Справа № 522/52/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 р. Справа № 522/52/15-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Погрібний С.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення витрат,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про (з урахуванням уточнень):

- визнання протиправним проведення розрахунку боргу без дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення;

- зобов'язання нарахувати суму компенсації з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу, що виник у зв'язку з недоплатою допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 03 лютого 2009 року до 31 жовтня 2010 року, а також починаючи з 03.02.2009 року;

- стягнення суми нарахованої компенсації з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу;

- стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що згідно з постановою Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради повинен виплатити ОСОБА_4 суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, однак з розрахунку, зробленого Департаментом вбачається, що не здійснено індексації суми заборгованості та не нараховано три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, що, на думку позивача, є протиправним.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року поновлено ОСОБА_4 процесуальний строк звернення до адміністративного суду з цим адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в частині нездійснення ОСОБА_4 індексації грошових доходів через порушення строків виплати допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку за період з 3.02.2009 року до 31.10.2010 року, а також з 3.02.2009 року до дня постановлення цього рішення, тобто до 14 травня 2015 року, що викликано інфляційними втратами позивача грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Зобов'язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_4 суми втрати нею частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати допомоги по догляду за дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» за період з 3.02.2009 року до 31.10.2010 року, а також з 3.02.2009 року до дня постановлення цього рішення, тобто до 14 травня 2015 року.

Роз'яснено, що індексація грошових доходів підлягає нарахуванню та виплаті в порядку, визначеному Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати».

Стягнуто з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 73,08 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог в зв'язку з тим, що рішення в цій частині постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови в оскаржуваній частині про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_4 доглядає дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку, перебувала на обліку як застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі 130,0 гривень на місяць, також отримала одноразову допомогу при народженні дитини.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо недоплати ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З відповіді відповідача на звернення позивача до Департаменту від 10.04.2014 року та 28.04.2014 року вбачається, що при розрахунку суми заборгованості перед ОСОБА_4 не здійснено індексації належних до сплати сум допомоги.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача встановлений рішенням суду касаційної інстанції, тому, всі позовні вимоги є обґрунтованими, за виключенням вимоги про стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахованої суми компенсації з огляду на інфляційні втрати та 3% річних з суми боргу недоплати на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки, на думку суду, положення ст. 625 ЦК України не поширюються на публічно-правові відносини. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.9 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення постанови Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року, якою було зобов'язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною (а.с.6-8), ОСОБА_4 двічі зверталася до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявами про виконання зазначеної постанови та нарахуванням на суму виплати допомоги індексу інфляції та 3% річних, на які отримала листи, відповідно, від 22 квітня 2014 року (а.с.10) та від 22 травня 2014 року (а.с.12) про те, що на часткове виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року їй проведено нарахування допомоги, проте виплата допомоги можлива лише після забезпечення достатнього бюджетного фінансування.

У заяві до Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2014 року позивач зазначає, що з вказаних відповідей Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (від 22 квітня 2014 року та від 22 травня 2014 року) цілком очевидно, що Департамент не збирається виконувати судове рішення, посилаючись на відсутність бюджетних асигнувань (а.с.14).

Таким чином, про протиправну бездіяльність щодо невиконання Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради постанови Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року у частині проведення ОСОБА_4 виплати допомоги по догляду за дитиною остання дізналася не пізніше 03 червня 2014 року.

Даний адміністративний позов складено ОСОБА_4 30 грудня 2014 року.

Отже, позивачем пропущений 10-денний строк звернення до суду, передбачений ст. 267 КАС України, для оскарження протиправної бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року у частині проведення ОСОБА_4 виплати допомоги по догляду за дитиною.

За таких обставин, даний адміністративний позов у вказаній частині належить залишити без розгляду.

Стосовно позовних вимог про нарахування і стягнення інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів зазначає наступне.

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд: визнати протиправною відмову в проведенні перерахунку призначеної позивачці допомоги при народженні дитини, та зобов'язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси до нарахувати та виплатити позивачці різницю між встановленою положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та сплаченою сумами цього забезпечення, в розмірі - 2122,00 гривень; визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси в проведенні відшкодування матеріальної шкоди, завданої зміною з 01.01. 2008 року по 22. 05.2008 р. механізму правового регулювання відносин з приводу надання позивачці матеріального забезпечення нормами закону, які пізніше було визнано неконституційними, та зобов'язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси нарахувати та виплатити позивачці суму цього відшкодування у розмірі 2419,04 гривні; визнати протиправною відмову в проведенні перерахунку призначеної позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та зобов'язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси до нарахувати та виплатити їй різницю між встановленою положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та сплаченою за період з 01.06.2008 р. по 31.01.2010 р. сумами цього забезпечення, в розмірі - 11048,00 грн.; зобов'язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси нарахувати суми компенсації з огляду на інфляційні втрати (1705,78 грн.) та 3% річних (385,31 грн.), що підсумково складають на момент подання позову в розмірі - 2091, 09 гривні; стягнути з Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси на користь позивача підсумковий борг, що складає на момент подання даного позову, в розмірі - 17680,14 гривень; зобов'язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси в подальшому нараховувати та виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до 31.10.2010 року, у відповідності з нормами діючого законодавства, але не менше прожиткового мінімуму, гарантованого Конституцією.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2011 року позов задоволено частково. Визнано нечинним рішення Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови у проведенні перерахунку та доплати допомоги по народженню та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до розміру, гарантованого Конституцією України та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ.; зобов'язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до нарахувати позивачу різницю між встановленою положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ та сплаченою сумами допомоги при народженні дитини, в розмірі - 2122,00 (дві тисячі сто двадцять дві гривні) 00 копійок; зобов'язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради донарахувати позивачу суму відшкодування матеріальної шкоди, завданої зміною з 08.01.2008р. по 22.05.2008 р. механізму правового регулювання відносин з приводу надання позивачці матеріального забезпечення нормами закону, які пізніше було визнано неконституційними, в розмірі - 2419, 04 (дві тисячі чотириста дев'ятнадцять) гривень 04 копійки; зобов'язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради донарахувати позивачу різницю між встановленою положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 р. №2240-ІІІ та сплаченою за період з 01.06.2008 р. по 31.10.2010 р. сумами допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі - 15094,00 (п'ятнадцять тисяч дев'яносто чотири) гривні 00 копійок; зобов'язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати суми компенсації з огляду на інфляційні втрати (3997,31 грн.) та 3% річних (996,12 грн.), що підсумкове складають на 19.04.2011 р. - 4993,43 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто три) гривні 43 копійки; зобов'язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати компенсацію на відшкодування шкоди з огляду недоплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та компенсації за несвоєчасно отриману допомогу (інфляційні втрати та 3% річних), завданої його незаконним рішенням, дією та бездіяльністю, що складає на момент подання даної заяви, в підсумковому розмірі - 24628,47 (двадцять чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 47 копійок; зобов'язано Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської Ради подати звіт про виконання судового рішення в двох місячний строк після набрання постановою.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2011 року скасовано. Адміністративний позов у частині позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у виплати соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов'язання здійснити перерахунок щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 08.01.2008 року по 02.02.2009 року - залишено без розгляду. В іншій частині прийнято нову постанову, якою у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13.03.2014 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року та постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2011 року скасовано в частині відмови у позові щодо визнання протиправними дій Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо недоплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та у частині зобов'язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити зазначеній особі допомогу по догляду за дитиною, ОСОБА_5: ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", за період з 03.02.2009 року до 31.10.2010 року. Прийнято нову постанову у зазначеній частині, якою позов задоволено. Визнано протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо недоплати ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зобов'язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_4 допомогу по догляду за дитиною, ОСОБА_5: ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", за період з 03.02.2009 року до 31.10.2010 року, з урахуванням проведених виплат. В решті постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 157 ч. 1 п. 4 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегією суддів встановлено, що у частині позовних вимог про нарахування суми компенсації з огляду на інфляційні втрати та 3% річних відмовлено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року.

Вищий адміністративний суд України постановою від 13.03.2014 року залишив без змін постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року у зазначеній частині.

Такі обставини також встановлені колегією суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 06.11.2014 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про винесення додаткового судового рішення до постанови Вищого адміністративного суду України від 13.03.2014 року (а.с. 15-17).

Крім того, суд касаційної інстанції, розглядаючи справу по суті, вирішивши питання про право, визначив спосіб виконання судового рішення шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 допомогу по догляду за дитиною у визначеному розмірі та за певний період.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на тих обставинах, що умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Отже, колегією суддів встановлена неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, яка ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Таким чином, з приводу позовних вимог про нарахування і стягнення інфляційних втрат та 3% річних вже є судове рішення, яке набрало законної сили, у зв'язку з чим провадження в цій частині позову належить закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 157 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст. 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись ч.1 ст. 203 КАС України вважає необхідним, скасувати постанову суду першої інстанції та залишити без розгляду частину позовних вимог ОСОБА_4, заявлених з пропущенням строку звернення до суду і закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо яких вже ухвалено судове рішення, що набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 195, 196; ч.1 ст. 203; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року - скасувати.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_4 в частині стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суми нарахованої на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року допомоги по догляду за дитиною.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 про нарахування та стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 вересня 2015 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан
Суддя: М.П. Коваль