Справа № 2а-1847/10/1370
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2010-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

26.03.2010 р. № 2а-1847/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Тертичного В.Г.

при секретарі судового засідання Козьміна А.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 ( довіреність № 116/10-0 від 13.04.2009 року)

від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

ДПІ у Галицькому районі м. Львова
до ПП Ситник ОСОБА_2
про про припинення підприємницької діяльності , в с т а н о в и в : 26 лютого 2010 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ДПІ у Галицькому районі м. Львова до Приватного підприємця ОСОБА_3 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не подає звітність з ІV кварталу 2006 року, чим порушує вимоги частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування». Покликаючись на повноваження органів Державної податкової служби, передбачені пунктом З статті 10 Закону України «Про державну податкову службу України», просить припинити підприємницьку діяльність відповідача як фізичної особи - підприємця. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач явку уповноваженої особи в судове засідання не забезпечив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного. Як вбачається із листа Управління державної реєстрації Львівської міської ради №1.8-1006/03/01-1053 вих. від 21.05.2009 року, ОСОБА_3 зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець. Як платник податків, відповідач перебуває на обліку в ДПІ у Галицькому районі м. Львова, що підтверджується довідкою від 12.10.2009 р. № 16428/17-119. Станом на 12.10.2009 р. відповідач заборгованості по податках перед бюджетом немає і немає відкритих розрахункових рахунків, що підтверджується довідкою ДПІ № 16420/6/17-113 від 12.10.2009 року. Факт відсутності заборгованості відповідача перед бюджетом на час розгляду справи представник позивача визнав в судовому засіданні. З листа від 26.05.2009 року № 7362/04-37 Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова вбачається, що заборгованість відповідача перед вказаним управлінням відсутня. На обліку у Львівському міському центрі зайнятості відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 19.05.2009 року № 4508/10. Згідно листа Галицької районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 04.08.2009 року № 02-31-649 вбачається, що відповідач на обліку в дирекції не перебуває. На обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 06.05.2009 року № 2534. На обліку у Фонді соціального захисту інвалідів відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 21.05.2009 р. № 01-7/367-634. Неподання відповідачем декларацій про доходи починаючи з ІV кварталу 2006 року по ІІІ квартал 2009 року підтверджується актом № 395 від 12.10.2009 року, складеним працівниками ДПІ. Таким чином, неподання декларацій відповідачем триває понад один рік. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Дослідженими у справі доказами встановлено факт невиконання відповідачем цього обов'язку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року (з наступними змінами і доповненнями) завданнями органів державної податкової служби, серед інших, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі). На реалізацію цієї функції органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (п. 17 ч. 1 ст. 11 Закону). Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»від 15.05.2003 року (з наступними змінами і доповненнями), державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Відповідно до частини 2 статті 46 зазначеного вище Закону підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Надані суду і досліджені в судовому засіданні докази засвідчують наявність між сторонами правовідносин та фактичних обставин, передбачених статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», а тому позов слід задовольнити. Відповідно до статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог статті 94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати. З листа від 26.05.2009 року № 7362/04-37 Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова вбачається, що заборгованість відповідача перед вказаним управлінням відсутня. На обліку у Львівському міському центрі зайнятості відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 19.05.2009 року № 4508/10. Згідно листа Галицької районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 04.08.2009 року № 02-31-649 вбачається, що відповідач на обліку в дирекції не перебуває. На обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 06.05.2009 року № 2534. На обліку у Фонді соціального захисту інвалідів відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 21.05.2009 р. № 01-7/367-634. Неподання відповідачем декларацій про доходи починаючи з ІV кварталу 2006 року по ІІІ квартал 2009 року підтверджується актом № 395 від 12.10.2009 року, складеним працівниками ДПІ. Таким чином, неподання декларацій відповідачем триває понад один рік. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Дослідженими у справі доказами встановлено факт невиконання відповідачем цього обов'язку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року (з наступними змінами і доповненнями) завданнями органів державної податкової служби, серед інших, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі). На реалізацію цієї функції органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (п. 17 ч. 1 ст. 11 Закону). Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»від 15.05.2003 року (з наступними змінами і доповненнями), державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Відповідно до частини 2 статті 46 зазначеного вище Закону підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Надані суду і досліджені в судовому засіданні докази засвідчують наявність між сторонами правовідносин та фактичних обставин, передбачених статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», а тому позов слід задовольнити. Відповідно до статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог статті 94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.
З листа від 26.05.2009 року № 7362/04-37 Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова вбачається, що заборгованість відповідача перед вказаним управлінням відсутня.

На обліку у Львівському міському центрі зайнятості відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 19.05.2009 року № 4508/10.

Згідно листа Галицької районної виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 04.08.2009 року № 02-31-649 вбачається, що відповідач на обліку в дирекції не перебуває.

На обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 06.05.2009 року № 2534.

На обліку у Фонді соціального захисту інвалідів відповідач не перебуває, що підтверджується листом цієї установи від 21.05.2009 р. № 01-7/367-634.

Неподання відповідачем декларацій про доходи починаючи з ІV кварталу 2006 року по ІІІ квартал 2009 року підтверджується актом № 395 від 12.10.2009 року, складеним працівниками ДПІ. Таким чином, неподання декларацій відповідачем триває понад один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Дослідженими у справі доказами встановлено факт невиконання відповідачем цього обов'язку.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року (з наступними змінами і доповненнями) завданнями органів державної податкової служби, серед інших, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі).

На реалізацію цієї функції органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (п. 17 ч. 1 ст. 11 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»від 15.05.2003 року (з наступними змінами і доповненнями), державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до частини 2 статті 46 зазначеного вище Закону підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Надані суду і досліджені в судовому засіданні докази засвідчують наявність між сторонами правовідносин та фактичних обставин, передбачених статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог статті 94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (адреса: м. Львів, вул. Словацького, 4/5, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

3. Зобовязати ОСОБА_3 здійснити заходи, повязані з ліквідацією субєкта господарювання у встановленому законом порядку, і в двохмісячний строк подати органу державної реєстрації документи відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

4. В день набрання постановою законної сили направити її копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

5. Судовий збір зі сторін стягувати не слід.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Львівському апеляційному адміністративному суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 31.03.2010 року.

Суддя Тертичний Віталій Григорович