Справа № 821/1713/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1713/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача-1 ОСОБА_3, представника відповідача-2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Херсонської міської ради, Херсонського міського управління УМВС України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 (далі - позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7Д.) звернулись до суду із позовом до Херсонської міської ради (далі - відповідач-1, міська рада), Херсонського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - відповідач-2, ХМУ УМВС України в Херсонській області), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просять:

- визнати незаконною бездіяльність посадових осіб відповідачів, відповідальних за припинення стихійної торгівлі на вулицях м. Херсона, в частині здійснення наданих повноважень, як суб'єкту владних повноважень стосовно вжиття заходів по боротьбі з торгівлею з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку);

- зобов'язати посадових осіб Херсонської міської ради, відповідальних за припинення стихійної торгівлі на вулицях м. Херсона, вжити практичних дієвих заходів по боротьбі з торгівлею з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку);

- зобов'язати посадових осіб ХМУ УМВС України в Херсонській області в повній мірі застосовувати щоденно заходи адміністративного та іншого передбаченого законодавством України впливу, стосовно торгівлі з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку).

В обґрунтування позовних вимог позивачами вказано, що з 2011 року до теперішнього часу вони постійно звертаються до державних органів та органів місцевого самоврядування з приводу вжиття заходів щодо припинення торгівлі з рук у невстановлених місцях в м. Херсоні, але ці їх звернення до будь-яких дієвих наслідків не привели. Працівниками органів внутрішніх справ та виконавчих органів Херсонської міської ради складаються час від часу протоколи стосовно порушників законодавства в сфері торгівлі, проте такі дії вчиняються лише в разі письмового звернення та лише на конкретно визначеній ділянці, носять разовий та вибірковий характер, не мають на меті реальної зміни ситуації. Позивачі вважають, що Херсонська міська рада не приймає жодних дій по забезпеченню законності на території комунальної громади міста Херсона в сфері торгівлі, взагалі відповідачі не використовують надані законодавством повноваження з метою припинення вчинення адміністративних правопорушень, а тому їх слід зобов'язати до цього судовим рішенням.

Даний адміністративний спір вже перебував на розгляді у судах.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18.02.2014р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014р., у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015р. вказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд.

Підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд Вищим адміністративним судом України вказано те, що судами попередніх інстанцій не встановлено, які саме права позивачів порушені, та які права у відповідності до статей 2, 6 КАС України підлягають судовому захисту.

Відповідно до ч.5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

З огляду на викладене, суд розглядає справу з урахуванням наведених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015р. висновків і мотивів скасування рішень судів попередніх інстанцій, але ними не обмежується.

На виконання ухвали суду касаційної інстанції судом запропоновано було позивачам визначитись із тим, яке саме їх право, свобода чи інтерес порушено відповідачами оскарженою бездіяльністю.

У зв'язку з цим позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було пояснено, мовою оригіналу, що відповідачами порушено їх права пішоходів, оскільки вони обмежені у користуванні вулицями, тротуарами, пішохідними доріжками внаслідок незаконного розміщення на них об'єктів торгівлі.

В ході судового розгляду з урахуванням пояснень позивачів було з'ясовано, що об'єктом захисту в даному випадку являється їх право користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів, установлене ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005р. № 2807-IV.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 наполягали на задоволенні позовних вимог.

Позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїм правом взяти участь у судовому засіданні не скористались, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, в матеріалах справи наявні їх клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що Херсонською міською радою та ХМУ УМВС України в Херсонській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України постійно вживаються заходи щодо припинення торгівлі з рук у невстановлених місцях, проте внаслідок відсутності належного правового регулювання спірних правовідносин ці заходи є недостатньо ефективними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямування на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 року №2807-IV (далі - Закон №2807-IV).

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до статті 5 Закону №2807-IV управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Статтями 14, 16, 17 Закону №2807-IV визначено, що об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

На об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів.

Кодексом про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП) у статтях 152, 160 установлена відповідальність за такі адміністративні правопорушення, як:

- порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (ст.152 КУпАП);

- торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях, а так само торгівля з рук у невстановлених місцях промисловими товарами (ст.160 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи і визнається сторонами, в означених в позовній заяві місцях постійно і систематично у спірному періоді фізичними особами, які здійснюють торгівлю з рук у невстановлених для цього місцях і розміщують засоби торгівлі на об'єктах благоустрою, вчиняються адміністративні правопорушення, передбачені ст. 160 КУпАП.

У переважній більшості випадків такі правопорушення фактично поєднані з іншим порушенням, відповідальність за яке установлена ст.152 КУпАП, оскільки торговцями здійснюється самовільне розміщення торговельних об'єктів (лотків, павільйонів, палаток) на об'єктах благоустрою - тротуарах, що в свою чергу може обмежувати права громадян користуватись такими об'єктами та створює перешкоди позивачам у вільному проході тротуарами.

Судом встановлено, що позивачами з 2011 року по даний час подаються до Херсонської міської ради, ХМУ УМВС України в Херсонській області та його структурних підрозділів, інших державних органів звернення щодо вжиття дієвих заходів по боротьбі з торгівлею з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку).

Також судом з'ясовано, що у спірному періоді уповноваженими законом органами складались протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.152, 160 КУпАП, виносились постанови про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено складання у 2012р. 10 протоколів за ст.152 КУпАП, розгляд адміністративною комісією при виконавчому комітеті Херсонської міської ради 356 справ за ст.152 КУпАП у 2013р. та 31 справи у січні 2014р., складання органами внутрішніх справ у 2013р. 77 протоколів за ст.160 КУпАП та 252 протоколів за ст.152 КУпАП, у 2014р. - 157 протоколів за ст.152 КУпАП та 163 протоколів за ст.160 КУпАП, за 8 місяців 2015р. - 75 протоколів за ст.152 КУпАП та 82 протоколів за ст.160 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про благоустрій", "Про міліцію" визначені повноваження та обов'язки відповідачів у сфері додержання законів, охорони державного і громадського порядку, прав громадян.

Однак як видно з матеріалів справи та зрозуміло з пояснень сторін та їх представників, з огляду на кількість та періоди складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.ст.152, 160 КУпАП, явище "стихійної торгівлі" у вигляді торгівлі з рук у невстановлених місцях набуло системного характеру.

Спірним у даному випадку є питання відповідності вимогам законодавства дій відповідачів щодо припинення явища торгівлі з рук у невстановлених місцях, існування якого ймовірно обмежує права позивачів на користування об'єктами благоустрою.

Щодо звернутих до Херсонської міської ради позовних вимог суд зазначає наступне.

Україна є демократичною, правовою державою, в якій визнається і гарантується місцеве самоврядування, що є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (статті 1, 7, частина перша статті 140 Основного Закону України).

Територіальна громада здійснює місцеве самоврядування в порядку, встановленому законом, безпосередньо або через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Основного Закону України). Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно із ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Повноваження рад визначені ст.26 вказаного Закону, в тому числі передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради; створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб'єктами комунальної власності спільних проектів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів (служб); заслуховування інформації прокурорів та керівників органів внутрішніх справ про стан законності, боротьби із злочинністю, охорони громадського порядку та результати діяльності на відповідній території.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів, згідно частини 1 статті 10 Закону №2807-IV, належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Згідно частини 4 статті 20 Закону №2807-IV рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Частиною 1 статті 34 Закону №2807-IV визначено, що правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають: порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; вимоги до утримання зелених насаджень на об'єктах благоустрою - територіях загального користування; вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; вимоги до санітарного очищення території; розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Аналізуючи у сукупності норми ст.140 Конституції України, ст.6 КУпАП, ст.ст.25, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", суд приходить до висновку, що закріплені ними повноваження міських рад у сфері благоустрою населених пунктів, додержання законів, охорони державного і громадського порядку, прав громадян, запобігання і припинення адміністративних правопорушень є загальними і не носять індивідуального характеру.

Більше того, чинним законодавством не передбачено обов'язку таких органів місцевого самоврядування, як міські ради, вчиняти дії з безпосереднього припинення адміністративних правопорушень, так як у сфері благоустрою, упорядкування торговельної діяльності та боротьби з адміністративними правопорушеннями міські ради виступають переважно нормотворчими суб'єктами, а не правозастосовчими.

Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про благоустрій населених пунктів" не передбачено саме обов'язку міських рад притягувати винних осіб до адміністративної відповідальності, утворювати власні виконавчі чи інші органи або служби.

У той же час з матеріалів справи видно, що Херсонською міською радою затверджено рішенням від 31.05.2011р. №221 "Правила благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні", якими фактично заборонено торгівлю з рук та машин у невстановлених місцях, а контроль за дотриманням цих Правил покладено на виконавчі органи ради.

Також рішенням відповідача-1 від 27.04.2012р. №626 у складі Департаменту житлово-комунального господарства міської ради створено Інспекцію з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона, метою діяльності якої є забезпечення в межах, визначених законодавством, прав членів територіальної громади у сфері благоустрою. Вказаному органу надано повноваження здійснювати контроль за станом благоустрою, здійснювати профілактику правопорушень, в тому числі проводити рейди та перевірки, складати приписи та протоколи про скоєння адміністративних правопорушень. Інспекція є виконавчим органом Херсонської міської ради. Рішенням Херсонської міської ради від 28.11.2014р. №1586 затверджено нову редакцію Положення про Інспекцію з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона, з аналогічними функціями.

Крім того, відповідачем-1 утворено як виконавчий орган Управління споживчого ринку Херсонської міської ради, затверджено рішенням від 28.12.2010р. № 24 відповідне Положення та наділено вказане Управління повноваженнями щодо запровадження затверджених в установленому порядку правил торгівлі і побутового обслуговування населення, забезпечення контролю за дотриманням правил торгівлі, здійснення заходів щодо вдосконалення торговельного і побутового обслуговування населення, забезпечення контролю за дотриманням правил торгівлі, ресторанного господарства та побутового обслуговування, погодження відкриття закладів ресторанного господарства в установленому законодавством порядку, складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Перелічені виконавчі органи міської ради приймали участь у діяльності робочої групи з упорядкування дрібнороздрібної торгівлі, ліквідації та запобігання виникненню стихійної торгівлі, контролю за станом благоустрою в м. Херсоні, яка створювалась розпорядженнями Херсонського міського голови від 22.03.2013р. №252-р, від 24.06.2014р. №566-р, та наразі беруть участь у роботі Комісії з питань упорядкування роботи торговельної мережі, ліквідації та запобігання виникненню стихійної торгівлі, контролю за станом благоустрою в м. Херсоні, створеної розпорядженням Херсонського міського голови від 26.02.2015р. №266-р.

З наведеного вбачається, що Херсонською міською радою у передбачений законодавством спосіб реалізовані власні повноваження у сфері благоустрою населених пунктів та запобігання і припинення адміністративним правопорушенням.

В свою чергу, утвореними Херсонською міською радою виконавчими органами - Управлінням споживчого ринку Херсонської міської ради та Інспекцією з контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Херсона Департаменту ЖКГ на протязі спірного періоду проводились виходи за адресами на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку) та складались протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 152, 160 КУпАП.

Суд наголошує, що повноваження та обов'язки з безпосереднього припинення адміністративних правопорушень, вжиття заходів щодо припинення торгівлі з рук у невстановлених місцях, наслідком яких було б усунення перешкод позивачам у користуванні об'єктами благоустрою належать відповідно до чинного законодавства виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Такі органи є окремими суб'єктами місцевого самоврядування із власною компетенцією, а тому на думку суду, відповідач-1 не повинен нести юридичну відповідальність за неналежне або неефективне здійснення ними своїх обов'язків, що однак не виключає політичної відповідальності міської ради перед членами територіальної громади.

Також суд звертає увагу на те, що позивачами не оскаржується бездіяльність виконавчих органів Херсонської міської ради у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідачем-1 вчасно розглядались звернення позивачів з приводу ліквідації торгівлі з рук у невстановлених місцях та надавались їм відповіді, які в даному позові також не оскаржуються.

Враховуючи наведені обставини й те, що законодавством не установлено конкретних заходів, які б відповідач-1 повинен був зобов'язаний вживати для припинення торгівлі з рук у невстановлених для цього місцях, суд не може прийти до висновку, що діяльність Херсонської міської ради з цього приводу є незаконною і саме нею порушуються права позивачів на користування визначеними ними ж об'єктами благоустрою або інші їх права у сфері публічно-правових відносин як членів територіальної громади.

Отже, є необґрунтованими і не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Херсонської міської ради, відповідальних за припинення стихійної торгівлі на вулицях м. Херсона, в частині здійснення наданих повноважень, як суб'єкту владних повноважень стосовно вжиття заходів по боротьбі з торгівлею з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку).

Відповідно не підлягають задоволенню і похідні від них позовні вимоги про зобов'язання посадових осіб Херсонської міської ради вжити практичних дієвих заходів по боротьбі з торгівлею з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку).

Щодо позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб ХМУ УМВС України в Херсонській області, відповідальних за припинення стихійної торгівлі на вулицях м. Херсона, в частині здійснення наданих повноважень, як суб'єкту владних повноважень стосовно вжиття заходів по боротьбі з торгівлею з рук у невстановлених місцях м. Херсона, а саме: на бульварі Мирному (по всій вулиці), по вул. К.Маркса (Потьомкінській) в районі центрального ринку, по вул. Маяковського (в районі будівель Суворовського РВ міліції та будівлі суду), по проспекту Ушакова (в районі зупинок магазину ЦУМу, обласної лікарні) і вул. Бєлінського (в районі центрального ринку), а також зобов'язання посадових осіб відповідача-2 в повній мірі застосовувати щоденно заходи адміністративного та іншого передбаченого законодавством України впливу, стосовно торгівлі з рук у невстановлених місцях м. Херсона, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст.1 Закону України "Про міліцію", міліція в Україні - це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст.7 цього ж Закону, міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України і виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Вона складається з підрозділів, зокрема: кримінальної міліції; міліції громадської безпеки; спеціальної міліції; особливого призначення, тощо.

Згідно п.5 та 5-1, п.26 ч.1 ст. 10 Закону України "Про міліцію" міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана виявляти та припиняти адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких законом покладено на органи внутрішніх справ, приймати рішення про накладення адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання у випадках, передбачених законом, забезпечувати в межах своїх повноважень додержання вимог закону, виконання та контроль за рішеннями сільських, селищних, міських рад з питань охорони громадського порядку, торгівлі, утримання тварин у домашніх умовах, додержання тиші в громадських місцях тощо, а також контролювати утримання в належній чистоті вулиць, прибудинкових територій і дворів у містах та інших населених пунктах.

Статтею 255 КУпАП право складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 152, 160 цього кодексу надано, в тому числі і уповноваженим на те посадовим особам органів внутрішніх справ.

Відповідач-2 є органом внутрішніх справ у розумінні Законів України "Про міліцію", "Про центральні органи виконавчої влади", КУпАП, Указу Президента України від 06 квітня 2011 року №383.

Отже, до обов'язків посадових осіб ХМУ УМВС України в Херсонській області прямо віднесено виявлення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 152, 160 КУпАП та складання відносно правопорушників протоколів про адміністративні правопорушення, а також здійснення контролю за дотриманням і забезпечення виконання рішень сільських, селищних, міських рад з питань охорони громадського порядку, торгівлі, утримання в належній чистоті вулиць, прибудинкових територій і дворів у містах та інших населених пунктах.

Як встановлено судом, на протязі 2013-2014р.р. у м. Херсоні діяла Робоча група з упорядкування дрібнороздрібної торгівлі, ліквідації та запобігання виникненню стихійної торгівлі, контролю за станом благоустрою в м. Херсоні, яка створювалась розпорядженнями Херсонського міського голови від 22.03.2013р. №252-р, від 24.06.2014р. №566-р. У 2015р. діє Комісія з питань упорядкування роботи торговельної мережі, ліквідації та запобігання виникненню стихійної торгівлі, контролю за станом благоустрою в м. Херсоні, створена розпорядженням Херсонського міського голови від 26.02.2015р. №266-р.

До складу зазначених робочих груп та комісії включався начальник ХМУ УМВС України в Херсонській області та переліченими розпорядженнями міського голови на відповідача-2 покладався обов'язок за результатами виявлення об'єктів, місць несанкціонованої торгівлі забезпечити притягнення порушників до адміністративної відповідальності.

Судом з'ясовано, що на території Суворовського району м. Херсона, в межах якого знаходяться бульвар Мирний, вул. К.Маркса вул. Маяковського, проспект Ушакова і вул. Бєлінського, відповідачем-2 у спірному періоді вчинялись дії з припинення адміністративних правопорушень, а саме складено протоколів про адміністративні правопорушення:

за ст.152 КУпАП - 252 у 2013р., 157 у 2014р., 75 за вісім місяців 2015р.;

за ст.160 КУпАП - 77 у 2013р., 163 у 2014р., 82 за вісім місяців 2015р.

В той же час, відповідач не зміг надати інформації про кількість складених у вказаному періоді протоколів щодо правопорушень, вчинених безпосередньо у місцях, зазначених позивачами у позові.

Крім того, ХМУ УМВС України в Херсонській області дорученням від 11.03.2015р. №52 поклало на свої структурні підрозділі із забезпечення громадської безпеки - відділи та сектори дільничних інспекторів міліції - обов'язок щоденно здійснювати відпрацювання території Дніпровського, Суворовського, Комсомольського районів міста щодо виявлення несанкціонованої торгівлі та притягнення правопорушників до адміністративної відповідальності.

Також із пояснень представника відповідача-2 та довідки Управління кадрового забезпечення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 08.09.2015р. №2/2865 вбачається, що штатна чисельність Сектору дільничних інспекторів міліції Суворовського районного відділу ХМУ УМВС України в Херсонській області складає 18 осіб, а коло їх посадових обов'язків визначено, зокрема, Положенням про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.11.2010р. №550 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2010р. за №1219/18514.

Оцінюючи відповідність закону діяльності відповідача-2, суд враховує викладене у позовній заяві та озвучене в судових засіданнях позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 обґрунтування позовних вимог.

Як видно з пояснень позивачів, їх висновок про бездіяльність відповідача-2 ґрунтується на стверджуваних ними фактах щодо невжиття або неналежного вжиття окремими працівниками міліції заходів з припинення адміністративних правопорушень за зверненнями позивачів. Також позивачі вважають, що бездіяльність відповідача-2 є доведеною тим, що адміністративні правопорушення продовжують вчинятись.

З цього приводу слід звернути увагу позивачів на те, що викладені ними факти можуть свідчити про невиконання або неналежне виконання окремими, конкретно визначеними особами своїх посадових обов'язків, що знову ж таки може слугувати підставою для притягнення саме їх до певного виду юридичної відповідальності: дисциплінарної, кримінальної, тощо, в тому числі і з ініціативи позивачів в установленому законодавством порядку.

Однак безпосереднє вирішення питання про притягнення особи до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності не належить до компетенції адміністративного суду; рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень при вирішенні питань про притягнення до дисциплінарної відповідальності можуть бути предметом розгляду адміністративного суду, але ж позивачами вони не оскаржуються в даному позові.

Щодо тверджень позивачів про доведеність умисної і корисливої бездіяльності посадових осіб відповідачів щодо вжиття заходів з припинення торгівлі з рук, то слід роз'яснити позивачам, що такі їх доводи повинні розглядатись в межах кримінального судочинства при з'ясуванні питань наявності в діях відповідних осіб ознак злочину у сфері службової діяльності.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідачем-2 у спірному періоді вчинялись певні дії з припинення тих адміністративних правопорушень, які створюють стверджувані перешкоди позивачам у користуванні об'єктами благоустрою.

Крім того, чинним законодавством не установлено конкретних вимог до ефективності, результативності чи періодичності діяльності органів внутрішніх справ з виявлення та припинення правопорушень за ст.ст.152, 160 КУпАП, на відповідність яким можливо було б оцінити оскаржувану бездіяльність відповідача-2.

З цього приводу слід зазначити, що виходячи із визначених ст.2 КАС України завдань адміністративного судочинства, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, тому до висновку про незаконну бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо виконання своїх повноважень можливо прийти лише у тому випадку, коли здійснення такого повноваження передбачає виконання індивідуально-визначеного обов'язку.

Відсутність індивідуально-визначеного обов'язку прийняти рішення або вчинити дії по відношенню до конкретної особи чи групи осіб унеможливлює визнання діяльності суб'єкта владних повноважень як незаконної, а відтак не створює об'єкту судового захисту в контексті норм КАС України.

Позивачами в даному позові оскаржуються не конкретні рішення, дії чи бездіяльність відповідача-2, на підставі яких виникали б індивідуальні правовідносини між ними, а фактично стан діяльності ХМУ УМВС України в Херсонській області та його структурних підрозділів в сфері виявлення та припинення адміністративних правопорушень. При цьому бездіяльність відповідача-2 позивачі вбачають не у тому, що ним не вирішено їх звернень, а в тому, що за наслідками вчинених ним дій адміністративні правопорушення продовжують вчинятись. Слід також зважити на відсутність в чинному законодавстві таких заходів, які б дозволяли відповідачу-2 припинити адміністративні правопорушення з певного моменту і назавжди.

Тому суд вважає, що належним способом захисту прав позивачів повинно бути не звернення до суду із метою приведення всієї діяльності відповідача-2 до вимог закону як в даному випадку, а оскарження конкретного факту бездіяльності відповідача-2, яка б ним допускалась при розгляді питань, ініційованих позивачами.

Враховуючи все вищенаведене суд вважає, що ХМУ УМВС України в Херсонській області не допускає саме протиправної бездіяльності у розумінні КАС України по відношенню до позивачів щодо вжиття заходів з припинення адміністративних правопорушень.

Доказів протилежного до суду не надано, а доводи позивачів про недоведеність фактів притягнення за наслідками вчинення відповідачем-2 дій правопорушників до адміністративної відповідальності, якими вони обґрунтовують свої висновки про невжиття відповідачем-2 заходів, суд не може прийняти до уваги, так як до компетенції ХМУ УМВС України в Херсонській області не відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які передбачені ст.ст.152, 160 КУпАП.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності відповідача-2 слід відмовити, як і у задоволенні похідних від них вимог про зобов'язання вчинити дії.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 вересня 2015 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 5.1