Справа № 1570/3273/2012
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2012-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 1570/3273/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2012 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Стеценко О.О.

судді - Потоцької Н.В.,

судді - Цховребової М.Г.

за участю секретаря - Запорощукової Г.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Південної митниці, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобовязання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1В.) із позовною заявою до Державної митної служби України, Південної митниці, про визнання протиправним та скасування наказу № 805-к від 12.04.2012 року (а.с. 9-11) про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора митного поста «Маяки», зобов'язання поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора митного поста «Маяки»та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.04.2012 року по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог Позивач навів такі доводи.

Наказом Державної митної служби України від 12.04.2012 року № 805-к (далі Наказ №805-к) припинено його перебування на державній службі в митних органах України на посаді інспектора митного поста «Маяки»Південної митниці за порушення присяги державного службовця. Позивач вважає вищевказаний наказ незаконним, оскільки, відомості викладені в ньому не відповідають дійсності, за таких причин. В Наказі №805-к зазначено, що Позивач, в порушення вимог ст.ст. 40, 42 Митного кодексу України, п.п. 2.2 «Технологічної схеми обміну попередньою інформацією про товари та транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, та використання цієї інформації», затвердженої Наказом Держмитслужби України № 831 від 26.09.2011 року (далі Технологічна схема), не перевірив наявність у поданих до митного оформлення товаросупровідних документах завіреного належним чином реєстраційного номера вантажно-митної декларації (далі ВМД) суміжної сторони та наявності в ЄАІС Держмитслужби електронної копії цієї ВМД за реєстраційним номером ВМД суміжної сторони. На думку Позивача, дані висновки митного органу суперечать вимогам митного законодавства та його функціональним обов'язкам при митному оформленні вантажу. Крім того, Позивач зазначає, що при його звільненні з митних органів не враховано його письмових пояснень, наданих у процесі службового розслідування, не враховано при обранні міри дисциплінарного стягнення його попереднього відношення до служби, тяжкості вчиненого порушення, обставин, за яких, навіть якщо комісія прийшла до висновку про його наявність, воно вчинено. Також, Позивач зазначив, що його було звільнено в період тимчасової непрацездатності. Зважаючи на те, що Відповідачем безпідставно та неправомірно припинено його перебування на державній службі в митних органах на посаді інспектора митного поста «Маяки», Позивач звернулася до суду.

У судовому засіданні представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Відповідачів ДМС України та Південної митниці у судовому засіданні адміністративний позов не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях проти позову (а.с. 116-121, 130-135).

Заперечення щодо задоволення позову вмотивовані наступними доводами.

Підставою для видання оскаржуваного наказу стало подання Південної митниці про припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, інспектора митного поста «Маяки»Південної митниці. Дане подання було внесено Держмитслужбі за результатом проведеного Південною митницею службового розслідування, результати якого оформлені актом службового розслідування № 06/20-2012 від 12.03.2012 року, в якому викладена суть порушення Позивачем вимог законодавства України з питань митної справи при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару «тканини із синтетичних штапельних волокон»за двома ВМД № 500082306/2011/000008 та № 500082306/2011/000009 від 29.12.2011 року. Службовим розслідуванням було встановлено, що 29.12.2011 року Позивачем під час перебування на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №4 м/п «Білгород-Дністровський»було здійснено митний контроль та митне оформлення в режимі «транзит»товару «тканини із синтетичних штапельних волокон»за ВМД «ТР80»№ 500082306/2011/000008 та № 500082306/2011/000009 від 29.12.2011 року, як такого, що слідує до Російської Федерації, тоді як зазначений товар слідував на адресу української компанії, розташованої у м. Сумі. Вказаний факт, як зазначає Відповідач, свідчить про несумлінне виконання Позивачем своїх службових обов'язків, визначених посадовою інструкцією головного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Білгород-Дністровський»Південної митниці, затвердженої начальником Південної митниці 22.10.2010 року (а.с. 103-109).

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, просив суд розглядати справу за його відсутністю (а.с. 239).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 01.02.1999 року по 12.04.2012 року проходив службу в Митних органах України (а.с. 5-8). 01.02.1999 року Позивачем було прийнято Присягу державного службовця (а.с. 5, 188). Згідно наказу Південної митниці № 129-к від 02.02.2012 року ОСОБА_1 переведено на посаду інспектора митного поста «Маяки»(а.с. 15, 228-229).

Наказом ДМС України № 805-к від 12.04.2012 року «Про припинення перебування на державній службі»за порушення Присяги державного службовця, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу», 12.04.2012 року, припинено перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1. Підставою для видання зазначеного Наказу стали результати службового розслідування, проведеного відповідно до наказу Південної митниці № 172 від 20.02.2012 року. За результатами службового розслідування був складений акт № 06/20-2012 від 12.03.2012 року, відповідно до якого інспектором митного поста «Маяки»Південної митниці ОСОБА_1 порушені вимоги п.п. 2.3, 2.6 Технологічної схеми, п.п. 2.15.5, 2.22, 2.24, 2.25 Посадової інструкції, а саме: не перевірено правильність заповнення ВМД та товаросупровідних документів, поданих до митного оформлення; не вжито заходів для забезпечення справляння в повному обсязі податків та зборів установленому законодавством порядку; не вжито заходів щодо виявлення порушень митних правил.

На підставі наданих сторонами документів встановлено, що 29.12.2011 року декларантом ТОВ «Трокул»(Україна, м. Одеса, Новомосковська дорога, 23) до відділу митного оформлення №4 м/п «Білгород-Дністровський»подано ВМД типу «ТР80» № 500082306/2011/000008 та № 500082306/2011/000009 від 29.12.2011 року на товар «тканини із синтетичних штапельних волокон», загальною вагою 38733 кг.

Згідно з інформацією, зазначеною у ВМД № 500082306/2011/000008, № 500082306/2011/000009, відправником зазначеного товару виступала компанія «OSUN-GRUР» SRL «IST-LOGISTIC» SRL, BY ORDER: KLASTEKSTIL GIA VE ІНТ. MAD. PAZ. SAN. TIC. LTD, Кишинів Молдова, одержувачем - MARSHALL LTD THROUGH TEXOIL LTD, вул. Александровская, 71/2А, м. Таганрог, Росія. Товар переміщувався на транспортних засобах р/н НОМЕР_1/ВН2009ХР, Ш1660ВТ/ВН2008ХР, компанія перевізник ПП «VITA» (а.с. 29).

За фактом звернення в Запорізьку митницю представника перевізника ПП «VITA», щодо втрати товарів які переміщувались в режимі «транзит»ВМД типу «ТР80» № 500082306/2011/000008 та № 500082306/2011/000009 від 29.12.2011 року внаслідок дії надзвичайних або невідворотних обставин чи подій - злочинних дій третіх осіб, спрямованих проти транспортних засобів та вантажів, що перевозились транспортними засобами, Запорізькою митницею була проведена перевірка. За результатами перевірки, у зв'язку відсутністю в митниці документів, що підтверджують факт дії непереборної сили, враховуючи вимоги ст.321 Митного кодексу України (далі МК України) та п.1.9 Методичних рекомендацій щодо провадження у справах про порушення митних правил, затверджених Наказом Держмитслужби України року № 936 від 30.12.2004 року (а.с. 235-238), Запорізькою митницею у відношенні водіїв ПП ITA»було складено протоколи про порушення митних правил за ст.ст. 331, 349 Митного кодексу України, за фактом втрати товару «тканини із синтетичних штапельних волокон», що переміщувався транзитом (а.с. 30-34).

Відповідно до службової записки відділу КПТ № 22/142 від 12.01.2012 року у звязку з наявністю підозр щодо надання до митного оформлення декларантом ТОВ «Трокул» вантажних митних декларацій з документами, які містять недостовірні відомості щодо відправника та одержувача переміщуваних через митний кордон України товарів, до Республіки Молдова 18.01.2012 року було направлено запит стосовно підтвердження ними факту митного оформлення товарів згідно декларацій № 3027/2011/52740 та № 3027/2011/52526 від 27.12.2011 року, з наданням копій відповідних документів, які стали підставою для оформлення товарів (а.с. 86).

27.01.2012 року до служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Південної митниці надійшов лист Бендерської митниці від 24.01.2011 року, яким направлені копії митних декларацій № 3027/2011/52740 та № 3027/2011/52526 від 27.12.2011 року та копії товаросупровідних на підставі яких зазначений вище товар був вивезений за межі митної території Республіки Молдова (а.с. 37-74).

З наявних в матеріалах справи документів, наданих митниці молдовською стороною, вбачається, що за ВМД ЕХЗ № НОМЕР_2 від 27.12.2011 року товар «текстиль» переміщувався від відправника («OSUN-GRUP» SRL STR PLUGUSORUL 39 MOLDOVA, OR HINCESTІ) на адресу отримувача «TEXOIL» LTD VOROVSKOGO STR. 20, 40020 SUMY CITY, UCRAINA; за ВМД CMR б/н від 27.12.2011 року відправник товару «OSUN» SRL, BY ORDER: KLAS TEKSTIL GIA VE IHT. MAD. PAZ. SAN. TIC. VELEDI KARADAS MAH. SILIVRI CAD NO 102/1 FATIH/ISTANBUL TURCIA, отримувач «TEXOIL» LID VOROVSKOGO STR., 20, 40020 SUMY CITY, UCRAINA; invoice № 2011-12/14/2 від 14.12.2011 року відправником товару зазначено «OSUN-GRUP» SRI. MOLDOVA OR. HINCESTI, STR. PLUGUSORUL, 39, отримувач «TEXOIL» LTD/ООО «ТЕКСОИЛ» Ukraine, 40020 Sumy city. Vorovskogo str., 20, тобто, товар «тканини із синтетичних штапельних волокон»слідував з митної території Республіки Молдови в адресу українського підприємства ТОВ «Тексоил», м. Суми, вул. Воровського, 20.

Судом встановлено, що митний контроль та митне оформлення товару за вказаними ВМД здійснював Позивач, який на момент здійснення митного контролю та митного оформлення займав посаду головного інспектора відділу митного оформлення № 4 м/п «Білгород-Дністровський».

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд погоджується з підставами припинення перебування Позивача на державній службі та вважає, що Відповідач при прийнятті наказу ДМС України № 805-к від 12.04.2012 року «Про припинення перебування на державній службі», яким припинено з 12.04.2012 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1 за порушення Присяги державного службовця на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу», діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виходячи з наступного.

Статтею 408 МК України визначено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регламентується ним, Законом України «Про державну службу». Згідно із ст.410 МК України порядок і умови прийняття на службу до митних органів, порядок та умови проходження служби, просування посадових осіб по службі, оплати та стимулювання праці в митних органах визначаються законодавством України. У митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом. Дисциплінарний статут митної служби України, затверджений Законом України №2805-ІV від 06.09.2005 року «Про дисциплінарний статут митної служби України»(далі Дисциплінарним статутом), визначає суть службової дисципліни, права та обовязки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу України».

Судом встановлено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки визначаються Конституцією України, Митним Кодексом України, Дисциплінарним Статутом, а в частині, що не регламентується цими законами, Законом України «Про державну службу», а також КЗпП України, посилання на який міститься у Законі України «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст.40 МК України, митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Частиною 2 ст.40 МК України встановлено, що митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Відповідно до ст.70 МК України, метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що перемішуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу. Статтею 41 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю.

Статтею 92 МК України визначено, що якщо митне оформлення товарів і транспортних засобів у повному обсязі відповідно до їх митного режиму здійснюється не в місці перетинання митного кордону, митному органу у пункті пропуску на митному кордоні України подаються транспортні, комерційні та інші супровідні документи, що містять відомості про товари і транспортні засоби, достатні для прийняття рішення про можливість їх пропуску через митний кордон України.

Згідно з вимогами п.4.13 Положення про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення, затвердженого Наказом ДМС України № 771 від 08.12.1998 року (далі Положення), посадова особа митниці відправлення в межах своїх повноважень: перевіряє наявність у товаросупровідних документах запису про дату і номер оформленого попереднього повідомлення (далі ПП); робить оперативний запит до ЄАІС Держмитслужби України за номером ПП та перевіряє наявність у ЄАІС Держмитслужби України електронної копії цього ПП; перевіряє відповідність поданих до митного оформлення товаросупровідних документів та вантажу відомостям, зазначеним в електронній копії ПП.

Пунктом 4.14. Положення передбачено, що по отриманні підтвердження з Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Держмитслужби України про наявність ПП та за відсутності зауважень, посадова особа митниці відправлення заповнює контрольну мітку ПП шляхом унесення до електронної копії ПП відомостей про транспортний засіб (вид, тип, номер тощо); перевізника (найменування, адреса, відомості про особу, що безпосередньо здійснює перевезення тощо); переміщувані товари (кількість товару, який фактично переміщується у цій партії, у додаткових одиницях виміру, а за їх відсутності в основних; вартість товарів тощо) та інші, передбачені цим пунктом відомості. Відповідності до п 2.2 Технологічної схеми, посадова особа митного органу України при здійсненні пропуску товарів і транспортних засобів, які переміщуються на митну територію України з митної території суміжної сторони, та з метою контролю за доставкою яких, згідно з законодавством України з питань митної справи, передбачено оформлення документа контролю за переміщенням товарів (далі ДКПТ), в межах своїх повноважень: перевіряє наявність у поданих до митного оформлення товаросупровідних документах завіреного належним чином реєстраційного номера ВМД (книжки МДП) суміжної сторони; робить запит до ЄАІС Держмитслужби за реєстраційним номером ВМД (книжки МДП) суміжної сторони і перевіряє наявність в ЄАІС Держмитслужби електронної копії цієї ВМД.

Згідно п.2.3 зазначеної Технологічної схеми, за наявності ВМД суміжної сторони в ЄАІС Держмитслужби посадова особа митного органу України в пункті пропуску звіряє інформацію, що міститься в ДКПТ, з інформацією наявною в електронній копії ВМД суміжної сторони; вносить до електронної копії ДКПТ реєстраційний номер ВМД суміжної сторони; за відсутності розбіжностей в інформації, робить відповідну відмітку про підтвердження відсутності таких розбіжностей з метою подальшого автоматичного формування реєстру та виконує інші дії, передбачені Положенням про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення.

За наявності в ЄАІС Держмитслужби електронної копії ВМД суміжної сторони та виявлення невідповідності відомостей про товари та транспортні засоби у цій копії та ДКПТ посадова особа митного органу України встановлює справжні відомості про такі товари та транспортні засоби шляхом вивчення наявних документів або здійснення митного огляду товарів (якщо в інший спосіб неможливо встановити ці відомості) (п.2.6 Технологічної схеми обміну попередньою інформацією про товари та транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, та використання цієї інформації). У разі виявлення ознак порушення митних правил посадова особа митного органу в пункті пропуску вживає заходів, передбачених законодавством. У разі виявлення розбіжностей у відомостях про товари та транспортні засоби, що містяться в електронній копії ВМД суміжної сторони, та ДКПТ, посадова особа приймає рішення про застосування форм митного контролю згідно з чинним законодавством та вносить відповідну відмітку до електронної копії ДКПТ з метою подальшого автоматичного формування реєстру 3.

Отже на підставі вищевикладених норм, суд приходить до висновку, що посадова особа митного органу України при здійсненні пропуску товарів і транспортних засобів, які переміщуються на митну територію України з митної території суміжної сторони, зобовязана перевірити правильність заповнення ВМД та товаросупровідних документів поданих до митного оформлення та у разі наявності суперечливих даних у товаросупровідних документах на товар, який надійшов на митну територію України для митного оформлення даним ЄАІС, посадова особа, яка здійснює митне оформлення товару повинна вжити заходів передбачених законодавствам та прийняти рішення про застосування форм митного контролю згідно з чинним законодавством, внести відповідну відмітку до електронної копії ДКПТ з метою подальшого автоматичного формування реєстру 3.

Всупереч вказаним нормам, Позивачем, який здійснював пропуск товару за ВМД типу «ТР80»від 29.12.2011 року № 500082306/2011/000008 та № 500082306/2011/000009, було обрано форму та обсяг митного контролю, недостатній для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Так, здійснюючи митий контроль та митне оформлення товару «тканини із синтетичних штапельних волокон», загальною вагою 38733 кг за ВМД типу «ТР80»від 29.12.2011 року № 500082306/2011/000008 та № 500082306/2011/000009, Позивач при перевірці тотожності інформації, що містилася у ВМД та товаросупровідних документах, поданих до митного оформлення, даним ЄАІС, незаконно прийняв рішення про достовірність інформації, зазначеної у ВМД та товаросупровідних документах, та її достатність для подальшого митного оформлення товарів в режимі «транзит».

Тобто, судом встановлено наявність розбіжностей у відомостях про товари та транспортні засоби, що містяться в електронній копії ВМД суміжної сторони, та ДКПТ. Таким чином, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Позивачем при здійсненні пропуску товару «тканини із синтетичних штапельних волокон», які переміщуючись на митну територію України з митної території суміжної сторони Республіки Молдова, при наявності розбіжностей у відомостях про товари та транспортні засоби, що містились в електронній копії ВМД суміжної сторони, та ДКПТ, здійснено пропуск зазначеного товару через митний кордон до митниці призначення та не вжито заходів передбачених законодавствам для здійснення додаткових засобів митного контролю.

Суд вважає, що вказані факти стали наслідком неналежного виконання службових обов'язків ОСОБА_1, яким за наявності протиріч у поданих документах та даних ЄАІС, не вжито заходів щодо виявлення порушень митних правил та не вжито заходів для забезпечення справляння в повному обсязі податків та зборів у встановленому законодавством порядку.

Отже, на підставі вищевикладених фактів суд погоджується з висновком Відповідача, що Позивач, здійснюючи пропуск товарів через митний кордон порушив вимоги п.п.2.3, 2.6 Технологічної схеми обміну попередньою інформацією про товари та транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, та використання цієї інформації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 26.09.2011 року № 831, п.п.2.15.5, 2.22, 2.24, 2.25 Посадової інструкції.

Закон України «Про державну службу»№ 3723-XII від 16.12.1993 року визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Відповідно до ст.17 вказаного Закону, ст.413 МК України, громадяни України, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця, якою присягаються суворо дотримувати Конституції та законів України, сумлінно виконувати свої обов'язки. Відповідно до ст.ст. 5, 10 цього Закону основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Згідно ст. 11 Закону України «Про державну службу»конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції. Відповідно до ст.14 вказаного Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця, в тому числі й за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється в тому числі у разі порушення державним службовцем Присяги.

01.02.1999 року Позивачем була прийнята Присяга державного службовця (а.с. 188).

Суд вважає, що у даному випадку порушення Позивачем ОСОБА_4 державного службовця виявилось у несумлінному виконанні службових обовязків під час перебування на посаді в Південній митниці, а тому вчинені Позивачем порушення є наслідком невідповідності займаній посаді за діловими якостями державного службовця, як субєкта зі спеціальним статусом.

На підставі встановлених фактів та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що Позивач своїми діями, які поставили під сумнів здатність гідно нести високе звання державного службовця, чим порушив прийняту Присягу державного службовця, що є самостійною підставою припинення державної служби, встановлену законом України «Про державну службу».

Судом встановлено, що припиняючи перебування ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України, ДМС України виходила із спеціальних підстав припинення державної служби, які містяться у ст.30 Закону України «Про державну службу», а саме: пункту 6 (за порушення Присяги).

У своєму позові ОСОБА_1 надає пояснення з приводу порушення своїх службових обов'язків, які носять лише інформативний характер, але жодним чином не надає доказів та пояснень щодо поважності причин їх невиконання. Так, в судовому засіданні Позивач пояснив, що у нього не викликало сумнівів щодо митних печаток, які були проставлені у товаросупровідних документах інспекторами митних органів Республіки Молдова, в їх підробці, а також ним не було звернуто особливу увагу на адресу одержувача, тому що і в електронній копії вантажної митної декларації Республіки Молдови і в твердому примірнику вантажної митної декларації, яку йому було надано до оформлення значилася фірма «TEXOSL LTD», тобто підтвердив свої пояснення, наданні ним під час проведення службового розслідування (а.с. 101-102).

Крім того, в даному випадку суд вважає безпідставним твердження Позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин Дисциплінарного статуту митної служби України та наявність порушення порядку звільнення його з митних органів України.

Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу». Статтею 23 Дисциплінарного статуту митної служби України передбачено дисциплінарне стягнення звільнення з митного органу. В той же час Дисциплінарний статут митної служби України не передбачає такої підстави, як звільнення за порушення Присяги, а правовий статус Позивача, як посадової особи, що має спеціальне звання та прийняв присягу державного службовця, додатково регулюється Законом України «Про державну службу».

Виходячи з наведених норм законів, суд дійшов висновку, що оскільки Дисциплінарний статут митної служби України не передбачає такої підстави, як звільнення за порушення присяги, а правовий статус Позивача як посадової особи, що має спеціальне звання, а також прийняла присягу державного службовця, додатково регулюється Законом України «Про державну службу», Відповідач прийняв правомірне рішення про звільнення Позивача з роботи на підставі п.6 ст.30 зазначеного Закону.

Крім того, як вказує Позивач, дата припинення перебування Позивача на державній службі перепадає на період, коли він був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

З цього приводу, суд зазначає, що ст.23 Дисциплінарного статуту митної служби України передбачено дисциплінарне стягнення звільнення з митного органу. Таке звільнення є фактично розірвання трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, тобто правовідносинами, які врегульовані Кодексом законів про працю України. Однак, у випадку припинення державної служби з підстав, визначених у ст.30 Закону України «Про державну службу»норми КЗпП України не підлягають застосуванню, тому як припинення державної служби не можна кваліфікувати як звільнення з ініціативи адміністрації.

Закон України «Про державну службу»не містить обмежень щодо неможливості припинення державної служби посадової особи у зв'язку із порушенням Присяги державного службовця в період тимчасової непрацездатності, оскільки припинення перебування на державній службі не ототожнюється з таким видом стягнення як звільнення з митних органів (п. 6 ст. 23 Дисциплінарного статуту), застосування якого виключається у період тимчасової непрацездатності, відповідно до п. 1 ст. 26 Статуту.

Аналогічну позицію виклав Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 04.10.2007 року № К-3425/07 та Верховний Суд України в ухвалі від 24.02.2005 року № 6-11750/04. При цьому, Верховний Суд України в ухвалі від 24.02.2005 року зазначає, що за таких обставин висновок суду про порушення Відповідачем норм ч.3 ст.40 КЗпП України, як безумовної підстави поновлення Позивача на державній службі, є безпідставним, оскільки зазначена норма у випадку припинення державної служби з підстав, передбачених нормами Закону України «Про державну службу»на правовідносини сторін не поширюються, як і норми ст. ст. 148, 149 КЗпП України щодо порядку і строків застосування дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, суд вважає безпідставними твердження Позивача про порушення Відповідачем положень п. 26 Дисциплінарного статуту щодо його звільнення під час перебування у стані тимчасової непрацездатності.

Таким чином, на підставі вищевикладених фактів та доказів, що їх підтверджують, а також нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності несумлінного виконання Позивачем своїх службових обовязків, що призвело до порушення ним Присяги державного службовця, що в свою чергу тягне за собою припинення перебування на державній службі.

Отже, суд вважає, що наказ ДМС України № 805-к від 12.04.2012 року «Про припинення перебування на державній службі», видано правомірно, у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Оскільки оскаржуваний наказ Відповідача є правомірним, позовні вимоги щодо поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Позивачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його доводи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Південної митниці, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу № 805-к від 12.04.2012 року про звільнення з посади інспектора митного поста «Маяки», зобовязання поновити на посаді інспектора митного поста «Маяки» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.04.2012 року по день поновлення на роботі відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Стеценко О.О.

Суддя Потоцька Н.В.

Суддя Цховребова М.Г.

17 грудня 2012 року

.