Справа № 415/3708/13-а
Суддя: Томчишен С. В.
Дата ухвалення: 2013-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛИСИЧАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 415/3708/13-а

провадження № 2-а/415/160/13

09.08.2013 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Томчишена С.В.,

при секретарі судового засідання Мішиній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2013 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не включення до складових заробітної плати при розрахунку розміру її пенсії державного службовця інших виплат, що входять до структури заробітної плати, а також просила зобовязати відповідача включити до складових заробітної плати при розрахунку її пенсії державного службовця інші виплати, визначені у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, та у звязку з цим здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця починаючи з 01 березня 2012 р. з урахуванням інших виплат, зазначених у вказаній довідці та перераховувати розмір пенсії при збільшенні окладів та індексації заробітної плати відповідно до Закону України Про державну службу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідачем при розрахунку розміру її пенсії за віком як державного службовця не були включені інші виплати, які є складовими її заробітної плати та були нею отримані за час роботи, та з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які за доводами позивача повинні враховуватися при визначенні розміру пенсії, зокрема: допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 10 червня 2013 р. відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України було вирішено розглядати справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оскільки було заявлено вимоги щодо оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат. Відповідачу по справі був наданий десятиденний строк з дня одержання копії ухвали та документів, для подання до канцелярії суду заперечень проти позову та доказів, якими вони обґрунтовуються, або заяви про визнання позову.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження в даній адміністративній справі отримав 19 червня 2013 р. та у встановлений законодавством строк надав суду письмові заперечення проти позову, в яких позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

В обґрунтування заперечень позовних вимог відповідач посилався на те, що ст. 33 Закону України Про державну службу та постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року передбачено, які саме надбавки застосовуються для призначення (перерахунку) пенсії, а тому вважав, що при розрахунку пенсії позивача мав враховуватися лише заробіток, який складається з посадового окладу, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років.

Ухвалою суду від 01 липня 2013 року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у звязку із неможливістю її розгляду без його проведення, сторони у судове засідання після його відкладення не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Встановивши на підставі наявних у матеріалах справи доказів обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, визначивши характер спірних правовідносин та правові норми, які належить застосувати до них, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 КАС України одним з принципів адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів та у доведенні їх переконливості.

У судовому засіданні при дослідженні наявних у матеріалах справи доказів судом були встановлені наступні обставини спірних правовідносин між сторонами спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 01 березня 2012 р. перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у м. Лисичанську Луганської області та отримує пенсію за віком, призначену їй відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням загального стажу роботи 31 рік 11 місяців 8 днів, з яких стаж роботи на державній службі 21 рік 8 місяців 2 дні (а.с. 6, 7).

Для обчислення позивачу пенсії відповідачем було враховано розмір заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за оформленням пенсії до Управління Пенсійного Фонду України у м. Лисичанську Луганської області, а саме розрахунок розміру призначеної позивачу пенсії було проведено з урахуванням розміру: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, премії, які позивача отримала за вказаний період, а всього 2429 грн. 22 коп. (а.с. 6)

Позивач зверталася із заявою до відповідача про перерахунок призначеної їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

За результатами розгляду зазначеної заяви відповідач 10 квітня 2013 р. надав відповідь, в якій відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 р. Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії при визначенні розміру пенсії інші виплати, не передбачено, а тому їх не було враховано при призначенні та розрахунку пенсії відповідача (а.с. 6).

Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області 11 квітня 2013 р. позивачу було надано довідку щодо складових її заробітної плати та про склад інших виплат, за останні 24 місяці роботи перед її зверненням за пенсією (а.с. 8-12).

Як вбачається зі змісту цієї довідки, за час перебування на державній службі, за період з 01 лютого 2010 р. по 31 січня 2012 р. тобто за останні 24 календарні місяці перед зверненням за оформленням пенсії, за місцем роботи в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області, позивачу були виплачені: допомога на оздоровлення в загальній сумі 5214 грн. 90 коп., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 3068 грн. 12 коп., індексація в загальному розмірі 9206 грн. 00 коп.

Розмір вказаних виплат не було враховано відповідачем при обрахунку розміру пенсії позивача, проте на зазначенні виплати нараховувалися та сплачувалися нею страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування.

Перевіривши дії відповідача на їх відповідність приписам діючого законодавства, з урахуванням підстав заявленого позову та доводів позивача, наведених у позовній заяві, та доводів відповідача, викладених у запереченнях проти позову, суд відповідно до встановлених ним у судовому засіданні обставин у справі доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: сума виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Нормами Закону України Про оплату праці визначено структуру заробітної плати, яка відповідно до ст. 2 цього Закону складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких також належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Також, в структуру заробітної плати входить: додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми за трудові успіхи і винахідливість та за особливі умови праці. Вона включає в тому числі: доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям встановлені Законом України Про державну службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. На Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Статтею 37 вказаного Закону встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також й інші виплати, на які нараховуються та сплачуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зокрема допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація тощо.

Відповідно до вимог Закону України Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 р., до довідки про заробітну плату, що є підставою для призначення (перерахунку) пенсії, включаються всі виплати, в тому числі й інші виплати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Таким чином, відповідно до вище вказаних приписів законодавства, яке було чинним на час звернення позивача за оформленням пенсії, інші виплати, зазначенні у довідці про складові заробітної плати, входили до структури її заробітної плати, а тому підлягали урахуванню для визначення розміру заробітку для призначення їй пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 р. (в єдиному державному реєстрі судових рішень за № 22547610), яка відповідно до приписів ч. 2 ст. 161, ст. 244-2 КАС України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень та судів.

Отже, враховуючи викладене, відповідач при розрахунку та виплаті позивачу пенсії повинен був виходити з усіх сум заробітної плати, на які було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

За таких обставин, суд доходить висновку про неправомірність дій відповідача щодо не включення до складових заробітної плати при розрахунку позивачу пенсії інших виплат, у звязку з чим, позовні вимоги позивача про визнання зазначених дій відповідача незаконними, зобовязання відповідача включити до складових заробітної плати ОСОБА_1 при розрахунку їй пенсії державного службовця інші виплати, зазначені в довідці про складові її заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу (з додатками) підлягають задоволенню повністю.

Разом з цим вимога позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця саме з 01 березня 2012 року з урахуванням інших виплат, зазначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Так, у поданому позові позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо не включання до складових заробітної плати при розрахунку розміру її пенсії державного службовця, інших виплат, які відповідачем не було враховано при розрахунку розміру її пенсії, внаслідок чого вона отримувала пенсію у меншому розмірі, ніж належному їй.

Виплата пенсії носить систематичний характер. Внаслідок невірно обчисленого відповідачем розміру виплат у структурі заробітної плати позивача, а саме через не врахування тих виплат, які повинні були враховуватися при обчисленні та виплаті їй пенсії, позивач систематично, щомісяця недотримувала частину належної їй пенсії, що свідчить про триваючий характер порушення її права на пенсію.

Тому позивач на протязі всього цього часу мала право вимагати визнання вищевказаних дій відповідача незаконними та вимагати від нього усунення порушення її права шляхом включення до складових її заробітної плати інших виплат при розрахунку та виплаті їй пенсії державного службовця.

Разом з цим у поданому позові позивач просить зобовязати відповідача здійснити відповідний перерахунок, а також виплатити їй пенсію саме з 01 березня 2012 року, тобто з моменту її призначення. Проте, звернувшись до суду з даним позовом лише у червні 2013 року, позивач не надала суду доказів того, що вона не знала та не могла знати, що при призначенні та розрахунку їй пенсії відповідачем не були враховані всі виплати, що входили до структури її заробітної плати та підлягали врахуванню при обрахунку розміру її пенсії.

Отримуючи у кожному наступному місяці пенсію за попередній місяць у меншому розмірі, ніж який позивач вважає повинен був їй виплачуватися, вона не могла не знати про ці обставини при призначенні їй пенсії, а тим паче після її отримання за березень 2012 року, оскільки сама подала до суду разом з позовом копії пенсійного посвідчення від 27 березня 2013 року та довідки від 01 березня 2012 року, видану відповідачем, в якій було зазначено про розмір її пенсії, який за викладеними у позові доводами вона вважає було обраховано неправильно і занижено (а.с. 7).

Тому суд не може взяти до уваги поданий позивачем лист відповідача від 10 квітня 2013 року, як доказ того, що про ці обставини вона дізналися лише у квітні 2013 року.

Таким чином позивач просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії за період часу, який знаходиться за межами встановленого ст. 99 КАС України загального шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Отже, враховуючи, що даний позов позивачем було подано лише у червні 2013 року, суд знаходить позовну вимогу щодо перерахунку та виплати їй пенсії такою, що згідно із приписами ст.ст. 100, 162 КАС України підлягає задоволенню частково з урахуванням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, тобто починаючи з 01 грудня 2012 року, а в частині зобовязання відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплатити пенсію за період часу: починаючи з 01 березня 2012 року та закінчуючи 30 листопада 2012 року, вимога позивача підлягає залишенню без розгляду.

Разом з цим у поданому позові позивач просить зобовязати відповідача перераховувати розмір пенсії при збільшенні окладів та індексації заробітної плати відповідно до Закону України Про державну службу. Вказана вимога спрямована на захист від порушення, що лише може мати місце, зокрема, якщо у разі збільшенні окладів та за наявності умов для індексації заробітної плати відповідач при обрахунку призначеної позивачу пенсії не враховуватиме ці обставини.

При цьому позивач скаржиться на незаконні дії відповідача, які за доводами, наведеними в обґрунтування позову, полягають саме у не включенні до складових заробітної плати при розрахунку її пенсії державного службовця інших виплат, зазначених у довідці про складові її заробітної плати, але не ставить питання про те, що відповідачем не було проведено перерахунку розміру пенсії при збільшенні окладів та індексації заробітної плати відповідно до вимог Закону України Про державну службу.

Отже, заявлена позивачем в цій частинні вимога за своїм характером спрямована на захист права, яке лише може бути порушене у майбутньому, доказів того, що відповідні порушення з боку відповідача вже мали місце, суду надано не було.

У той час згідно зі ст.ст. 2, 162 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, які було порушено рішеннями, діями та бездіяльністю субєктів владних повноважень.

Тому вимога позивача про зобовязання відповідача перераховувати розмір пенсії при збільшенні окладів та індексації заробітної плати відповідно до Закону України Про державну службу, суд вважає безпідставною, у звязку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4-7, 71, 158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не включення до складової заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця ОСОБА_1 інших виплат (допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації).

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області включити до складових заробітної плати при розрахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 інші виплати, визначені у довідці про складові її заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, та зобовязати здійснити з їх урахуванням перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця починаючи з 01 грудня 2012 року.

Позов в частині вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, за період часу починаючи з 01 березня 2012 року та закінчуючи 30 листопада 2012 року, залишити без розгляду.

У задоволенні вимоги щодо зобовязання Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області перераховувати розмір пенсії при збільшенні окладів та індексації заробітної плати відповідно до Закону України Про державну службу відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Лисичанський міський суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її повного тексту. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а якщо її буде подано після розгляду скарги апеляційним судом, якщо постанова не буде скасована.

Суддя: С.В. Томчишен