Справа № 2-А-178/12
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2012-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________

Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"26" квітня 2012 р. Справа № 2-А-178/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "20" січня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 20 січня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної соціальної допомоги як учаснику бойових дій за 2011 рік у розмірах менших, ніж визначено Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Стягнуто з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2011 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на час виплати допомоги, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням.

Згідно ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Як свідчить довідка військової частини №401 від 29.11.2011 року, позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2011 році у розмірі 460 грн., що на його думку менше розміру, визначеного Законом.

Проте, відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції згідно із Законом від 25.12.1998р. №367-XIV щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину сьому статті 13 викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має застосовуватись у чинній редакції.

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 р. №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Вказана постанова містить положення й щодо того, що Міністерство оборони, інші силові структури мають забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у пункті 1 цієї постанови виплата передбачається законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Згідно з Положенням про Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №223 від 07.07.2006р., Центр є невід`ємною частиною системи соціального захисту населення, державною установою, завданням якої є забезпечення всіх видів соціальних виплат.

Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, будучи головним розпорядником коштів на виплату щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни, перераховує ці кошти за кошторисним призначенням - розпоряднику коштів для цієї мети - Житомирському обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на його реєстраційний рахунок для подальшої виплати ветеранам війни за місцем проживання.

Управління праці та соціального захисту населення, Управління Пенсійного фонду України тощо, в свою чергу, формують та подають Житомирському обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідні списки ветеранів війни.

Центр, здійснюючи надання соціальної допомоги ветеранам війни, отримавши списки ветеранів війни, має здійснювати їх перевірку щодо наявності права на вказані виплати та виплати грошову допомогу.

Отже, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести позивачу відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум щорічної соціальної допомоги до 5-го травня.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачами були порушені права позивача.

Однак, суд при вирішенні спору допустив помилку, стягнувши з відповідача недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня.

Відповідно до ст.ст.21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов"язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд має визнати такі дії незаконними та зобов"язати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Крім того, допускаючи постанову суду до негайного виконання, суд першої інстанції не врахував вимоги п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, які є спеціальними для цієї категорії справ.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України, постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів виконуються негайно - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - частковому скасуванню.

В решті постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 20 січня 2012 року в частині стягнення з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2011 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на час виплати допомоги, з урахуванням проведених виплат та негайного виконання судового рішення скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов"язати Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2011 рік, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком на час виплати допомоги, з урахуванням проведених виплат.

Допустити до негайного виконання постанову Кузнєцовського міського суду Рівненської області від 11 травня 2011 року в межах суми стягнення за один місяць.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.Ю.Бучик Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації вул.Черняхівського, 105,м.Житомир,10005 4 -Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вул.Черняхівського, 105,м.Житомир,10025