Справа № 686/4071/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/4071/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Демінська А.А.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

23 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

27.02.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачка з 2.08.1988 року по 26.12.1989 року працювала в Хмельницькій міській лікарні на посаді медсестри поліклініки № 1; з 23.01.1990 року по 01.03.1990 року на посаді медсестри Хмельницької обласної лікарні; з 16.03.1990 року по 30.06.1996 року на посаді медсестри в санаторії-профілакторії «Імпульс» Хмельницького заводу тракторних агрегатів; з 01.07.1996 року по 25.01.2000 року на посаді сестри медичної в фірмі «Профілакторій «Імпульс Адвіс»; з 01.02.2000 року по день звернення до суду на посадах медичного персоналу в вузловій лікарні станції «Гречани», що підтверджується записами в її трудовій книжці.

22.01.2015 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до положень п. е ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на що отримала відмову у зв'язку з незарахуванням до пільгового стажу з 01.07.1996 року по 25.01.2000 року.

На думку позивачки, вище вказана відмова є протиправною та порушує її законні права та охоронювані інтереси, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на час надання відповідачем відповіді позивачу на її заяву про призначення пенсії, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі: Перелік). Зазначеною постановою визначено, що пенсії за вислугу років працівникам охорони здоров'я призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Відповідно до п. 4 ст. 3 та п. 2 ст. 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", заклади охорони здоров'я - підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників; заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

При цьому вид діяльності установи або закладу, а не його назва, визначає його приналежність до установ охорони здоров'я, а робота за спеціальністю в установах, організаціях і на посадах, передбачених Переліком, дає право на пенсію, незалежно від форм власності або підвідомчостівказаних установ і організацій.

Крім того, відповідно до п. 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я" від 15.07.1997 № 765, державна акредитація закладу охорони здоров'я (далі - акредитація) - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленимкритеріям та гарантії високої якості професійної діяльності. Акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я і вона проводиться один раз на три роки. Разом з тим, обов'язок проведення державної акредитації покладено на підприємства і не залежить від працюючих робітників, а тому на них не може бути покладено відповідальність за її непроходження.

Згідно з матеріалами справи позивачка в спірний період працювала на посаді сестри медичної в фірмі «Профілакторій «Імпульс Адвіс», що підтверджується записами трудової книжки, який було створено за наказом АК «Адвіс» від 24.06.1996 року № 147-к з метою збереження профілакторію «Імпульс» як центру лікування та оздоровлення працівників підприємства.

Факт зайняття саме медичною діяльністю також підтверджується актом ревізії від 25.10.1995 року, згідно якого санаторій-профілакторій "Імнульс" здійснював лікувальні процедури.

Згідно Положення про фірму "Профілакторій-Імпульс- Адвіс", профілакторій здійснює лікувальну, оздоровчу роботу працівників "АК Адвіс" і членів їх сімей з амбулаторним обслуговуванням і одноразовим харчуванням, може проводити лікувальну-оздоровчу роботу серед населення м. Хмельницького.

Наказом ВАТ "АК Адвіс" № 377-р від 02.04.1997 року постановлено з 17.03.1997 року в профілакторії проводити лікування пацієнтів без харчування.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 62 Зкону України "Про пенсійне забезпечення" Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відповідно до трудової книжки спеціальний стаж позивача складає понад 27 років, з огляду на це позивач має право на пільгову пенсію відповідно до п «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 вересня 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.