Справа № 2а-1498/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/64615/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_5, Львівське комунальне підприємство "№ 503" про визнання нечинним рішення за касаційною скаргою ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_4 в Личаківському районному суді м. Львова пред'явив позов до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_5, Львівське комунальне підприємство "№ 503" про визнання нечинним рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2010 року вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_2.

В жовтні 2010 року вона дізналась про розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 14 жовтня 2008 року № 1025 "Про надання дозволу на реконструкцію АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення".

Вважає, що розпорядження відповідача підлягає скасуванню, оскільки при його прийнятті було враховано заяву-згоду мешканців інших квартир будинку на проведення реконструкції квартири № 5-а, яка на той час належала іншому власнику - сім'ї ОСОБА_7.

Крім того, ряд підписів від імені осіб на заяві-згоді від 25 липня 2008 року є підробленими, а директор Львівського комунального підприємства "№ 503", який засвідчував дійсність підписів осіб на вказаній заяві, порушив порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки підписи засвідченні без внесення нотаріальних дій у реєстр.

З врахуванням уточнення до позовних вимог просила визнати нечинним розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 14 жовтня 2008 року № 1025 "Про надання дозволу на реконструкцію АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення".

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів ОСОБА_6 - представник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій вказав, що оскаржувані рішення судами прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 14 жовтня 2008 року № 1025 "Про надання дозволу на реконструкцію АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення" відповідний дозвіл було надано колишнім власникам даної квартири - сім'ї ОСОБА_7.

Розпорядження прийняте, в тому числі, з урахуванням заяви-згоди власників квартир будинку по АДРЕСА_1 від 25 липня 2008 року на проведення реконструкції квартири № 5-а з влаштуванням житлових приміщень на горищі, посвідченої директором Львівського комунального підприємства "№ 503".

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 серпня 2010 року цю квартиру придбала ОСОБА_5, яка розпочала здійснювати реконструкцію квартири на підставі зазначеного розпорядження.

22 липня 2010 року квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_8.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржуване розпорядження ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та прийнято відповідачем на підставі норм чинного законодавства України, в межах наданих повноважень.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно зі статтями 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини другої статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) до відання виконавчих органів міських рад належить видача забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд, благоустрій територій та надання дозволу на проведення цих робіт.

Згідно з пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року 572 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на, зокрема, переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 1.4.5 "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент прийняття відповідачем спірного розпорядження квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності ОСОБА_7 та членам його сім'ї.

Пунктом 2.1 рішення Львівської міської ради від 06 липня 2007 року № 442 власники квартир, які виявили бажання реконструювати квартиру з розширенням її за рахунок горища або за рахунок надбудови, звертаються у районну адміністрацію і подають серед інших документів згоду власників (повнолітніх наймачів) усіх квартир, завірену директором житлово-експлуатаційної організації.

В матеріалах справи наявні докази, що попередніми власниками квартири АДРЕСА_1 було отримано згоду власників квартир цього будинку, а також отримано низку погоджень відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування на проведення реконструкції квартири, що підтверджується заявами від 23 липня 2008 року та від 25 липня 2008 року, листом Личаківського РВ м. Львова ГУ МНС України у Львівській області від 23 липня 2008 року № 4/858, листом санітарно-епідеміологічної станції Личаківського району м. Львова від 25 липня 2008 року № 2335/014, листом Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 25 липня 2008 року № 04/2968.

Таким чином суди дійшли вірного висновку, що розпорядження відповідача від 14 жовтня 2008 року № 1025 "Про надання дозволу на реконструкцію квартири № 5-а по вул. Зеленій у м. Львові з розширенням за рахунок горища та влаштування котла опалення" прийнято в межах повноважень та у спосіб передбачений законом.

Також матеріалами справи, а саме висновком експертного почеркознавчого дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07 лютого 2011 року № 405 спростовано доводи позивача про недійсність окремих підписів на заяві-згоді власників квартир будинку АДРЕСА_1.

Крім того, судами вірно зазначено, що згода ОСОБА_4 на час прийняття оскаржуваного розпорядження не вимагалась, оскільки вона не була власником квартири у цьому будинку, а власники сусідніх квартир зазначеного будинку не уповноважували ОСОБА_4 на захист їх прав та інтересів в судовому порядку.

Зазначені обставини та норми матеріального права враховано судами під час вирішення даного спору.

Рішення судів є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_5, Львівське комунальне підприємство "№ 503" про визнання нечинним рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.