Справа № 332/5546/14-а(2-а/332/89/14)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2015 рокусправа № 332/5546/14-а(2-а/332/89/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району

на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 11.11.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (далі - УПСЗН Запорізької МР по Заводському району), в якому з урахуванням уточнень, просить визнати протиправними дії та зобов'язати УПСЗН Запорізької МР по Заводському району провести перерахунок та виплату щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2013 - 2014 роки з урахуванням раніше сплачених сум.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2014 року позов задоволено, визнано протиправними дії та зобов'язано УПСЗН Запорізької МР по Заводському району провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної разової допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2013 - 2014 роки з урахуванням раніше сплачених сум.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, УПСЗН Запорізької МР по Заводському району подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду або закрити провадження по справі.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.12.1993 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII), щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Матеріалами справи підтверджено, що виплата позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону №796-XII, здійснена відповідачем за 2013- 2014 рік не в повному обсязі.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірним, оскільки означена постанова суперечить положенням Закону № 796-XII.

Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що у 2013 та 2014 роках норми і положення ст. 48 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 та 2014 рік.

Проте, в 2013 та 2014 роках нормативні акти Кабінету Міністрів України щодо встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним Законом № 796-XII не приймалися, а тому при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за дані роки відповідач повинен був керуватися приписами ст. 48 Закону № 796-XII.

В силу викладеного є вірним висновок суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дій, та покладення на відповідача обов'язку провести нарахування та виплату ОСОБА_2 щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2013 - 2014 рік згідно з приписами ст. 48 Закону № 796-XII, з відрахуванням фактично отриманих сум.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова