Справа № 1490/3040/12
Суддя: Серебрякова Т. В.
Дата ухвалення: 2012-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №1490/3040/12 11.07.2012 11.07.2012 11.07.2012
Провадження №22-а/1490/23/12
Справа № 22-а/1490/23/12 Головуючий у 1-й інстанції Якименко Л.М.
Категорія 99 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Вовненко Г.Ю.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Богуславської О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2010 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИЛА:

27 липня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області (далі - УПФ), в якому просила зобов'язати його нарахувати та виплатити невиплачене підвищення до пенсії як дитині війни, відповідно до Закону України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 року) за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік та за період з 01 січня 2010 року по 27 липня 2010 року.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.Зобов'язано УПФ в Доманівському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 27 липня 2009 року по 27 липня 2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.1 ст.28 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність рішення в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка селища Доманівка Миколаївської області, перебуває на обліку

в УПФ в Доманівському районі Миколаївської області, отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус «дитина війни».

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року (з наступними змінами та доповненнями) до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Положенням ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року (з наступними змінами та доповненнями), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» будь-яких обмежень дій ст.6 Закону від 18 листопада 2004 року не передбачено.

Окрім цього, ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та ст.70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Кабінету Міністрів надано право у 2009 році та в 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році і 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.6 Закону від 18 листопада 2004 року, мають діти війни, в межах позовних вимог, з 27 липня 2009 року.

Суд першої інстанції з врахуванням наведених положень законів прийшов до обґрунтованого висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону від 18 листопада 2004 року і здійснити відповідні перерахування. Однак, УПФ у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило, тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними, є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на не визначення законодавчо розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись спірне підвищення до пенсії, то розрахунок необхідно проводити, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Керуючись ст. ст.198,200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: