Справа № 1570/1339/2012
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1570/1339/2012

Справа № 1570/1339/2012

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Мірзи О.В.,

В С Т А Н О В И В :

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмових заперечення проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, яким встановлено, що п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України застосовується у 2011 році з урахуванням, якщо результатом розрахунку об’єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від’ємне значення, то сума такого від’ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Таким чином, відповідач зауважує, що для включення до складу валових витрат коштів, починаючи з ІІ кварталу 2011 року, враховується лише від’ємне значення об’єкта оподаткування, отримане у І кварталі 2011 року, без урахування від’ємного значення об’єкта оподаткування будь яких інших звітних податкових періодів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових декларація (розрахунках) платника податків.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 06.10.2011 року № 2494/15-01/34253918/463 (а.с. 10-11 том І), відповідно до висновку якого відповідачем встановлено, що позивачем завищено від’ємне значення об’єкта оподаткування податком на прибуток на суму 24 299 887 грн.

ТОВ «Жилстройсервис-1» не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням оскаржив його до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Актом перевірки від 06.10.2011 року № 2494/15-01/34253918/463, при проведенні камеральної перевірки уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства за 2 квартал 2011 року, з урахуванням декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року, податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік та уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 2010 рік встановлено, що в порушення вимог п. 150.1 ст. 150 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, позивачем до складу витрат по рядку 06.6 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2 квартал 2011 року включено від’ємне значення об’єкту оподаткування за 2010 рік по податку на прибуток у сумі 24 299 887 грн. (по декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року прибуток, що підлягає оподаткуванню має від’ємне значення та складає 2 850 183 грн., у тому числі від’ємне значення об’єкта оподаткування попереднього податкового року (2010 рік) у сумі 24 300 037 грн. (рядок 04.9 декларації з податку на 1 квартал 2011 року).

Суд з даними висновками не погоджується, виходячи з наступного.

01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (надалі по тексту - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, повноваження і обов'язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 134 ПК України у цьому розділі об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п. 150.1 ст. 150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення (розділ ІІІ ПК України).

Відповідно до підрозділу 4 Перехідних положень ПК України розділ ІІІ Кодексу (податок на прибуток підприємств) застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючі з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Пунктом 3 цього підрозділу встановлено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

До введення в дію 01.04.2011 року вказаної норми, формування витрат у новому календарному році регламентувалось п.6.1 ст. 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Таким чином, суд вважає, що від’ємне значення (збитки) минулих років - це законна складова валових витрат І кварталу 2011 року, оскільки їх включення до складу валових витрат саме в цьому періоді було передбачено нормами діючого на той час Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств».

До 01.04.2011 року платники податків звітувались з податку на прибуток підприємств за формою декларації, яка заповнювалась згідно Порядку № 143, затвердженого Наказом ДПА України від 29.03.2003 року. Згідно даної декларації до рядка 04.9 вносяться такі відомості «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року», а до рядка 0.8: «об'єкт оподаткування позитивний (+) від'ємний (-)».

Судом встановлено, що позивач при поданні податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року (а.с. 114 том І) у рядку 04.9 (від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року) визначив суму в розмірі 24 300 037 грн., яка сформована останнім на підставі від'ємних значень об'єктів оподаткування минулих податкових періодів, які перейшли до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року відповідно до п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Обставина правомірності та правильності формування рядку 04.9 податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року податковим органом ні в судовому засіданні, ні в акті перевірки від 06.10.2011 року № 2494/15-01/34253918/463 під сумнів не ставилася.

За ІІ квартал 2011 року платники податків мають подавати декларацію з податку на прибуток підприємств, затверджену Наказом ДПА України № 114 від 28.02.2011. Згідно даної декларації до рядка 06.6 вносяться такі відомості: "Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року).

Уточнюючу декларацію з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року позивач подав 08.08.2011 до ДПІ у Київському районі м. Одеси вже за новою формою, де в рядку 06.6 позивач включив валові витрати задекларовані у рядку 04.9 податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року і визначив суму в розмірі 24 850 033, 00 грн. (а.с. 119 том І).

Таким чином, суд зазначає, що збитки минулих років є складовою частиною від'ємного об'єкта оподаткування І кварталу 2011 року, в зв'язку з чим при його переносі у витрати ІІ кварталу 2011 року вони перестають бути минулорічними збитками.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних законодавчих норм, суд зазначає, що порядок формування витрат в 2011 році, з введенням в дію розділу ІІІ Податкового кодексу України залишився таким, як і порядок, що визначений Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств». Жодною з вищенаведених норм не вказано, що об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року обраховується без врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього періоду.

Враховуючи, що відповідачем не ставилося під сумнів правильність визначення позивачем від'ємного значення об'єкту оподаткування встановленого у податковій декларації за І квартал 2011 року, суд приходить до висновку, що при декларуванні від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду, в рядок 06.6 податкової декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року позивач правомірно включив валові витрати задекларовані у рядку 04.9 податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року, оскільки останні набули статусу саме валових витрат І кварталу 2011 року, після їх декларування позивачем, та відсутності будь-яких коригувань контролюючого органу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача наявні всі правові підстави для формування рядку 06.6 податкової декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року за рахунок рядку 04.9 (від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року) податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне наголосити, що ДПІ Київському районі м. Одеси помилково тлумачить п.3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України вважаючи, що для включення до складу витрат, починаючи з ІІ кварталу 2011 року, враховується від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане у І кварталі 2011 року, без урахування від'ємного значення об'єкта оподаткування будь яких інших звітних податкових періодів, яке відображається в рядку 06.6 Податкової декларації з податку на прибуток.

Пункт 3 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011 року, а отже збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від’ємного значення.

Вищенаведене тлумачення контролюючим органом вказаної норми Кодексу порушує право позивача, щодо правомірного та обґрунтованого зменшення останнім об'єкту оподаткування в зв'язку із понесеними ним витратами для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена в листі комітету Верховної Ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики № 04-38/10-1160 від 10.11.2011 року, який адресований Державні податковій службі України для керівництва у роботі (а.с. 148-149 том ІУ).

Частиною 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Крім того, Європейський суд з прав людини визнав порушенням Протоколу і Конвенції той факт, що національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні листи Державної податкової служби України від 08.09.2011 року № 828/3/15-1212, від 12.09.2011 року № 10-2018/3582 та останній від 25.01.2012 року № 2517/7/15-1217 «Щодо збитків минулих періодів», в якому, зокрема, зазначено: «якщо результатом розрахунку об’єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від’ємне значення, то сума такого від’ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року».

Також суд вважає необхідним зазначити, що з наданих позивачем та наявних в матеріалах справи податкової звітності, а саме: уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року, податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року, податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік та уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 2010 рік, а також довідок та актів «Про результати позапланових виїзних перевірок ТОВ «Жилстройсервис-1» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів) по деклараціях з ПДВ починаючи з січня 2009 року та закінчуючи вереснем 2011 року» судом не встановлено порушень позивачем порядку формуванням валових витрат та порядку нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ та від’ємного значення у податкових деклараціях з ПДВ за вищевказаний період (а.с. 74-147 том І, 1-136 том ІУ).

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення - рішення покладено на податковий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з’ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 22 березня 2012 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.