Справа № 2а-12271/08/1570
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2011 року. м.Одеса

У залі судових засідань №8

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

Суддів Юхтенко Л.Р.

ОСОБА_1

При секретарі Гурченковій Г.М.

За участю представників сторін:

Від Прокуратури Одеської області: представник не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно.

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 17.01.2011 №701.

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 20.10.2010 року №37.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного Акціонерного Товариства «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі за участю Прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.09.2008р. №/0 щодо зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у загальній сумі 1 305 222,34 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод», в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі від 19.09.2008р. №/0 щодо зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за період листопад, грудень 2006рік, серпень, жовтень-грудень 2007рік у загальній сумі 1 305 222,34 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2009р. на задоволення заяви Прокуратури Одеської області (вхід.№6350 від 05.02.209р.) до участі у справі допущено Прокуратуру Одеської області відповідно до приписів ст.60 КАС України та ст.36-1 Закону України «Про Прокуратуру».

Ухвалою суду від 04.02.2011р. допущено заміну позивача - Відкритого акціонерного товариства «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»його правонаступником - Публічним акціонерним товариством «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»відповідно до приписів ст.55 КАС України, у зв»язку з тим, що згідно рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 14.05.2009р. та з урахуванням вимог Закону України №514-VI від 17.09.2008р. «Про акціонерні товариства», Відкрите акціонерне товариство «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»перейменовано у Публічне акціонерне товариство «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»(Свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 №509546 від 15.05.2009р.), та як вбачається зі Статуту, зареєстрованого 15.05.2009р. за №5000978, Товариство є правонаступником Державного підприємства «Одеський державний нафтопереробний завод», Відкритого акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод», Відкритого акціонерного товариства «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод».

Відповідач Спеціалізована Державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Одесі, з позовними вимогами не згодна та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (№2800/9/10-129 від 05.02.2009р., наданих у судовому засіданні 25.02.2009р.), наголошуючи, зокрема, на тому, що Підприємством порушено вимоги пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки нормою вказаного підпункту передбачено, що, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Таким чином для правомірності бюджетного відшкодування необхідний факт постачання товарів та факт отримання таких товарів від постачальників. Однак, в порушення зазначених положень закону, в ході перевірки не встановлена фактична сплата податку на додану вартість за отримані товари, яка зазначена в податкових накладних.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19.09.2008р. на підставі п.1 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 14.12.1990 №509-ХП (із змінами та доповненнями), головним державним податковим інспектором-ревізором ОСОБА_4 відділу податкового супроводження підприємств паливно - енергетичного комплексу управління податкового супроводження підприємств сфери матеріального виробництва СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі, була проведена додаткова позапланова документальна невиїзна перевірка ВАТ "ЛУКОЙЛ ОДЕСЬКИЙ НПЗ" до Актів планових документальних перевірок №300/16-10/00152282/3 від 06.04.2007р. за перевіряємий період з 01.01.2005р. по 31.12.2006р. та № 192/16-10/00152282/5 від 21.05.2008р. за період з 01.01.2006р. по 31.12.2007р., та позапланових документальних перевірок.

За наслідками зазначеної перевірки Спеціалізованою Державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м.Одесі був складений акт №377/16-1/00152282/39 від 19.09.2008р. «Про результати невиїзної позапланової документальної перевірки нарахування та сплати податку на додану вартість ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»за період діяльності - листопад, грудень 2006р., серпень, жовтень, листопад, грудень 2007р.», в якому встановлено порушення пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997р. (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»завищено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у загальному розмірі 1305222,34грн., в тому числі по деклараціям: за листопад 2006р. 2586,54грн., за грудень 2006р. 132862,80грн., за серпень 2007р. 185512грн., за жовтень 2007р. 545696грн., за листопад 2007р. 412617грн., за грудень 2007р. 25948грн.

На підставі складеного акта перевірки №377/16-1/00152282/39 від 19.09.2008р. СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Одесі 19.09.2008р. було винесено податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість на загальну суму 1305222,34грн., у тому числі за наступні завітні періоди: 12 місяць 2007р. 25948грн., 11 місяць 2007р. 412617грн., 10 місяць 2007р. 5454696грн., 8 місяць 2007р. 185512грн., 12 місяць 2006р. 132862,80грн., 11 місяць 2006р. 2586,54грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням від 19.09.2008р. №/0, ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Так, на думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення рішення від 19.09.2008р. №/0 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 1305222,34грн. винесено Спеціалізована Державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Одесі правомірно, ґрунтовно та з урахуванням положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990р. №509-ХІІ (із змінами та доповненнями) передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Згідно „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за №925/11205 (із змінами та доповненнями), позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї із обставин, визначених Законом України "Про державну податкову службу в Україні" та іншими законодавчими актами.

Так, як вбачається з наданого суду та наявного у справі акта перевірки СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Одесі №377/16-1/00152282/39 від 19.09.2008р. «Про результати невиїзної позапланової документальної перевірки нарахування та сплати податку на додану вартість ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»за період діяльності листопад, грудень 2006р., серпень, жовтень, листопад, грудень 2007р.», в ході перевірки податковим органом встановлено, що позивачем - ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»в порушення вимог 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»у перевіряємих періодах було завищено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у загальному розмірі 1305222,34грн., у тому числі по деклараціям: за листопад 2006р. 2586,54грн., за грудень 2006р. 132862,80грн., за серпень 2007р. 185512грн., за жовтень 2007р. 545696грн., за листопад 2007р. 412617грн., за грудень 2007р. 25948грн.

Зокрема, в означеному акті перевірки №377/16-1/00152282/39 від 19.09.2008р. зазначено, що в ході перевірки фахівцями податкового органу встановлено, що актом «Про результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Відкритого акціонерного товариства "Лукойл - Одеський нафтопереробний завод" від 06.04.2007р. за перевіряємий період з 01.01.2005року по 31.12.2006року встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2005р. по 31.12.2006р. на загальну суму 19413 грн., у тому числі: серпень 2005р. -5604грн., вересень 2005р. -2183грн., жовтень 2005р. -3561грн., січень 2006р. -989грн., липень 2006р. -7076грн. Завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 338 244грн., у тому числі: січень 2005р.- 41122грн., лютий 2005р. -87307грн., березень 2005р. -65474грн., квітень 2005р. -30749грн. травень 2005р. -17347грн. червень 2005р.- 6860грн., липень 2005р. -5967грн., листопад 2005р.- 2264грн., грудень 2005р. -591грн., лютий 2006р. -2 057грн., березень 2006р.- 1 649грн., квітень 2006р. -5 503грн., травень 2006р.- 4 021грн. червень 2006р. -11371грн., серпень 2006р. -7 356грн., вересень 2006р. -9 027грн., жовтень 2006р.- 15 376грн., листопад 2006р.- 15 919грн., грудень 2006р. -8 284грн. В ході документальної перевірки податковим органом були надані відповідні запити щодо проведення перевірок постачальників товарів (робіт, послуг) з питань правових відносин, а саме: згідно податкової декларації за листопад 2006 року №11341 від 19.12.2006р. сума ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету склала 289749 грн. (актом №300/16-10/00152282/3 від 06.04.2007р. суму, що підлягає відшкодуванню зменшено на.15919грн.), залишок невідшкодованої суми ПДВ за листопад 2006р. на дату складання акта склав 2586,54 грн. З метою встановлення достовірності даних по сумі податкового кредиту по ПДВ відповідно до вимог Наказу ДПА України від 18.08.2005р. №350 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість", від 06.09.2005р. №386/ДСК "Щодо контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість", яким внесено зміни до наказу ДПА України від 24.04.2003р. №196/ДСК з урахуванням змін, внесених наказом ДПА України від 26.05.2005р. №187/ДСК, по місцю реєстрації основних постачальників підприємства податковим органом були надані відповідні запити, у відповідях на які не підтверджено факт здійснення господарських операцій між підприємствами. Так, до ДПІ у Франківському районі м.Львова з метою підтвердження суми податку на додану вартість у розмірі 489,096,45грн. були направлені запити "Про організацію зустрічної перевірки" по взаємовідносинах ВАТ "Лукойл Одеський НПЗ" та ТОВ "Лукойл Технолоджі Сервіс Україна" /код 33889221/: №15557/7/13-31.1/1860 від 08.12.2006р, №1793/7/13-31.1/206 від 29.01.2007р., №2105/7/13-31.1/91 від 01.02.2007р., №3945/7/16-10/476 від 23.02.2007р., №5517/7/16-10/711 від 16.03.2007р., №7091/7/16-10/917 від 05.04.2007р. З отриманої відповіді №7773/7/23-1106 від 24.05.2007р. - Довідка №1193/23-11/33889221 від 21.05.2007р. вбачається, що ТОВ "Лукойл Технолоджі Сервіс Україна" /код 33889221/ є посередником, тоді як постачальником реалізованої продукції є, зокрема, ТОВ «Сієстел»код /33118839/, ТОВ "ВКФ Н-БІС" /і.п.н. 58/, ВАТ "Спецавтоматика" /і.п.н. 29/, ТОВ "Фірма "Арус-Одесса" /і.п.н. 28/; ТОВ "Топ Сервіс" /і.п.н. 29/, ТОВ "Сиріус РВЛ" /і.п.н. 10/, ПП "Ікфоком-С" /і.п.н. 25/, ВАТ "СКБ Електронмаш"/і.п.н. 27/.

Також, до ДПІ у Дзержинському районі м.Харків з метою підтвердження суми податку на додану вартість у другому ланцюгу були надіслані запити "Про організацію зустрічної перевірки" по взаємовідносинах ТОВ "Сієстел" код /33118839/ з ТОВ "Лукойл Технолоджі Сервіс Україна" /код 33889221/: 10152/7/16-10/1367 від 14.05.2007р., 11790/7/16-10/1553 від 01.06.2007р. В отриманій відповіді за №6828/7/16-016 від 15.06.2007р.- Довідка №4644/16-0/33889221 від 15.06.2007р., зазначено, що ТОВ "Сієстел" код /33118839/ є посередником, тоді як постачальником реалізованої продукції є ТОВ "Фелеція" код /32827887/, ТОВ "Камелія-Еліт" /код 31751440/, ТОВ "Телеком Логістіка Сервіс" /код 34241127/.

До ДПІ Печерському районі м.Києва з метою підтвердження суми податку на додану вартість у третьому ланцюгу було направлено запит «Про організацію зустрічної перевірки»по взаємовідносинах ТОВ «Фелеція»код (32827887) з ТОВ «Сісстел»код (33118839): 13480/7/16-10/1645 від 20.06.2007р., 16369/7/16-10/1938 від 31.07.2007р., 20300/7/16-10/2579 від 17.09.2007р., 27384/7/16-10/3630 від 28.11.2007р., 419/7/16-10/47 від 11.01.2008р., 1945/7/16-10/190 від 29.01.2008р., 6567/7/16-10/743 від 25.03.2008р. В отриманій відповіді №17425/7/23-1210 від 29.08.2008 зазначено, що ТОВ «Феліція»(код 32827887) визнано банкрутом.

До ДПІ Печерському районі м.Києва з метою підтвердження суми податку на додану вартість у третьому ланцюгу були направлені запити "Про організацію зустрічної перевірки" по взаємовідносинах ТОВ "Телеком Логістіка Сервіс /код 34241127/ з ТОВ "Сієстел" код /33118839/: 13481/7/16-10/1646 від 20.06.2007р., 16370/7/16-10/1939 від 31.07.2007р., 20302/7/16-10/2581 від 19.07.2007р., 27382/7/16-10/3628 від 28.11.2007р., 416/7/16-10/44 від 11.01.2008р., 2270/7/16-10/219 від 01.02.2008р., а також "Про організацію зустрічної перевірки по взаємовідносинах ТОВ "Камелія-Еліт" /код 31751440/ з ТОВ "Сієстел" код/33118839/: 13479/7/16-10/1644 від 20.06.2007р., 16371/7/16-10/1940 від 31.07.2007р., 20301/7/16-10/2580 від 17.09.2007р., 27383/7/16-10/3629 від 28.11.2007р., 418/7/16-10/46 від 11.01.2008р., 6558/7/16-10/742 від 25.03.2008р. Однак, будь-якої відповіді не надійшло.

До ДПІ у Дзержинському районі м.Харків з метою підтвердження суми податку на додану вартість у другому ланцюгу були направлені запити "Про організацію зустрічної неревТрки" по взаємовідносинах ПП "Інфоком-С" код /33314136/ з ТОВ "Лукойл Технолоджі Сервіс Україна" /код 33889221/: 20304/7/16-10/2583 від 17.09.2007р., 22480/7/16-10/2944 від 08.10.2007р. В отриманій відповіді №33782/23-222 від 17.10.2007р., зазначено, що ПП "Інфоком-С" код /33314136/ є посередником, тоді як постачальником реалізованої продукції є ТОВ "Бізнесселіт" /код 33831590/.

До ДПІ Печерському районі м.Києва з метою підтвердження суми податку на додану вартість у третьому ланцюгу були направлені занити "Про організацію зустрічної перевірки" по взаємовідносинах ТОВ "Бізнесселіт" /код 33831590/ з ПП "Інфоком- С": 23938/7/16-10/3155 від 24.10.2007р., 27381/7/16-10/3627 від 28.11.2007р., 6562/7/16-10/738 від 25.03.2008р. При цьому, в отриманій відповіді №7901/7/23-1210 від 07.04,2008р. зазначено, що ТОВ "Бізнесселіт" /код 33831590/ визнано банкрутом.

Судом також з»ясовано, що аналогічні запити з урахуванням вимог Наказу ДПА України від 18.08.2005 №350 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації

та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість", від 06.09.2005 №386/ДСК "Щодо контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість", яким внесено зміни до наказу ДПА України від 24.04.2003 № 196/ДСК з врахуванням змін, знесених наказом ДПА України від 26.05.2005 №187/ДСК, були надіслані податковим органом по місцю реєстрації й інших Підприємств, які були основними постачальниками ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод», зокрема, протягом перевіряємого періоду. Водночас, у листах - Довідках, які надходили у відповідь на вказані запити, було зазначено, що відповідні Підприємства або ліквідовано, або визнано банкрутом.

Таким чином, фахівцями податкового органу встановлено, що належні відомості про фактичну сплату податку на додану вартість до Державного бюджету на момент закінчення перевірки відсутні.

Пунктом 4.5 Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПАУ №350 від 18.08.2005 року (в редакції, чинній на момент здійснення перевірки), передбачено проведення обов'язкових зустрічних перевірок по ланцюгу постачання по тих постачальниках платника ПДВ, у яких суми зобов'язань по ПДВ у податковому періоді по операціях з даним платником становить 30 і більше відсотків від загальної суми податкових зобов'язань в цьому періоді. Метою таких перевірок є, відповідно до п.1.2.5 Методичних рекомендацій, встановлення фактичних обставин здійснених операцій, у тому числі факту включення постачальниками сум податку на додану вартість, які підлягають підтвердженню, до складу податкових зобов'язань з ПДВ, а результатом - підтвердження, збільшення або зменшення заявленої до відшкодування суми ПДВ, чи повна відмова у його наданні. Згідно з п.п.4.3 вказаних Методичних рекомендацій протягом двох робочих днів за днем надання платником податку на додану вартість копій відповідних документів підрозділом контрольно-перевірочної роботи складається перелік основних постачальників платника податку на додану вартість у кожному окремому періоді, по яких до органів державної податкової служби за місцем їх реєстрації засобами електронного зв'язку направляється запит про надання загальних відомостей щодо таких підприємств. Основними постачальниками вважаються суб'єкти господарювання, в яких платником ПДВ, що перевіряється, придбано товарів (послуг), де сума податку на додану вартість становить 5 і більше відсотків від суми дозволеного податкового кредиту у цьому періоді для юридичних осіб та 3 відсотки для фізичних осіб».

Отже, згідно з вимогами нормативних актів, що регулюють порядок підтвердження заявлених до відшкодування сум, без здійснення перевірки по ланцюгу постачання отримання платником бюджетного відшкодування неможливе.

Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з підпунктами 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту такого звітного періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»у тій самій редакції вставлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з 1.3 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість»платника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 цього ж Закону платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Із наведеного випливає, що сама по собі несплата цього податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) у разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Водночас, на думку суду, факт порушення контрагентами - постачальниками позивача своїх податкових зобовязань є безумовною підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди відшкодування ПДВ з державного бюджету, оскільки платник податку повинен бути обачнішим та обережнішим і має передбачати наявність порушень, які допускають його контрагенти, оскільки в даному випадку діяльність такого платника податку може тлумачитись як діяльність, спрямована на здійснення операцій, повязаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобовязань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених приписів Закону України „Про податок на додану вартість" вбачається, що право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість виникає лише при фактичній надмірній сплаті, тобто при фактичному надходженні цього податку до бюджету від платника податку - продавця, та жодним чином не з самого факту здійснення відповідної фінансово-господарської операції та сплати покупцем податку в ціні отриманих товарів, робіт, послуг. Даний висновок, у тому числі, узгоджується безпосередньо з визначенням податку, його функції - формування доходів Державного бюджету України (ст.9 Бюджетного Кодексу України), а також з визначення платника податку як особи, яка згідно з п.1.3. ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Таким чином, судом відхиляються твердження позивача щодо наявності у ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»права на бюджетне відшкодування відповідних сум податку на додану вартість, оскільки такі твердження суперечать як положенням Закону України «Про податок на додану вартість», так і фактичним обставинам справи.

Відповідно до приписів ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення по суті заявлених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод»неправомірні, безпідставні, не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У зв»язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.71,ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «ЛУКОЙЛ Одеський нафтопереробний завод» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Одесі за участю Прокуратури Одеської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.09.2008р. №/0 щодо зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у загальній сумі 1 305 222,34грн., відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Повний текст постанови складено та підписано «08»лютого 2011р.

Головуючий суддя Харченко Ю.В.

Судді Юхтенко Л.Р.

ОСОБА_1

Повний текст постанови складений 08 лютого 2011 року .

/