Справа № 2а-3063/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2012 р. Справа № 2a-3063/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Скільського І.І.

при секретарі Бурді М.Р.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Верховинському районі

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 1919,84 грн,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2011 року Державна податкова інспекція у Верховинському районі (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1919,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є платником податків і зборів відповідно до вимог ст.16.1.4 Податкового кодексу України. Згідно довідки ДПІ у Верховинському районі від 29.08.2011 року № 26 відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1328,06 грн., заборгованість по сплаті збору за провадження торгівельної діяльності в розмірі 591,78 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі, та подав аналогічні за змістом пояснення.

Відповідач (представник відповідача) в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Правом на подання заперечень щодо задоволення позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неприбуття суду не надав.

У відповідності до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вбачає, що справу слід розглянути за відсутності відповідача (представника відповідача) на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від 13.07.2007 року, відповідач зареєстрована Верховинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець та взята на облік у державній податковій інспекції у Верховинському районі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до податкового органу 23.02.2011 року подано декларацію з податку на доходи фізичних осіб за січень 2011 року, 16.03.2011 року подано декларацію з податку на доходи фізичних осіб за лютий 2011 року, 20.04.2011 року подано декларацію з податку на доходи фізичних осіб за березень 2011 року, відповідно до яких позивач зобовязаний в терміни, визначені законом, сплатити до бюджету суми податку в розмірі 880 грн.

Законом України від 02.12.2010 року № 2756-VI прийнятий Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01.01.2011 року. Даний Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Також, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.п.177.5, 177.5.1 ст.177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Відповідно до п.п. 49.1, 49.2 ст.49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 11.05.2010 року та 29.03.2011 року відповідачем подано заявки на придбання торгового патенту на право провадження торговельної діяльності.

Згідно п.п 267.1.1 ст.267 Податкового кодексу України, платниками збору є суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), їх відокремлені підрозділи, які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять такі види підприємницької діяльності: а) торговельна діяльність у пунктах продажу товарів; б) діяльність з надання платних побутових послуг за переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; в) торгівля валютними цінностями у пунктах обміну іноземної валюти; г) діяльність у сфері розваг (крім проведення державних грошових лотерей).

Згідно пункту 267.3.1 ст.267 Податкового кодексу України, ставка збору за провадження торговельної діяльності та діяльності з надання платних послуг встановлюється сільськими, селищними та міськими радами (далі у цьому пункті - органами місцевого самоврядування) з розрахунку на календарний місяць у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня календарного року (далі - мінімальна заробітна плата), визначеному цим пунктом, з урахуванням місцезнаходження пункту продажу товарів та асортименту товарів, пункту з надання платних послуг та виду платних послуг.

У відповідності до рішення Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області №12-1/2010 від 31.12.2010 року затверджено ставки збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності, згідно з яким ставка збору для сплати відповідачем становить 94 грн. на місяць.

Таким чином, заборгованість відповідача по сплаті збору за провадження торгівельної діяльності виникла з лютого 2011 року і становить 591,78 грн.На виконання п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України податковим органом відповідачу 16.06.2011 року направлено податкову вимогу форми «Ф» 316 від 16.06.2011 року на суму 1581,84 грн., однак за заборгованість відповідачем не погашена.Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Положеннями статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України).

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4 ст.95 Кодексу).

Враховуючи, що на момент судового розгляду даної справи відповідачем не надано підтвердження сплати податкового боргу в розмірі 1919,84 грн., вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_1, с.Білоберізка, Верховинський район, Івано-Франківська область) в дохід державного бюджету податковий борг в сумі 1919 (одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять гривень) 84 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 30.01.2012 року.