Справа № 369/10587/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/14749/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Лісниківська сільська рада) на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 у Києво-Святошинському районному суді Київської області пред'явив позов до Лісниківської сільської ради про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Просив визнати протиправною бездіяльність щодо порушення порядку розгляду клопотання про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування земельної житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області та зобов'язати розглянути на пленарному засіданні питання щодо надання даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з наданням мотивованої відповіді у формі рішення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Лісниківської сільської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ОСОБА_4 про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області.

Зобов'язано Лісниківську сільську раду винести на пленарне засідання сесії ради та розглянути клопотання ОСОБА_4 про виділення та передачу йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області в порядку і в строки встановленими чинним законодавством України та надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення.

У касаційній скарзі Лісниківська сільська рада вказує на те, що рішення судів попередніх інстанцій постановлені з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судам слід було перевірити чи відповідають дії відповідача вимогам Конституції та законам України.

Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що на підставі вимог статті 118 Земельного кодексу України ОСОБА_4 звернувся до Лісниківської сільської ради з клопотанням від 18 червня 2013 року про виділення йому земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,25 га в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

16 липня 2013 року відповідачем отримано дане клопотання

ОСОБА_4, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В порядку, визначеному чинним законодавством, Лісниківською сільською радою клопотання позивача на пленарному засідання сесії ради не розглядалося та за результатом такого розгляду відповідне рішення не приймалося.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що Лісниківською сільською радою порушено процедуру розгляду питання про надання у власність позивачу земельної ділянки.

З такими висновками суду першої інстанції погодився апеляційний суд.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною третьою статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання, в тому числі і щодо регулювання земельних відносин.

Таким чином, відповідач, отримавши клопотання позивача щодо надання земельної ділянки, повинен був прийняти відповідне рішення на пленарному засіданні ради у місячний строк, як того вимагає чинне законодавство.

Відповідачем під час судового розгляду справи судам попередніх інстанцій не доведено правомірності своїх дій.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.