Справа № 2а-19467/09/0370
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 рокуСправа № 2а-19467/09/0370

Волинський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Курбаю О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

прокурора Скучинського Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799» до Локачинської районної санітарно-епідеміологічної служби про скасування постанови про застосування адміністративно запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799» звернулося з адміністративним позовом до Локачинської районної санітарно-епідеміологічної служби про скасування постанови про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в постанові Локачинської районної санітарно-епідеміологічної служби щодо припинення роботи Локачинської автостанції ВАТ «ВОПАС 10799» з 04.11.2009р. не вказується які порушення було допущено та які не було виконано приписи, а тому вважає дану постанову упередженою і просить скасувати постанову Локачинської районної СЕС про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав повністю та пояснив, що Локачинської районної санітарно-епідеміологічної служби безпідставно було припинено роботу Локачинської автостанції, оскільки відповідач не вказав в постанові, які конкретно порушення були допущені та які не виконані приписи, рішення державної надзвичайної протиепідемічної комісії стосується автовокзалів, а не автостанцій, а тому просить скасувати постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні адміністративний позов не визнав та пояснив, що постанова про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13, якою припинено роботу Локачинської автобусної станції з 04.11.2009р. до усунення порушень санітарного законодавства, винесена на підставі статті 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», оскільки Локачинською автостанцією не виконано протокольного рішення державної надзвичайної протиепідемічної комісії при облдержадміністрації № 1 від 29.04.2009р. «про заходи щодо недопущення занесення і поширення на території області випадків захворювання людей грипом типу А(H1N1)» та приписів районної санепідемстанції, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 адміністративний позов не визнав та пояснив, що рішення державної надзвичайної протиепідемічної комісії стосується і автостанцій, позивач не виконав рішення державної надзвичайної протиепідемічної комісії і приписів Локачинської районної санітарно-епідеміологічної служби, а тому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні прокурор адміністративний позов не визнав та пояснив, що у звязку із порушенням позивачем вимог санітарного законодавства було винесено постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13, якою припинено роботу Локачинської автобусної станції з 04.11.2009р. до усунення порушень санітарного законодавства, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відкрите акціонерне товариство «Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799» (вул. Львівська, 148, м. Луцьк, Волинська область, 43018, ідентифікаційний код юридичної особи 03113130) зареєстроване виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області 03.03.1992р., свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 658089.

На підставі наказу № 528 від 28.06.1996р. про перетворення з державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, регіональне відділення Фонду державного майна України по Волинській області передало у власність ВАТ «ВОПАС 10799» павільйон автостанції по вул. 1 Травня, 6, в смт. Локачі Волинської області.

В судовому засіданні було встановлено, що 31.10.2009р. на підставі направлення на проведення державного санітарного-епідеміологічного нагляду № 25 від 31.10.2009р., наказу головного лікаря Локачинської районної санітарно-епідеміологічної станції № 30 від 30.10.2009р. про посилення заходів по запобіганню та лікуванню грипу типу А(H1N1), проведено позапланову перевірку Локачинської автобусної станції ВАТ «ВОПАС 10799» на предмет виконання санітарного законодавства у звязку з підвищеною захворюваністю населення районну на гострі вірусні респіраторні інфекції. Зокрема, проводилася перевірка виконання Локачинською автостанцією постанови головного державного санітарного лікаря України № 12 від 05.05.2009р. «Про впровадження додаткових заходів щодо запобігання виникнення серед населення захворювань на грип А/H1N1», протокольного рішення надзвичайної протиепідемічної комісії при облдержадміністрації № 1 від 29.04.2009р. та протокольного рішення надзвичайної протиепідемічної комісії при Локачинській районній адміністрації від 30.10.2009р. № 4.

За результатами перевірки складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта від 31.10.2009р. в якому було зафіксовано порушення статті 46 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», та статті 118-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході перевірки було виявлено порушення пунктів 3.1, 3,4 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 05.05.2009р. № 12 «Про впровадження додаткових протиепідемічних заходів щодо запобігання виникненню серед населення захворювання на грип A (H1N1)», який вимагає від керівників автовокзалів України забезпечити готовність приміщень для тимчасової ізоляції на випадок виникнення захворювання на грип A (H1N1) та привести в готовність санітарні причали (санітарну стоянку, санітарний майданчик, санітарний тупик).

Також, було встановлено, що на Локачинській автостанції не забезпечується вологе прибирання приміщення з дезинфікуючими засобами у вихідні дні та не створений запас дезинфікуючих засобів; капітальний ремонт приміщення проведений без погодженої проектно-кошторисної документації відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» та не вирішене питання будівництва туалету з холодною проточною водою та водовідведенням, що сприяє розповсюдженню інфекційних хвороб серед пасажирів автостанції.

Пунктом 124 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997р. № 176 керівники автостанцій несуть відповідальність згідно із законом за якість та безпечність послуг, що надаються автостанціями пасажирам і перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд, обладнання на території автостанції.

Відповідно до статті 7 Закону України від 24.02.1994р. № 4004-XII «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи і організації зобовязані за пропозиціями посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби розробляти і здійснювати санітарні та протиепідемічні заходи, виконувати розпорядження і вказівки посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

Статтею 41 цього ж Закону головним державним санітарним лікарям районів та їх заступникам надаються повноваження державного санітарно-епідеміологічного нагляду за дотриманням органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами санітарного законодавства, застосування передбачених цим Законом заходів для припинення порушення санітарного законодавства.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують такі заходи для припинення порушень санітарного законодавства, як обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, обєктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Таким чином, 03.11.2009р. Локачинською районною санітарно-епідеміологічною службою на підставі статті 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» винесено постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства № 13, якою було припинено роботу Локачинської автобусної станції ВАТ «ВОПАС 10799» з 04.11.2009р. до виконання пунктів постанови та приписів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на той факт, що ним було виконано протокольне рішення державної надзвичайної протиепідемічної комісії № 1 від 29.04.2009р. про заходи щодо недопущення занесення і поширення на території області випадків захворювань людей грипом типу А/H1N1, в повній мірі. Зокрема, товариством був створений запас марлевих повязок для індивідуального захисту органів дихання персоналу Локачинської автобусної станції ВАТ «ВОПАС 10799» та забезпечено готовність до проведення дезінфекційних заходів у приміщенні.

Правомочність вимог даного протокольного рішення щодо забезпечення підприємствами транспорту виділити приміщення для тимчасової ізоляції хворих осіб, що прибули з країни де має місце поширення грипу А/H1N1 на авто- та залізничних вокзалах та забезпечення контролю за пасажирами, що прибувають із-за кордону, не поширюється на Локачинську автобусну станцію у звязку з тим що Локачинська автостанція не відноситься до категорії «автовокзал» (лист регіонального відділення ФДМУ по Волинській області № 0504/1.7б/2-09) й не обслуговує закордонні рейси.

Статтею 30 Закону України від 10.11.1994р. № 232/94-ВР "Про транспорт" до складу автомобільного транспорту входять підприємства автомобільного транспорту, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів, багажу, пошти, авторемонтні і шиноремонтні підприємства, рухомий склад автомобільного транспорту, транспортно-експедиційні підприємства, а також автовокзали і автостанції, навчальні заклади, ремонтно-будівельні організації та соціально-побутові заклади, інші підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, що забезпечують роботу автомобільного транспорту.

Законом України від 05.04.2001р. № 2344-III "Про автомобільний транспорт" визначено, що автостанція це споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під'їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів, а визначення терміну «автовокзал» взагалі не дано.

Пунктом 1.1 Типового технологічного процесу надання послуг пасажирських автостанцій та автовокзалів, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 28.08.2001р. № 565 встановлено, що надання послуг пасажирських автостанцій та автовокзалів (далі - автостанції) організовується згідно з вимогами технологічного процесу, який розробляється власниками автостанцій з урахуванням рекомендацій цього Типового технологічного процесу.

Таким чином, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що національним законодавством терміни «автостанція» та «автовокзал» ототожнюються.

Відповідно, вимога протокольного рішення державної надзвичайної протиепідемічної комісії № 1 від 29.04.2009р. щодо забезпечення підприємствами транспорту виділити приміщення для тимчасової ізоляції хворих осіб, що прибули з країни де має місце поширення грипу А/H1N1 розповсюджуються й на Локачинську автобусну станцію ВАТ «ВОПАС 10799».

Другою підставою для припинення роботи Локачинської автостанції, що зазначена в постанові Локачинської районної СЕС від 03.11.2009р. № 13 було невиконання приписів районної санепідемстанції.

ВАТ «ВОПАС 10799» обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що в оскаржуваній постанові не вказано які саме приписи не були виконані та причину застосування адміністративно-запобіжного заходу у вигляді припинення роботи структурного підрозділу підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2009р. Локачинською районною СЕС винесено припис щодо усунення порушень санітарного законодавства № 1./66 з пропозицією до 01.05.2009р. провести санітарно-епідеміологічну експертизу у МОЗ України щодо можливості зменшення санітарно-захисної зони автостанції, вирішити питання будівництва туалету із проточною холодною водою та каналізацією та забезпечити опалення залу очікування.

Дослідивши акт санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта від 31.10.2009р., складеного Локачинської районної СЕС за результатами позапланової перевірки Локачинської автостанції, де зазначено, що «на автостанції відсутній туалет з холодною проточною водою та водовідведення, суд вважає підстави для припинення роботи структурного підрозділу ВАТ «ВОПАС 10799» - Локачинської автостанції обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що постанова головного державного санітарного лікаря Локачинського району про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 03.11.2009р. № 13 відповідає вимогам пункту «а» частини 1 статті 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому відсутні правові підстави для її скасування, в звязку з чим позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статей 7, 41, 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не буде подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі - з 3 лютого 2010 року. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.Д.Ковальчук