Справа № 2а-48439/09/1670
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-48439/09/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

при секретарі Коробовій А.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в м.Полтаві до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2009 року Державна податкова інспекція в м.Полтаві звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість 172386 грн. 17 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що проведеними працівниками Державної податкової інспекції в м. Полтаві невиїзними документальними перевірками з питань своєчасності сплати суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість було встановлено порушення відповідачем пп. 5.3.1. п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року, а саме: несвоєчасну сплату відповідачем узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з чим було винесено податкові повідомлення-рішення № /0 від 06.11.2008 року, № 000651502/0 від 22.01.2009 року, № /0 від 23.02.2009 року, якими відповідачу донараховано податкові зобов'язання та визначено штрафні санкції. Крім того, зазначав, що відповідачем не були сплачені податкові зобов'язання, визначені ним самостійно в поданих до Державної податкової інспекції в м. Полтаві податкових деклараціях за жовтень-грудень 2008 року, січень-липень 2009 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 172386,17 коп.

17 листопада 2010 року позивачем до суду було подано заяву про зменшення позовних вимог на суму боргу 108 285,34 грн., яка була нарахована податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 06.11.2008 року, № 000651502/0 від 22.01.2009 року, № /0 від 23.02.2009 року, скасованими постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2010 року. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 64100,83 грн., яка складається з податкових зобов'язань, визначених відповідачем самостійно в поданих податкових деклараціях за жовтень-грудень 2008 року, січень-липень 2009 року та пені за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідачем податкові зобов'язання з податку на додану вартість, самостійно визначені в деклараціях, були сплачені з дотриманням установлених Законом строків, на підтвердження чого суду надано копії платіжних доручень. Проте, суми податку на додану вартість податковим органом зараховані в рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів, що є порушенням норм чинного законодавства, як і нарахування пені за інший період, тому на думку відповідача позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Підприємство електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" зареєстроване як юридична особа 26 березня 1992 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради, свідоцтво серії А00 № 082763, ідентифікаційний код 03338159.

ПЕЗО "Міськсвітло" є платником податку на додану вартість.

Відповідачем подано до Державної податкової інспекції в м. Полтаві декларації з податку на додану вартість, де самостійно визначені суми зобов'язання до сплати в бюджет в наступних розмірах на загальну суму 56 539,00 грн:

- декларація № 249061 від 20.11.2008 року - податкове зобов'язання на суму 4442,00 грн.;

- декларація № 261509 від 18.12.2008 року - податкове зобов'язання на суму 9213,00 грн.;

- декларація № 298164 від 20.01.2009 року - податкове зобов'язання на суму 9130,00 грн.;

- декларація № 17313 від 19.02.2009 року - податкове зобов'язання на суму 540,00 грн.;

- декларація № 30298 від 19.03.2009 року - податкове зобов'язання на суму 589,00 грн.;

- декларація № 66303 від 21.04.2009 року - податкове зобов'язання на суму 556,00 грн.;

- декларація № 102705 від 20.05.2009 року - податкове зобов'язання на суму 3513,00 грн.;

- декларація № 114227 від 19.06.2009 року - податкове зобов'язання на суму 25708,00 грн.;

- декларація № 150987 від 30.07.2009 року - податкове зобов'язання на суму 2805,00 грн.;

- декларація № 185182 від 20.08.2009 року - податкове зобов'язання на суму 43,00 грн.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (надалі Закон № 2181)

Згідно із п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону № 2181 платник податків зобовязаний сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену ним у податковій декларації, протягом десяти днів, наступних за днем відповідного граничного строку.

Судом встановлено, що відповідачем узгоджені податкові зобов'язання за вищевказаними деклараціями були погашені шляхом сплати коштів у розмірі 56539,00 грн. платіжними дорученнями: № 567 від 27.11.2008 року в сумі 4442,00 грн., № 630 від 24.12.2008 року в сумі 9213,00 грн., № 1 від 23.01.2009 року в сумі 9130,00грн., № 46 від 27.02.2009 року в розмірі 450,00 грн., № 571 від 17.11.2010 року в сумі 250,00 грн., № 77 від 27.03.2009 року в сумі 589,00 грн., № 113 від 24.04.2009 року в сумі 556,00 грн., № 167 від 28.05.2009 року в сумі 3513,00 грн., № 52 від 24.06.2009 року в сумі 25708,00 грн., № 236 від 23.07.2009 року в сумі 2805,00 грн., № 274 від 28.08.2009 року в сумі 43,00 грн.

У зазначених платіжних дорученнях відповідачем самостійно визначено призначення платежу: податок на додану вартість за відповідний місяць (жовтень-грудень 2008 року, січень-липень 2009 року).

До облікової картки позивача по зазначеним платіжним дорученням відповідачем зараховано кошти як "сплата податкового зобов'язання, визначеного платником податків". Разом з тим, у подальшому, змінено призначення платежу шляхом зарахування коштів у рахунок сплати інших, не визначених платником податків платежів, а на залишок коштів збільшено переплату по невизначеному документу.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені у реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином, право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику. Тому суми податкових зобов'язань з урахуванням підпункту 16.5.2 пункту 16.5 ст. 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначенням у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань, визначених платником податків.

Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Отже, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податку.

Таким чином, зарахування Державною податковою інспекцією у м. Полтаві сплачених платником податку сум з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2008 року, січень-липень 2009 року із зазначенням у платіжних дорученнях призначення платежу "податок на додану вартість" у рахунок погашення інших податкових зобов'язань є неправомірним.

Що стосується стягнення нарахованої відповідачу пені в сумі 7561 грн. 83 коп., суд виходить із наступного.

Відповідно до п.п. 2.4 п. 2 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби пеня - це плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання.

У судовому засіданні представник позивача зазначала, що вищевказана сума пені нарахована позивачем у зв'язку з несвоєчасним погашенням відповідачем податкового боргу попередніх періодів.

Як вбачається із наданої позивачем службової записки № 1032/24-229 від 17.11.2010 року, пеня нарахована відповідачу на податковий борг, який був частково сплачений платіжними дорученнями: № 285 від 26.05.2008 року, № 341 від 25.06.2008 року, № 387 від 24.07.2008 року, № 434 від 27.08.2008 року, № 467 від 19.09.2008 року, № 507 від 28.10.2008 року, № 567 від 27.11.2008 року, № 630 від 24.12.2008 року, № 1 від 23.01.2009 року, № 46 від 27.02.2009 року, № 571 від 17.11.2010 року, № 77 від 27.03.2009 року, № 113 від 24.04.2009 року, № 167 від 28.05.2009 року, № 52 від 24.06.2009 року, № 236 від 23.07.2009 року, № 274 від 28.08.2009 року.

Разом з тим, судом встановлено, що зазначеними платіжними дорученнями сплачувалися поточні податкові зобов'язання відповідача з ПДВ, визначені в податкових деклараціях. У платіжних дорученнях відповідачем було визначено призначення платежу як податок на додану вартість за відповідний місяць.

Судом встановлено, що зазначені платежі здійснювалися своєчасно, у строк, передбачений п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону № 2181.

Проте, вищевказані платежі в порушення норм чинного законодавства були зараховані позивачем в рахунок погашення інших податкових зобов'язань відповідача.

Як встановлено з пояснень представника відповідача, такі дії Державної податкової інспекції в м. Полтаві були оскаржені відповідачем до суду. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2010 року позовні вимоги ПЕЗО "Міськсвітло" в частині визнання дій Державної податкової інспекції в м. Полтаві по зарахуванню своєчасно сплаченого податкового зобов'язання в рахунок погашення податкового боргу за період з червня 2007 року по травень 2010 року неправомірними - задоволено. Дана постанова не набрала законної сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зарахування Державною податковою інспекцією у м. Полтаві сплачених платником податку сум з податку на додану вартість із зазначенням у платіжних дорученнях призначення платежу "податок на додану вартість" у рахунок погашення інших податкових зобов'язань, а також нарахування пені на своєчасно сплачені узгоджені податкові зобов'язання відповідно до вищезазначених платіжних доручень вчинено необґрунтовано та у спосіб, що не передбачений чинним законодавством України.

Тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" , пунктом 6 статті 7 Закону України "Про Національний банк України", пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Державної податкової інспекції в м.Полтаві до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 14 грудня 2010 року.

Суддя Л.О. Єресько