Справа № 689/1620/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/1620/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кульбаба А.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

22 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області про зобов'язання вчинити дії, провести нарахування та виплату невиплаченої суми пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області про зобов'язання вчинити дії, провести нарахування та виплату невиплаченої суми пенсії.

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 14 лютого 2008 року знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 року позивачу припинено виплату пенсії по інвалідності як інваліду 3-ї групи, оскільки він працює на державній службі (на посаді державного реєстратора Реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції).

21 липня 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області із зверненням щодо поновлення виплати йому пенсії як інваліду 3-ї групи.

Однак, 24 липня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області листом № 18/3-7 відмовило позивачу у поновленні виплати пенсії.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач при прийняті оскаржуваного рішення діяв відповідно до вимог чинного законодавства України. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02.03.2015р.) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно п. 5 Розділу 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Тобто, вказаний Закон регулює питання призначення пенсій відповідно до «спеціальних» законів, а не порядок виплати та припинення пенсій, що призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач правомірно на підставі вимог абз. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02.03.2015р.) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи позивача на посаді державного реєстратора Реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції припинив виплату йому пенсії по інвалідності як інваліду 3-ї групи.

Твердження позивача про те, що, оскільки з 01 червня 2015 року посада державного службовця вже не дає право на призначення спеціальної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», тому норми закону щодо припинення виплати пенсії як інваліду 3-ї групи застосовуватись до нього не повинні, суд до уваги не бере, оскільки вони нічим не підтверджені та не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.