Справа № 2а-277/11
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2012 р. № 35657/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Яворського І.О., Сапіги В.П.

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Городоцького району Львівської області на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 09 грудня 2011 року про закриття провадження у справі за позовом прокуратури Городоцького району Львівської області в інтересах Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, Управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2011 року прокурор Городоцького району Львівської області звернувся до суду в інтересах Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, Управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області з позовом до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №1027 від 28 серпня 2009 року Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів по переоформленню і видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, уточненої площі земельної ділянки ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення прийняте щодо земельної ділянки, яка перебуває за межами населеного пункту та за відсутності проекту відведення земельної ділянки, що є підставою для визнання його нечинним.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 09 грудня 2011 року закрито провадження у справі. Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами існує спір про право користування земельною ділянкою певного розміру. А тому цей спір, на думку суду першої інстанції, між юридичною особою та органом місцевого самоврядування повинен розглядатись в порядку, встановленому ЦПК України.

Не погодившись з вищенаведеною ухвалою суду, її в апеляційному порядку оскаржив позивач прокурор Городоцького району Львівської області, який просить ухвалу cуду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті зі стадії порушення провадження у справі. Вважає таку ухвалу необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з тих підстав, що вказану справу слід розглядати за правилами КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №1027 від 28 серпня 2009 року Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів по переоформленню і видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, уточненої площі земельної ділянки ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів по оформленню і видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, і межі даної земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського фермерського господарства в с. Суховоля гр. ОСОБА_1.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Для вирішення питання за правилами якого судочинства слід розглядати певний спір, і чи володіє він ознаками справи адміністративної юрисдикції, яка повинна розглядатися за правилами передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України, слід виходити із субєктного складу та предмету заявленого позову.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем у справі є Суховільська сільська рада. Колегія суддів приходить до переконання, що відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, а тому в силу п.1 ч.1 ст.18 КАС України, дана справа за правилами предметної підсудності підлягає розгляду місцевим загальним судам як адміністративним судом.

Колегія суддів зазначає, що предметом позову у даній справі є публічно правова вимога позивача до відповідача викладена у позовній заяві. Вимога адміністративного позову ґрунтується на публічно правових відносинах, які виникають у звязку із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій на основі законодавства.

Так, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ч.3 ст.140, ч.1 ст.144 Конституції України). Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч.1 ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Конституції України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Перелік таких питань визначено у Конституції України та Законі України Про місцеве самоврядування в Україні.

У рішенні Конституціного суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року зазначено, що системний аналіз положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (ч.1 ст.10, ст.ст.16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. За Конституцією і законами України публічно правові спори в Україні розглядають і вирішують Конституційний Суд України, суди загальної юрисдикції в порядку кримінального та адміністративного судочинства (ст.ст. 13, 15 Закону України Про Конституційний Суд України, ст. 17 КАС України).

Конституційний Суд України прийшов до висновку, що вирішення спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч.2 ст.4, ч.3 ст.17 КАС України).

Аналізуючи зміст оскаржуваного рішення Суховільської сільської ради, колегія суддів приходить до висновку, що таке прийнято відповідачем згідно положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 104 КАС України встановлено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно правових відносин.

Таким чином, колегія суддів переконана, що судом першої інстанції, при вирішенні питання щодо належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів, допущено хибне трактування положень Конституції України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ст. 2, п. 1, 7 ч. 1 ст. 3, ст. 17, ст. 104 КАС України, що в свою чергу призвело до невірного висновку про цивільно правовий характер спірних правовідносин, а відтак неможливості розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів вважає, що в даному випадку мова йде про оскарження позивачем рішення органу місцевого самоврядування, що випливає з наданих йому владних управлінських функцій, а не про спір повязаний із захистом права користування земельною ділянкою, а тому його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. 28, ст. 160, ст.ст. 195, 196, ст. 199, ст. 202, ст. 205, ст.ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Городоцького району Львівської області задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 09 грудня 2011 року про закриття провадження у справі № 2а-277/11 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

суддя В.П. Сапіга

суддя І.О. Яворський