлено з посиланням на відсутність зв`язку травми отриманої під час виконання обов`язків військової служби з перебуванням на фронті в інші періоди, з участю в бойових діях у мирний час або з ліквідацією ядерних аварій.

Повторно позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з інформаційним запитом щодо видачі посвідчення інваліда війни і 26.05.2015року йому було відмовлено у видачі посвідчення інваліда війни та встановлення статусу інваліда війни.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було видане посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 від 12.01.2011року яке було дійсне до 01.10.2011року, а 26.09.2011року дія посвідчення продовжена до 01.10.2014року.

При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст..1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка визначає, що закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом створення належних умов для підтримання здоров`я, організації соціального та інших видів обслуговування, надання пільг, переваг та соціальних гарантій.

Відповідно до ст. 4 закону - - ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав, а згідно з ст..7 цього Закону До інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа:

1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМ України від 12.05.1994р. №302, - посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

П.7 Положення визначає, що "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина. А згідно з п.10 цього Положення - посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Аналіз наведених норм Закону на думку суду, дає підстави для висновку, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час воєнних дій, як це передбачено ст. 7 Закону, а одержана внаслідок ДТП, що сталася під час руху позивача на обід по вул.. Фастівській в м. Білій Церкві, яке призвело до інвалідності, тобто травма позивача отримана в період проходження військової служби не у зв`язку з захистом Батьківщини, або внаслідок інших бойових дій у складі діючої армії, отримана в мирний час в державі, яка не входить до переліку країн, визначених в постанові КМ України від 08.02.1994року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», де велися бойові дії.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку, за відсутності документи на підтвердження участі позивача в бойових діях у мирний час, перебування на фронті чи під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, відмова відповідача грунтується на вимогах закону.

Керуючись ст..ст. 2,8,9,17,71,158-163,185 КАС України, ст.ст.4,7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання надати статус інваліда війни відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова