Справа № 341/1775/13-а
Суддя: Мельник І. І.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/1775/13-а
Номер провадження 2-а/341/92/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич Івано-Франківської області адміністративний позов громадської організації «Братство демократичної української молоді» до Бурштинської ради про визнання рішення Бурштинської міської ради протиправним та зобовязання відповідача скасування постанови адміністративної комісії виконкому Бурштинської міської ради про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

До Галицького районного суду з адміністративним позовом звернулась громадська організація «Братство демократичної української молоді» («Братство ДУМ») і просить визнати протиправним та скасувати рішення Бурштинської міської ради за № 86 від 30 травня 2013 року та зобов'язати відповідача утриматися від вчинення дій, які обмежують господарську діяльність позивача шляхом заборони приймати рішення розпорядчого характеру, які обмежують чи перешкоджають позивачу здійснювати торгівлю на належній йому земельній ділянці, яка розташована по вул Міцкевича, 49А в м. Бурштині Івано-Франківської області, що посвідчено державним актом серії ІФ № 000608 від 04.01.1996 року, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В судовому засіданні голова правління громадської організації «Братство ДУМ» ОСОБА_1 позов підтримав повністю і суду пояснив, що в червні 2012 року громадська організація «Братство «ДУМ») звернулася до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області із заявою про погодження розміщення будівельно-архітектурних споруд для здійснення сезонної та іншої торгівлі на земельній ділянці, яка належить громадській організації на підставі державного акту на землю серії ІФ № 000608 від 04.01.1996 року.

Рішенням виконкому Бурштинської міської ради за № 86 від 30.05.2013 року в наданні такого дозволу відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка по вул Міцкевича, 49 А в м. Бурштині виділена громадській організації для будівництва організованого ринку по реалізації продовольчих та промислових товарів. Відмовляючи в погодженні розташування торгівельних павільйонів, Бурштинська міська рада чинить перешкоди в діяльності організації, що в свою чергу не узгоджується з принципом свободи підприємництва, закріпленого ст. 42 Конституції України та ст. 6 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 21 «Про громадські обєднання» громадські організації наділені правом здійснювати підприємницьку та іншу господарську діяльність, бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права.

Згідно ст. ст. 19, 20 Земельного Кодексу України визначення та віднесення земель до тієї чи іншої категорії, здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а право на земельну ділянку виникає з моменту Державної реєстрації.

Листом Державного комітету України по земельних ресурсах від 27.12.2006 року за № 14-17-7/9942 розяснено термін «використання земель за цільовим призначенням» та зазначено, що не може вважатися порушенням земельного законодавства використання земельної ділянки всупереч дозвільного рішення органу місцевого самоврядування, але в межах категорії земель, щл були першочергово надані для її використання. Таким чином, жодного законодавчо встановленого обмеження або причин, які б ґрунтувалися на вимогах законів України, в даному випадку, щодо неправомірного використання організацією земельної ділянки з метою проведення торгівлі не існує. В звязку з наведеним вважає, що відмова органу місцевого самоврядування в наданні дозволу на розташування обєктів торгівлі для позивача не містить законодавчого обґрунтування з чітким посиланням на норми законів України і відповідно до п.10 ст 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідний акт органу місцевого самоврядування з мотивів невідповідності його Конституції та Законам України визнається незаконним в судовому порядку.

На підтвердження обґрунтування позову позивач зазначає про недотримання відповідачем положень чинного законодавства України в частині повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, вказує про порушення відповідачем ч.2 ст. 19 Конституції України, яка зобовязує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стверджує, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, так як воно створює заборону позивачу вільно діяти в напрямку здійснення господарської діяльності на належній йому земельній ділянці посвідченої Державним актом на землю в рамках, визначених Земельним Кодексом України щодо певної категорії земель.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав. Посилається на ту обставину, що позивачем не виконано рішення Бурштинської міської ради від 09.06.1995 року щодо обовязку спорудження ринку, оскільки Бурштинська міська рада передала земельну ділянку позивачу, де пунктом другим даного рішення зобовязала позивача провести будівництво ринку по реалізації продовольчих та продуктових товарів, а також виготовити технічну документацію на будівництво ринку, яке завершити до 01.01.1996 року. Станом на даний час Братство «ДУМ» проектно-технічну документацію не виготовило і до будівництва ринку не приступило.

Приймаючи рішення, яке оскаржується позивачем, виконком Бурштинської міської ради виходив з того, що Братство «ДУМ» зобовязане спочатку виготовити проектну документацію на будівництво ринку, в якій може бути передбачено розміщення тимчасових будівельно-архітектурних споруд. Оскаржуваним рішенням виконком міської ради жодним чином не обмежує та не перешкоджає господарській діяльності позивача. В той же час, сам позивач не в повній мірі виконує покладені на нього рішенням міської ради від 09.06.1995 року.

Крім того, вважає необґрунтованим заявлений позивачем розмір витрат за надання юридичних послуг в сумі 3000 грн., оскільки не вказано обсяг часу і роботи, що потрібні для належного надання юридичних послуг, ступнь складності та новизни правових питань, що стосуються надання таких послуг, необхідність виїзду у відрядження, залучення додаткових фахівців для вирішення окремих питань при наданні юридичних послуг, тощо. Враховуючи характер позовних вимог вважає суму витрат явно завищеною, в позові просив повністю відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

З копії рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради за № 86 від 30.05.2013 року вбачається, що цим рішенням громадській організації «Братство демократичної української молоді» відмовлено в наданні дозволу на розміщення тимчасових будівельно-архітектурних споруд в м. Бурштині по вул Міцкевича, 49А. Зазначена земельна ділянка відповідно до рішення міської ради від 09.06.1995 року віділена вищевказаній громадській організації для будівництва організованого ринку по реалізації продовольчих та промислових товарів до 01.01.1996 року. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, причиною відмови послужило те, що Братством «ДУМ» до цього часу не виготовлено технічної документації на будівництво ринку, як це було передбачено п.2 рішення Бурштинської міської ради від 09.06.1995 року.

Згідно до ст. 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» принцип місцевого самоврядування будується на законності дій органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Відповідно до п. а), п.п.8), ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься обовязок сприяння розвитку всіх форм торгівлі.

Як зазначено в ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями.

Таким чином, прийняте виконавчим комітетом Бурштинської міської ради спірне рішення № 86 від 30.05.2013 року створює для позивача негативний наслідок, в результаті чого фактично заборонено розміщення торгових обєктів позивачу.

Статтею 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач керувався причиною невиконання позивачем дій по будівництву ринку, яке на думку відповідача є обовязком позивача згідно пункту 2 рішення Бурштинської міської ради від 09.06.1995 року.

З такими твердженнями погодитись не можна, оскільки виїзний ринок на вказаній території земельної ділянки позивачем проводиться, позивач регулярно сплачує земельний податок, у позивача наявна проектна та будівельна документація на ринок, а рішення ради від 09.06.1995 року в розумінні Земельного Кодексу України є рішенням щодо визначення категорії та характеру використання вказаної земельної ділянки і свідчить про волю Бурштинської міської ради передати земельну ділянку у постійне користування позивачу.

Отже відповідне рішення не є зобовязального характеру для громадської організації стосовно проведення будівництва так як позивач не є за організаційно-правовою класифікацією організацією державної чи комунальної форми власності.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв, зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв. Відповідь за результатами розгляду заяв в обовязковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах питань. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із розясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Виконавчий комітет Бурштинської міської ради не вказав у своєму рішенні жодних із підстав для відмови у наданні дозволу на влаштування тимчасових торгових споруд (павільйонів), які б ґрунтувались на нормі закону України.

У такій спосіб відповідач безпідставно порушив право позивача здійснювати торгівлю з тимчасових торгових споруд (павільйонів) шляхом прийняття розпорядчого акту, який обмежує таку діяльність

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача утриматися від вчинення дій, які обмежують господарську діяльність громадської організації «Братство «ДУМ» а шляхом заборони приймати рішення розпорядчого характеру, які обмежують чи перешкоджають цій організації здійснювати торгівлю на належній цій організації земельній ділянці, то в цій частині позову слід відмовии за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 17 КАС України спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії, дій чи бездіяльності) належать до юрисдикції адміністративних судів.

За змістом ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Кожен має право користуватися правовою допомогою при вирішенні справ в адміністративному суді, яка надається в порядку, встановленому законом.

Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Згідно наданих суду документів позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 120 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення коштів на правову допомогу суд вважає, що при цьому слід керуватися Законом України від 20 грудня 2011 року, яким встановлено граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, згідно якого, така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною і не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належного розрахунку вартості наданих йому послуг на правову допомогу, зокрема, про тривалість та кількість участі захисника у судових засіданнях та поза ними суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі ст.ст. 4, 18, 9, 158-163 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов громадської організації «Братство демократичної української молоді» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Бурштинської міської Івано-Франківської області за № 86 від 30 травня 2013 року.

Стягнути з Бурштинської міської Івано-Франківської області на користь позивача витрати, повязані з оплатою судового збору у розмірі 120 грн.

В решті позовних вимог громадської організації «Братство демократичної української молоді» до виконавчого комітету Бурштинської міської ради - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Галицький районний суд.

Головуючий суддя:ОСОБА_2