Справа № 2а-2557/10/0370
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 рокуСправа № 2а-2557/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Похилі В.Д,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Феміда-Інтер" до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» звернулося з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту документальної невиїзної перевірки № 3947/23-3/20136463 від 30.06.2010 року з питань правових відносин позивача з приватним підприємством «НТЦ «Сервіс» за грудень 2007 року, які вплинули на бюджетне відшкодування за січень 2008 року, відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № /0 від 8 вересня 2010 року, яким за порушення п.а7.4.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» донараховано податкове зобовязання в розмірі 250 000 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 125 000 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач вважає незаконним та просить його скасувати, через те, що в межах адміністративної справи №2а-1909/10/0370 за позовом ТзОВ «Феміда-Інтер» до Луцької ОДПІ про визнання неправомірними дій по проведенню невиїзної перевірки з питань невідповідності податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.12.2007 року по 31.01.2008 року та з 01.08.2008 року по 30.11.2008 року, та зобовязання утриматися від вчинення дій, прийняття рішень, з метою забезпечення даного адміністративного позову Волинським окружним адміністративним судом винесено ухвалу від 02.07.2010 року, якою заборонено Луцькій ОДПІ приймати будь-які рішення за наслідками проведення невиїзної перевірки з питань невідповідності податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.12.2007 року по 31.01.2008 року та з 01.08.2008 року по 31.11.2008 року до прийняття остаточного рішення у справі. Однак, ігноруючи вимоги зазначеної ухвали, відповідачем проведено документальну перевірку та винесене податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2010 року.

Також позивач вважає, що відповідачем неправомірно проведено документальну невиїзну перевірку, за результатами якої був складений акт № 3947/23-3/20136463 від 30.06.2010 року та винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2010 року, оскільки Закон України "Про податок на додану вартість" та Закон України «Про державну податкову службу в України» передбачає лише проведення перевірки платника податків, який подав податкову декларацію на предмет чи не було допущено порушень при проведенні розрахунку відшкодування ПДВ, а оскільки ДПА у Волинській області вже проводилась виїзна позапланова перевірка ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, зокрема, за грудень 2007 року, січень 2008 року, про що складено акт №63/23-4/20136463 від 23.05.2008 року та планова виїзна перевірка ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 31.12.2008 року, за результатами якої складено акт №213/2399/20136463 від 09.06.2009 року та констатовано правильність формування податкових зобов'язань, податкового кредиту та бюджетного відшкодування за періоди, що були охоплені плановою перевіркою (01.10.2007 - 31.12.2008 р.р.), тому у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для проведення документальної невиїзної перевірки та винесення за її результатами оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, позивач вважає безпідставним висновок Луцької ОДПІ про порушення ТзОВ «Феміда-Інтер» п.п. 7.4.5 п.7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та не підтвердження податкового кредиту по декларації за грудень 2007 року по постачальнику першої ланки ПП «НТЦ «Сервіс» - 250 000,0 грн., що призвело до порушення абз. «а» п.п. 7.7.2. п.7.2. ст.7, п.1.8 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість». В результаті чого, ТзОВ «Феміда-Інтер» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2008 року на суму 250000,0 грн., оскільки документи, що підтверджують придбання ТзОВ «Феміда-Інтер» послуг (робіт) у ПП «НТЦ «Сервіс» та проведення оплати, правильність формування податкового кредиту грудня 2007 року та бюджетного відшкодування січня 2008 року за вказаною господарською операцією були подані позивачем під час перевірки у травні 2008 року. Будь-які пояснення чи документи в ході проведення документальної невиїзної перевірки від підприємства не вимагалися.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду з питань забезпечення адміністративного позову від 02.07.2010 року по справі № 2а-1909/10/0370 за адміністративним позовом ТзОВ „Феміда-Інтер" до Луцької ОДПІ про визнання протиправними дій та зобов'язання утриматись від вчинення дій, прийняття рішень, Луцькій ОДПІ було заборонено приймати будь-які рішення за наслідками проведення невиїзної перевірки з питань невідповідності податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 1 грудня 2007 року по 31 січня 2008 року та з 1 серпня 2008 року по 30 листопада 2008 року до прийняття рішення по справі. У зв'язку з тим, що 04.08.2010 року судом було по вищевказаній справі прийнято постанову, заходи забезпечення адміністративного позову були автоматично скасовані, про що суд зазначив в постанові.

Також представник відповідача зазначив, що Луцькою ОДПІ було проведено виїзні позапланові перевірки ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, зокрема за грудень 2007 року, січень 2008 року, про що складено акт №63/23-4/20136463 від 23.05.2008 рокуку. Вказаною перевіркою було встановлено правильність формування та відображення в деклараціях з податку на додану вартість за грудень 2007 року від'ємного значення в розмірі 198 596 грн. та бюджетного відшкодування за січень 2008 року в розмірі 352 518 що підлягає зарахуванню на банківський рахунок платника, відповідає даним перевірки; за вересень, жовтень, листопад 2008 року, про що складено акт №21/23/20136463 від 06.02.2009 року. Вказаною перевіркою було встановлено правильність формування та відображення з деклараціях з податку на додану вартість бюджетного відшкодування, що підлягає зарахуванню на банківський рахунок платника, відповідає даним перевірки та становить, відповідно, за вересень 2008 року 704 189 грн.; за жовтень 2008 року 932 624 грн., за листопад 2008 року 596 909 грн. Крім того, Луцькою ОДПІ було також проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 31.12.2008 року, за результатами якої складено акт №213/2399/20136463 від 09.06.2009 року та констатовано правильність формування податкових зобов'язань, податкового кредиту та бюджетного відшкодування за періоди, що були охоплені плановою перевіркою. У висновках всіх перелічених вище актах перевірок було вчинено запис, що при отриманні матеріалів, що не підтверджують дані обліку товариства, яке перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення позапланової виїзної перевірки відповідно до Закону України від 04.12.1990 року № 509-Х11 „Про державну податкову службу в Україні" (із змінами та доповненнями).

Так, зокрема 18.06.2010 року за вх. № 2410/26-34 на адресу Луцькою ОДПІ надійшла інформації від ГВПМ Луцької ОДПІ, що стосується взаємовідносин ТзОВ „Феміда-Інтер" з постачальником першої ланки ПП „НТЦ Сервіс" по заявлених сумах бюджетного відшкодування за період січень 2008 року, що підлягали вже перевірці податковим органом і що суттєво може вплинути на формування висновків щодо правомірності заявлених сум бюджетного відшкодування за зазначений період.

З врахуванням даного факту, Луцькою ОДПІ повинні бути вжиті всі необхідні заходи щодо перевірки правильності заявленого до відшкодування податку на додану вартість і відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005 року № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 925/11205, Луцькою ОДПІ було проведено документальну невиїзну перевірку позивача, за результатами якої складений акт № 3947/23-3/20136463 від 30.06.2010 року та винесене податкове повідомлення-рішення № /0 від 8 вересня 2010 року, яким за порушення п.а7.4.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» донараховано податкове зобовязання в розмірі 250 000 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 125 000 грн.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

30.06.2010 року Луцькою ОДПІ проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань правових відносин з постачальником першої ланки приватним підприємством «НТЦ «Сервіс» за грудень 2007 року, які вплинули на бюджетне відшкодування за січень 2008 року, за результати якої складений акт № 3947/23-3/20136463 від 30.06.2010 року та винесене податкове повідомлення-рішення № /0 від 8 вересня 2010 року, яким за порушення п.а7.4.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТзОВ «Феміда-Інтер» визначене податкове зобовязання в розмірі 250 000 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 125 000 грн..

Судом встановлено, що зазначена перевірка відбувалась у звязку із отриманням відповідачем інформації про результати здійснення перевірки контрагента позивача ПП «НТЦ «Сервіс», що в свою чергу випливає також і з попереднього акту № 63/23-4/20136463 від 23.05.2008 року про результати виїзної планової перевірки ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2008 року, у висновку якого зазначено, що заявлену ТзОВ «Феміда-Інтер» суму бюджетного відшкодування за січень 2008 року в сумі 252 518 грн. буде підтверджено перевіркою при надходженні відповідей на зустрічні перевірки по ланцюгу постачання до виробника.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Разом з тим суд приходить до висновку про безпідставність проведення Луцькою ОДПІ документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань правових відносин з постачальником першої ланки приватним підприємством «НТЦ «Сервіс» за грудень 2007 року, які вплинули на бюджетне відшкодування за січень 2008 року, оскільки за наслідками перевірок інших платників податків та виявленні фактів, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства податковий орган має право провести виключно позапланову виїзну перевірку як це передбачено п.1 ч.6 ст.111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Судом також встановлено, що ухвалою від 02.07.2010 року Волинського окружного адміністративного суду по справі № 1909/10/0370 за позовом ТзОВ «Феміда-Інтер» до Луцької ОДПІ про визнання неправомірними дій по проведенню невиїзної перевірки з питань невідповідності податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.12.2007 року по 31.01.2008 року та з 01.08.2008 року по 30.11.2008 року, та зобовязання утриматися від вчинення дій, прийняття рішень, було заборонено Луцькій ОДПІ приймати будь-які рішення за наслідками проведення невиїзної перевірки з питань невідповідності податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.12.2007 року по 31.01.2008 року та з 01.08.2008 року по 31.11.2008 року до прийняття рішення у справі.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2010 року справі № 1909/10/0370 позов задоволений частково, суд визнав протиправними дії Луцької ОДПІ по проведенню документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Феміда-Інтер» з питань невідповідності податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.12.2007 року по 31.01.2008 року та з 01.08.2008 року по 30.11.2008 року в іншій частині позов залишений без задоволення. Крім того, вжиті згідно ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2010 року заходи забезпечення позову суд скасував.

Відповідно до ч.4 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у задоволенні вимог позивачеві буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили. Проте суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим.

Згідно із ч.6 ст.118 КАС України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивачем не надано доказів оскарження постанови Волинського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2010 року справі № 1909/10/0370 в частині скасування заходів забезпечення позову, через що суд вважає позицію позивача щодо ігнорування Луцькою ОДПІ вимог ухвали з питань забезпечення позову не обґрунтованою та не доведеною.

Також судом встановлено, що між ТзОВ "Феміда-Інтер" (Замовник) та ПП НТЦ "Сервіс" (Виконавець) був укладений договір № 01/01-07 від 15.01.2007 року, згідно умов якого ПП НТЦ "Сервіс" надасть консалтингові та маркетингові послуги за напрямками, що визначаються Додатком, розробки стратегії просунення товару (послуг) на ринку та розробки програми інвестицій. Замовник зобов'язується надавати Виконавцю інформацію, що необхідна для надання послуг, згідно розроблених Виконавцем структури, рекомендацій, форм та вимог в обсягах, визначених за домовленістю Сторін. Вартість робіт становить 4 500 000 грн., в т.ч. ПДВ - 750 000 грн. Після завершення виконання робіт, Виконавець надає звіт про виконану роботу та акт прийому-передачі. Договір діє до повного виконання своїх зобов'язань.

На виконання умов даного договору ПП НТЦ "Сервіс" видано податкову накладну від 17.04.2007 року № 1048 на суму 1 500 000 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 250 000 грн.

На виконання умов даного договору ТзОВ "Феміда-Інтер" перерахувала ПП НТЦ "Сервіс" 1 500 000 грн..

Про виконання даного договору його сторони склали акт приймання-передачі від 17.12.2007 року з якого вбачається, що ПП НТЦ "Сервіс" виконано обумовлені договором роботи, а ТзОВ "Феміда-Інтер" такі роботи прийнято та сплачено їх вартість 1 500 000 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 250 000 грн.

Згідно із п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом

Відповідно до п.7.4.1 цього Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. Як визначено пп.7.7.2 «а» п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

У розумінні п.32 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств» під господарською діяльністю законодавець визначає будь-яку діяльність особи, направлену на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Аналізуючи вказані норми Законів, суд вважає висновки акту документальної невиїзної перевірки № 3947/23-3/20136463 від 30.06.2010 року та винесеного на його підставі податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.09.2010 року безпідставними з огляду також і на те, що зроблені відповідачем висновки стосуються виключно аналізу діяльності контрагента позивача ПП НТЦ "Сервіс" і не спростовують факт здійснення господарської діяльності між ТзОВ "Феміда-Інтер" та ПП НТЦ "Сервіс".

Так, зокрема, суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені в акті перевірки та запереченні на позов, стосовно того, що актом ДПІ у Печерському районі м.Києва від 14.08.2009 року № 3316/23 неможливо здійснити перевірку ПП НТЦ "Сервіс" через те, що підприємство не звітує до ДПІ у Печерському районі м.Києва, а також обставини викладені в листі в.о. начальника ГВПМ Луцької ОДПІ від 18.06.2010 року № 2410/26-34 щодо порушення відносно посадових осіб ПП НТЦ "Сервіс" кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 212 та ч.2. ст.366 КК України, а також те, що декларація з податку на додану вартість, подана ПП НТЦ "Сервіс" за 2007 рік, не прийнята органами державної податкової служби як податкова звітність.

В розумінні ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору, у звязку з чим зазначені доводи відповідача суд вважає безпідставними, оскільки останнім не надано суду ні доказів порушення кримінальної справи, ні доказів, які б підтверджували обставини викладені в акті ДПІ у Печерському районі м.Києва від 14.08.2009 року № 3316/23 та листі в.о. начальника ГВПМ Луцької ОДПІ від 18.06.2010 року № 2410/26-34.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суд вважає, що для цього відповідач повинен був ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві докази позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про податок на додану вартість», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 08.09.2010 року про донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю фірми «Феміда-Інтер» податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 250 000 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 125 000 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої виготовлено 27 жовтня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ю. Ю. Сорока