Справа № 2а-4137/10/1970
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2011 р. < Текст >Справа № 15721/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Ігнатович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2011 року у справі № 2-а-4137/10/1970 за позовом Лановецького районного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача державний реєстратор Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2010 року Лановецький районний центр зайнятості робочий орган вико-навчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на ви-падок безробіття (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністратив-ного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, незаконно отриманих останнім як допомогу по безробіттю, в сумі 7786,52 грн., в тому числі: 6983,36 грн. допомоги по безробіттю та 662,91 грн. матеріальної допомоги у період професійної підготовки на користь Лановецького районного центру зайнятості та 140,25 грн. витрат на професійне навчання на користь Тернопільського обласного центру зайнятості.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ОСОБА_2, як застрахована особа, в пору-шення вимог п. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» своєчасно не подавав відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, через що незаконно отримав допомогу по безробіттю у вищезазначеній сумі за період з 07 червня 2010 року по 18 жовтня 2010 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2011 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив відповідач ОСОБА_2, яка вважає, що постанова є незаконною і необгрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному та необєктивному зясуванні і дослідженні обставин у справі. Тому просить дану постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні даного позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що 09 серпня 2005 року він був зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2010 року у справі № 2-а-3827/09/1970 за позовом Збаразької державної податкової інспекції було припинено його підприємницьку діяльність як субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи; постанова набрала законної сили 15 січня 2010 року. Із зазначеного випливає, що з указаної дати відбулося фактичне припинення його підприємницької діяльності, тому є безпідставними висновки суду першої інстанції щодо одночасного перебування його в статусі субєкта підприємницької діяльності та особи, яка отримувала допомогу по безробіттю.

Окрім того, отримавши вказане рішення суду, в лютому 2010 року він звернувся до державного реєстратора Лановецької районної державної адміністрації з метою припинення підприємницької діяльності, долучивши копію постанови та відповідні довідки про відсутність заборгованості. Однак державний реєстратор відмовила йому в цьому з посиланням на необхідність отримання нею оригіналу постанови суду. Державна реєстрація припинення його підприємницької діяльності була проведена лише 30 листопада 2010 року. Його вини в даному випадку немає, тому він не повинен нести відповідальність за вимогами, які викладені в позовній заяві Лановецького районного центру зайнятості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» та згідно з наказом Лановецького районного центру зайнятості від 07 червня 2010 року № НТ 100607 відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

Всього за період з 07 червня 2010 року по 18 жовтня 2010 року ОСОБА_2 було виплачено допомоги по безробіттю на суму 7786,52 грн.

За наслідками розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позивачем складено акт за № 90 від 20 жовтня 2010 року про виявлення факту реєстрації відповідача субєктом підприємницької діяльності.

Відповідно до наказу Лановецького районного центру зайнятості № НТ 101019 від 19.10.2010 року відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю через її призначення на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 09 серпня 2005 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець і станом на 19 жовтня 2010 року запис про державну реєстрацію припинення його підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця в даний реєстр внесений не був. Державна реєстрація припинення його підприємницької діяльності була проведена лише 30 листопада 2010 року.

Підпунктом «б» пункту 3 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Згідно з частиною 3 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Оскільки станом на 19 жовтня 2010 року проведення припинення державної реєстрації підприємницької діяльності відповідача не було здійснено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для надання ОСОБА_2 статусу безробітного відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» на момент звернення з відповідною заявою до позивача були відсутні, а відповідні виплати були здійснені безпідставно.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 7786,52 грн., оскільки такі висновки відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2011 року у справі № 2-а-4137/10/1970, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_3

Постанову складено у повному обсязі 04 серпня 2011 року.