Справа № 2а/0270/5337/11
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 р. Справа № 2а/0270/5337/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Гайсинська міжрайонна державна податкова інспекція з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має заборгованість в сумі 503,10 грн., яка виникла в результаті несплати єдиного податку, що підтверджується витягом з облікової картки платника. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку не погашена, Гайсинська МДПІ звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення коштів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, також зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 20).

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву з нормативно-документальним обґрунтуванням суду не надав, в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 17, 24).

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Частиною 1 статті 49 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Відповідно до частини 2 зазначеної вище статті особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час, дату і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Податкові органи є контролюючими органами та органами стягнення стосовно податків та зборів (обовязкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, відповідно до ст. 11 Закону України "Про податкову службу в Україні", в редакції закону чинній на момент існування спірних правовідносин.

Згідно довідки про взяття на облік платника податків №2374-11 від 03.06.2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 узятий на облік Гайсинською МДПІ 03.06.2011 року за №6353.

07.06.2011 року відповідачем до Гайсинської МДПІ була подана заява про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на підставі чого останній перейшов на спрощену систему оподаткування за видом діяльності "роздрібна торгівля з лотків та на ринках" (а.с. 6).

Згідно витягу з рішення Гайсинської районної ради затверджено ставку єдиного податку по виду діяльності відповідача, а саме 195,00 грн.

В силу норм Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", до місцевого бюджету перераховується лише 43 % єдиного податку.

Отже, відповідач щомісяця зобов`язаний сплачувати до місцевого бюджету 83,85 грн. (195,00 грн. х 43%) єдиного податку, однак, в порушення вищевказаних норм, відповідач протягом червня листопада 2011 року його не сплачував.

Таким чином, станом на момент подання позовної заяви, відповідач має податковий борг із сплати єдиного податку в сумі 503,10 грн., що підтверджується витягом з облікової картки платника (а.с. 9-11).

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. З метою реалізації обовязків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

На час розгляду справи судом доказів сплати вказаної суми податкового боргу відповідачем не надано.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд також враховує, що підпунктом 4 пункту 1 Підрозділу 8 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що з 1 січня 2011 року до внесення змін до розділу XIV Податкового кодексу України, в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва Указ Президента України від 3 липня 1998 року №727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (з наступними змінами) та абзаци шостий - двадцять восьмий пункту 1 статті 14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №13-92 "Про прибутковий податок з громадян" застосовуються з урахуванням таких особливостей - зарахування до бюджетів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (у тому числі пенсійного страхування) єдиного податку, який сплачується у січні 2011 року за останній звітний (податковий) період 2010 року, здійснюється у порядку та на умовах, які діяли до 1 січня 2011 року.

Відповідно до статті 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727 від 03 липня 1998 року, встановлено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

- до місцевого бюджету - 43 відсотки;

- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

- на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності і повернення до раніше встановленої системи оподаткування суб'єкти малого підприємництва можуть здійснювати з початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) у разі подання відповідної заяви до органів державної податкової служби не пізніше ніж за 15 днів до закінчення попереднього звітного (податкового) періоду (кварталу).

Як встановлено судом, заява до податкового органу про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку звітності і повернення до раніше встановленої системи оподаткування відповідачем не подавалась.

Згідно частини 2 статті 5 вказаного Указу, суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Судом встановлено, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, відомості щодо дострокового анулювання виданого відповідачу свідоцтва про сплату єдиного податку в матеріалах справи відсутні.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку задовольнити позов та стягнути до місцевого бюджету с. Ярмолинці з відповідача заборгованість зі сплати єдиного податку у сумі 503,10 грн.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 КАС України, відповідно до якої у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються, судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 3, с. Ярмолинці, Гайсинський район, Вінницька область, 23740, ід.н. НОМЕР_1) заборгованність перед місцевим бюджетом с. Ярмолинці по сплаті єдиного податку в сумі 503,10 грн. (п'ятсот три гривні 10 копійок).

Копію даної постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна