Справа № 2-а-915/10
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-915/10
Провадження № _________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М

при секретарі Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.12.2010 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АЕ1 №135642 від 09 грудня 2010 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 грудня 2010 року о 21.00 годині позивач рухався по по вул.. Донецьке шосе Кайдацький міст в м. Дніпропетровську у щільному потоці транспорту зі швидкістю 65 км/год показники швидкості встановлені приладом «Іскра» 81749 не можуть вважатися доказом скоєння саме ним правопорушення, так як не можливо встановити належність зафіксованої швидкості до його автомобілю. Постановою АЕ1 №135642 від 09.12.2010 року працівником ІДПС БДПС м. Дніпропетровська старшим сержантом міліції ОСОБА_2 його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 260 (двісті шістдесят) грн. Відповідно до показників спідометра у його автомобілі він рухався зі швидкістю 65 км/год.

Дії відповідача позивач вважає протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що постанова винесена з порушенням чинного законодавства, що постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зокрема у частині повноти та об'єктивності дослідження обставин правопорушення (ст. 245 КУпАП), ст.ст. 251, 256 КУпАП, а також при її винесенні було не розяснені та грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився, але до його початку надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, з невідомої суду причини, хоча належним чином повідомлені.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 КАС України, адміністративні позови з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

Постановою інспектора ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшого сержанта міліції ОСОБА_2 ОСОБА_3 АЕ1 № 135642 від 09.12.2010 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 260 (двісті шістдесят) грн. за те, що 09.12.2010 року о 21.00 годині водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Тойота Прадо н/з НОМЕР_1 по Кайдацькому мосту м. Дніпропетровська перевищив встановлену швидкість руху в населених пунктах на 50 км/год, рухався зі швидкістю 110 км/год.,швидкість вимірювалась «Іскра» №81749.

Згідно протоколу АН1 №392209 від 09.12.2010 року ОСОБА_1 було порушено п. 12.4 ПДР України.

Частиною 1 ст.122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш ніж на двадцять кілометрів за годину.

Як встановлено ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з того, що відповідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правомірність прийняття оскарженого рішення відповідачем, як субєктом владних повноважень, у суді не доказана.

Так, пунктом 13.2. розділу 13 «Порядок застосування спеціальних контрольно-вимірювальних приладів» Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС від 13 листопада 2006 року N 1111, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2006 року за N 1243/13117, заборонено застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

Проте відповідачем не було надано доказів того, що прилад «Іскра» №81749, яким було зафіксовано перевищення швидкості, пройшов метрологічну перевірку, або, що прилад, яким користувався співробітник ДАІ, був опломбований.

Крім того, відсутні посилання на будь-які фактичні дані, на основі яких було встановлено наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні у протоколі про адміністративне правопорушення Серія АН1 № 392209 від 09.12.2010 року, що є порушенням ст. 256 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2010 року не відповідає положенням ч.2 ст. 279 КУпАП. Також відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не зясовані обставини, передбачені ст.280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду справи інспектором ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшим сержантом міліції ОСОБА_2 не дотримано вимог закону, яким приписано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно-правових норм з метою з'ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку, за вчинення якого на певну особу накладається конкретне стягнення.

Зокрема інспектором ДПС БДПС м. Дніпропетровська старшим сержантом міліції ОСОБА_2 не було вжито всіх заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, що і потягло прийняття такого неоднозначного суперечливого рішення.

Не враховані пояснення позивача, надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначені в протоколі свідки, дані в протоколі про адміністративне правопорушення, не дають повного уявлення про обставини правопорушення.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Крім того, при винесенні постанови було порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Доказів того, що постанову в справі про адміністративне порушення серії АЕ1 № 135642 від 09.12.2010 року винесено правомірно, відповідачем у судове засідання не надано, хоча відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п.3 ч.1 ст.293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати постанову та закрити справу.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, який послужив підставою для складання оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, відсутні інші докази наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, а дані ним пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення носять досить суперечливий характер, суд вважає факт порушення позивачем вимог п. 12.4 ПДР України не підтверджений достовірними та достатніми доказами.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була винесена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та ст.ст. 247, 280, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 100, 161, 158-163 Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії АЕ1 № 135642 від 09 грудня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 (двісті шістдесят) грн. скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4