Справа № 2-а-93/11
Суддя: Таранкова І. М.
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-93/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді Таранкової І.М.

при секретарі Терещенковій О.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комсомольського міського центру зайнятості про визнання дій незаконними та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комсомольського міського центру зайнятості про визнання незаконною відмову відповідача у видачі направлення для працевлаштуванням машиністом або помічником машиніста екскаватора Єристівського ГЗК та ДнРУ ВАТ «Полтавський ГЗК» та зобов»язати відповідача щомісячно надавати направлення для працевлаштування згідно щомісячних надходжень даних про вільні вакансії по формі 3ПН за його спеціальністю та кваліфікацією (помічник машиніста екскаватора або машиніста екскаватора ЄКГ 8 И, ЄКГ 10 И).

Позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги. В своїй останній позовній заяві про уточнення позовних вимог від 15.02.2011р. він просив скасувати наказ Комсомольського МЦЗ від 12.11.2010р. про зняття статуса безробітного з ОСОБА_1 як незаконний.

Вважати відповідною роботою по останньому запису в трудовій книжці.

Визнати протиправними дії Комсомольського МЦЗ відносно безробітного ОСОБА_1, а саме: відмову 05.01.2010 року, 23.08.2010 року, 08.09.2010 року в видачі направлення для працевлаштування.

Зобов»язати відповідача надавати для ознайомлення з наявністю вільних вакансій по формі 3 ПН за його спеціальністю і кваліфікацією (помічник машиніста екскаватора або машиніста екскаватора ЄКГ 8 И, ЄКГ 10 И) з видачею направлення на працевлаштування.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги, викладені в позовній заяві від 15.03.2011 р., повністю, посилаючись на зазначені в ній обставини.

Представник відовідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала повністю, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з посади машиніста екскаватора ВАТ «Полтавський ГЗК» 09.01.2002 р., відповідно п. 7 ст. 47 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані.

З 15.04.2004 р. по 12.02.2007 р. ОСОБА_1 перебував на обліку в Комсомольському міському центрі зайнятості. За час перебування на обліку ОСОБА_1 надавалися інформаційні та консультаційні послуги. Запропоновані вакансії машиніста екскаватора ВАТ «Полтавський ГЗК» ( не відповідає вимогам роботодавця) та ВАТ «Рижівський гранітний карєр» (відмова особи), запропоновано співбесіду з роботодавцями ВКП «Енергосталь», ТОВ «Проект», філія «Автодорсервіс», ПП «Спецтранс», ПП «Октан» щодо вакансій машиніста екскаватора, співбесіду з роботодавцями - ВАТ «Комсомольський хлібозавод» та ПП Багатовою щодо вакансії підсобного робітника. Від зазначених вакансій ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що бажає працювати виключно на ВАТ «Полтавський ГЗК».

Протягом перебування на обліку у міському центрі зайнятості ОСОБА_1 пропонувалося пройти професійну підготовку за професією «електрогазозварник».

За час перебування ОСОБА_1 на обліку у Комсомольському міському центрі за періоди з 31.10.2007 р. по 25.03.2009 р. та з 12.10.2009 р. по 14.02.2010 р. позивачу було запропоновано вакансії машиніста екскаватора у Редуцьке карєроуправління (за результатами співбесіди з роботодавцем вакансія зайнята іншим кандидатом на посаду), робітником з комплексного обслуговування та ремонту будинків ДЮСШ №1 (не відповідає вимогам роботодавця) , сторожем НВП «Ферроліт» (відмова особи) та слюсарем-ремонтником ТОВ «Феррострой» (неявка особи), також пропонувалося взяти участь в оплачувальних громадських роботах з благоустрою території (не відповідає вимогам роботодавця).

ВАТ «Полтавський ГЗК» 05.01.2010 р. подав до Комсомольського міського центру зайнятості вакансію машиніста екскаватора, на яку було направлено іншого кандидата, що пройшов професійний відбір роботодавця.

В телефонній розмові спеціаліст міського центру зайнятості ОСОБА_3 отримала відмову роботодавця у прийнятті ОСОБА_1 на роботу у звязку з тривалою перервою трудового стажу.

ОСОБА_1 був проінформований, що державна служба зайнятості сприяє у вирішенні питання працевлаштування, але остаточне рішення приймає виключно роботодавець. Державна служба зайнятості не має будь-яких повноважень та можливості впливати на рішення роботодавця щодо прийому особи на роботу.

ОСОБА_1 02.03.2010 р. звернувся за послугами до Комсомольського міського центру зайнятості. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про зайнятість населення», для громадян, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 12 місяців) перерви підходящою роботою вважається участь в оплачувальних громадських роботах. Цей день запропоновано ОСОБА_1 взяти участь в оплачу вальних громадських роботах з благоустрою території (відмова особи.)

08.04.2010 р. ОСОБА_4 був знятий з обліку у звязку з невідвідуванням центру зайнятості більше 30 календарних днів без поважних причин.

Останній раз ОСОБА_5 звернувся до Комсомольського міського центру зайнятості 16.08.2010 р. За його заявою було поновлено статус безробітного, видано направлення на праце влаштовування за професією машиніста екскаватора ВАТ «Рижівський гранітний карєр», від якого ОСОБА_1 відмовився. Був проінформований про вакансії слюсаря-ремонтника ТОВ «Склярум ЛТД», ВАТ «Ромсантехніка». Запропоновані пропозиції роботи ОСОБА_1 не зацікавили.

27.08.2010 р. під час чергового відвідування центру зайнятості ОСОБА_1 було запропоновано взяти участь у громадських роботах КП «Славутич», ДКП «Озеленення та благоустрою», але від запропонованої роботи ОСОБА_1 відмовився.

06.09.2010 р. ОСОБА_1 було видано направлення на працевлаштування на ВАТ «РГК» машиністом екскаватора та 10.09.2010 р. внесено відмову роботодавця у прийнятті на роботу за направленням служби зайнятості.

23.09.2010 р. ОСОБА_1 під час планового відвідування центру зайнятості було видано направлення на працевлаштування ТОВ «Діоріт» на посаду електрослюсар. 29.09.2010 р. було внесено відмову роботодавця у прийнятті на роботу за направленням служби зайнятості (кандидатура не відповідає вимогам).

14.10.2010 р. під час чергового відвідування центру зайнятості ОСОБА_1 було видано направлення на працевлаштування в Редуцьке карєроуправління на посаду машиніста екскаватора, 18.10.2010 р. внесено відмову роботодавця у прийнятті на роботу (вакансія зайнята особою за профвідбором роботодавцем) та запропоновано співбесіду з роботодавцем КП «Славутич» - громадські роботи з прибирання території, від якої ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що пропонується робота не по спеціальності.

02.11.2010 р. ОСОБА_1 видано направлення на громадські роботи КП Готель «Славутич», ОСОБА_1 відмовлявся від підписів в Додатку №1 до персональної картки особи за надані йому послуги.

За відмову від двох пропозиції підходящої роботи на підставі абз. 17 п.п. 1 п. 20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних», затверджених Постановою КМУ №219 від 14.02.2007 р., ОСОБА_1 12.11.2010 р. було знято з обліку.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на незаконні дії та на не направлення його 05.01.2010 р. на вакансію ВАТ «Полтавський ГЗК» та перевищення фахівцями служби зайнятості службових повноважень по підбору підходящої роботи в пошуковий період.

Вся інформація про подані роботодавцями вакансії знаходяться у відкритому вигляді з адресами та назвами підприємств, організацій, установ і їх контактними номерами телефонів у секторі самостійного пошуку роботи.

ВАТ «Полтавський ГЗК» 05.01.2010 р. подав до центру зайнятості вакансію помічник машиніста екскаватора.

Відповідно до п. 7 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних», затверджених Постановою КМУ №219 від 14.02.2007 р., для громадян зареєстрованих у державній службі зайнятості як таких, що шукають роботу, протягом 7 календарних днів з моменту реєстрації, підбирається підходяща робота. На підставі зазначеної норми 05.01.2010 р. на подану підприємством вакансію направлено громадянина в пошуковий період. У телефонній розмові спеціаліста центру зайнятості з відділом кадрів ВАТ «Полтавський ГЗК» було отримано підтвердження прийняття на заявлену вакансію направленої центром зайнятості особи як такої, що пройшла професійний відбір. Одночасно кадровою службою ВАТ «Полтавський ГЗК» було проінформовано міський центр зайнятості про неможливість працевлаштування на підприємство ОСОБА_1 у звязку з тривалою перервою трудового стажу.

05.01.2010 р. ОСОБА_1 було видано направлення на працевлаштування сторожем НВП «Ферроліт», але від запропонованої роботи позивач відмовився.

20.08.2010 р. ТОВ «Єристівський ГЗК» подав до центру зайнятості вакансію машиніст екскаватора. На подану підприємством вакансію був направлений громадянин в пошуковий період, який був прийнятий на посаду, як такий, що пройшов профвідбір роботодавця.

26.08.2010 р. вакансія була знята роботодавцем.

Суд вважає, що відповідач не має будь-яких повноважень та можливостей вливати на рішення роботодавця щодо прийому особи на роботи або відмови в прийнятті, оскільки остаточне рішення приймається виключно роботодавцем.

Свідки ОСОБА_6Д.( директор Комсомольського міського центру зайнятості) , ОСОБА_3М.( головний спеціаліст Комсомольського міського центру зайнятості) в судовому засіданні підтвердили, зазначені вище обставини. З показань свідків вбачається, що за час перебування ОСОБА_1 на обліку в Комсомольському міському центрі зайнятості йому надавалися інформаційні та консультаційні послуги. Неодноразово пропонувалась робота та видавались направлення для працевлаштування на різні підприємства, установи та організації м. Комсомольська, але в більшості випадків він відмовлявся від працевлаштування, посилаючись на бажання працювати виключно на ВАТ «Полтавський ГЗК».

Суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування наказу Комсомольського міського центру зайнятості № НТ 101112 від 12.11.2010 р. «Про зняття статусу безробітного ОСОБА_1А.» не підлягають до задоволення, оскільки цей наказ виданий відповідно до вимог закону.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вважати підходящою роботою за останнім записом в трудовій книжці не підлягають до задоволення, оскільки не ґрунтуються на законі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дій Комсомольського міського центру зайнятості, а саме відмови 05.01.2010 р., 23.08.2010 р., 08.09.2010 р. у видачі направлення для працевлаштування не підлягають до задоволенню, оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження неправомірності дій відповідачів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання відповідача надавати йому в майбутньому для ознайомлення з наявністю вільних вакансій по формі 3 ПН за його спеціальністю та кваліфікацією (помічник машиніста екскаватора або машиніст екскаватора ЕКГ 8И та ЕКГ 10И) з видачею направлення на працевлаштування також не підлягають до задоволення, оскільки суд може захищати тільки порушені права і не може здійснювати захист прав від порушень на майбутнє.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159 - 163, 167, 183 2, 256 КАС України, ст.46 Конституції України, ст.ст

7,12,19, 20 Закону України « Про зайнятість населення »

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комсомольського центру зайнятості - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_7

З оригіналом вірно

Суддя І.М.Таранкова