Справа № 802/2200/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 вересня 2015 р. Справа № 802/2200/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи

до: територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області

про: визнання неправомірним припису

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи (далі - Вінницьке обласне бюро СМЕ, позивач) з адміністративним позовом до територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання неправомірним припису.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 09.07.2015 року Вінницьке обласне бюро СМЕ одержало припис головного державного інспектора територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області №001.02.-11.15 від 01.07.2015 року з вказівкою провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 02.02.2015 року в приміщенні Жмеринського районного відділення Вінницького обласного бюро СМЕ та визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом.

Позивач вважаючи даний припис таким, що підлягає скасуванню, оскільки викладені у ньому висновки спростовуються листом начальника Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області № 5840 від 06.05.2015р., звернувся до суду з даним адміністративним позовом, за вимогами якого просить суд:

- визнати неправомірним та виданим незаконно припис №001.02-11.15 від 01.07.2015 року головного державного інспектора територіального управління Держгірпромнягляду у Вінницькій області.

Представник позивача у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі за обставин, що викладені у адміністративному позові та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши при цьому, що оскаржуваний припис виданий у межах повноважень, з підстав та у спосіб, що передбачений законом.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 02.02.2015 року в приміщенні Жмеринського районного відділення Вінницькій обласного бюро СМЕ між лікарем-судово-медичним експертом відділення ОСОБА_3 та медичним реєстратором ОСОБА_4 виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Комісія, що була утворена наказом Вінницького обласного бюро СМЕ №22/1 від 26.03.2015 року для проведення розслідування цього інциденту, дійшла висновку, що даний випадок підпадає під п. 16 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232, та не вважається пов'язаним з виробництвом і не береться на облік. Вказані висновки знайшли своє відображення у складеному ОСОБА_1 розслідування нещасного випадку від 22.05.2015 року.

В основу такого рішення Комісії була покладена відповідь Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області №5840 від 06.05.2015 року про те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та показань ОСОБА_4 і ОСОБА_3, конфлікт між останніми виник в робочий час, причинною якого були особисті неприязні стосунки невиробничого характеру.

Потерпіла ОСОБА_4, ознайомившись із ОСОБА_1 розслідування нещасного випадку від 22.05.2015 року, категорично не погодилась із зазначеними у ньому висновками, стверджуючи, що ніяких особистих стосунків між нею та ОСОБА_3 не існувало, у звязку з чим 09.06.2015 року звернулася із письмовою заявою до Територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області з приводу проведення додаткового розслідування даного нещасного випадку.

В ході розгляду поданої гр. ОСОБА_4 заяви головним державним інспектором з розслідування нещасних випадків територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області ОСОБА_2 зроблено запит в Жмеринський РВ УМВС України у Вінницькій області на який отримана відповідь за № 8289 від 30.06.2015 року про те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000093, тілесні ушкодження, які спричинені гр. ОСОБА_4, були нанесені останній ОСОБА_3 02.02.2015 року о 14:30 год. у приміщенні Жмеринського районного відділення Вінницького обласного бюро СМЕ на ґрунті зясування робочих питань. В ході досудового розслідування наявність особистих стосунків невиробничого характеру в вищевказаному конфлікті не встановлено.

Враховуючи подану ОСОБА_4 заяву, а також нові обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, головним державним інспектором територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області ОСОБА_2 було винесено припис №001.02-11.15 від 01.07.2015 року, яким запропоновано позивачу провести повторне розслідування нещасного випадку та визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом.

Перевіряючи правомірність винесеного відповідачем припису та визначаючись щодо заявлених позивачем позовних вимог суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону праці", роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Згідно із абз. 3 ст. 39 цього Закону посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначена у Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232 (далі Порядок № 1232).

Відповідно до п. 34 Порядку № 1232, посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що незгода потерпілого із змістом акту розслідування нещасного випадку, висновками про обставини і причини настання нещасного випадку, є підставою для винесення припису щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку у разі, якщо викладені у зверненні обставини та перевірені факти знаходять своє обєктивне підтвердження.

Так, судом встановлено, що при складанні комісією акту розслідування нещасного випадку від 22.05.2015 року, обставини, за яких стався нещасний випадок, встановлювалися в тому числі із відповіді Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області від 06.05.2015 року, у якій містилася інформація, що причиною виникнення конфлікту на робочому місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були особисті неприязні стосунки невиробничого характеру, які раптово виникли між сторонами.

Разом із тим, перевіряючи звернення ОСОБА_4, відповідачем отримана нова (актуальніша) інформація від Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області від 30.06.2015 року, згідно якої в ході подальшого розслідування кримінального провадження № 0000093 від 02.02.2015р. правоохоронними органами не було встановлено особистих стосунків невиробничого характеру між учасниками конфлікту, при якому ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

У відповідності до підпункту 16 пункту 15 Порядку № 1232 заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з'ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів, є обставиною, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Оскільки висновки акту розслідування нещасного випадку від 22.05.2015 року ґрунтуються на інформації від Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області № 5840 від 06.05.2015р., яка після закінчення розслідування нещасного випадку не може вважатися достовірною, позаяк за наслідками продовження розслідування кримінального провадження встановлені інші обставини отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, які повязані із виробничим характером, тому наведені вище обставини є підставою для визнання нещасного випадку таким, що повязаний із виробництвом.

Враховуючи вищевикладене, у посадової особи ТУ Держгірпромнагляду у Вінницькій області були всі законні підстави видати припис № 001.02.-11.15 від 01.07.2015р. з вказівкою на необхідність проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 02.02.2015р. в приміщенні Жмеринського районного відділення Вінницького обласного бюро СМЕ, та визнання нещасного випадку таким, що повязаний із виробництвом. Наведене повністю узгоджується із вимогами пункту 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач довів правомірність своїх дій та прийнятого рішення, а тому підстав для задоволення адміністративного позову в суду не має.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович