Справа № 2а-7232/11/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-7232/11/1470

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2011 р. Справа № 2а-7232/11/1470

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Устинов І.А. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

до акціонерного товариства відкритого типу «Гілея»,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

Відділення Фонду вважає, що підприємством не виконано норми Закону України "Про основи соціального захисту інвалідів в Україні", а саме ст.ст. 19, 20 і тому повинно нести відповідальність згідно чинного законодавства.

Відповідач, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з’явився, письмові заперечення проти позову не надав.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних виводів.

На підставі ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Положення про реалізацію статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. №70, відповідач повинен був створити робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця, у даному випадку –за 2010 рік 3 місця, і ввести їх в дію шляхом працевлаштування на них інвалідів.

Фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу.

Виконанням нормативу робочих місць, вважається працевлаштування фізичною особою, яка використовує найману працю інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць.

Відповідно розрахунку суми позову, пред’явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів за 2010 рік на підприємстві не працював 1 інвалід, якому відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, кількість штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»повинна складати 3 особи.

Відповідач встановлений Законом норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів не виконав.

Крім того, відповідно до листа від 20.05.2011 року №02.969 Первомайського міськрайонного центру зайнятості акціонерне товариство відкритого типу «Гілея»у 2010 році не надавало звіти за формою 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Штрафні санкції, згідно Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 р. N 1767, сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Сума пені, яку необхідно сплатити відповідачу за 2010 рік складає –943,00 грн., яка підтверджується розрахунком суми пені на суму заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодекс адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов