Справа № 2а/1570/6554/2011
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/1570/6554/2011

Справа № 2а/1570/6554/2011

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси до Спільного підприємства «Комітекс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення боргу в розмірі 169,98 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Представник ДПІ надав суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Повернувся поштовий конверт з судовою повісткою з відміткою пошти про те, що відповідач за адресою реєстрації, яка внесена до відповідного державного реєстру, не знаходиться.

Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України вважається, що повістку вручено особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідальної службової особи.

Суд, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, ухвалив про розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ТОВ перебуває на обліку у ДПІ, як платник податків з 03.1992 року за номером 532.

Згідно ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків та зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані платити податки та збори в установлений законом строк. Відповідач є платником податків і зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування»і на даний час є боржником перед бюджетом.

Відповідно до ст.1 Закону Україна „Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. №1251-ХІІ (із змінами і доповненнями) - встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування.

Згідно п.п.3.2.1. п. 3.2. ст.3 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", передбачено у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені. "

Згідно п.1.2. ст.1 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України».

Відповідно до пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2001р. №2181-ІІІ, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до пп.5.1 ст.5 Закону України №2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженою з дня подання такої податкової декларації.

Згідно пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України №2181-ІІІ, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом згідно з пунктами 4.2 і 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за виключенням випадків, коли таке податкове зобов'язання оскаржується у адміністративному порядку.

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити податкове зобов'язання, зазначене у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 5.4.1 п.5.4 ст.5 зазначеного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно акту перевірки ТОВ встановлено порушення щодо дотримання відповідачем вимог податкового законодавства (а.с.14).

Податковий борг ТОВ станом на 17.06.2011 року становить 169,98 грн., що підтверджується обліковою карткою (а.с.11, 12).

На час розгляду справи відповідачем сума заборгованості в розмірі 169,98 грн. не сплачена.

Позивач, керуючись ст.6 п.п. 6.2.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181, надсилав на адресу відповідача податкові вимоги про погашення податкового боргу (а.с.15), але до цього часу борг відповідачем не сплачений. В підпункті 6.2.1 зазначено: „у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги"

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про систему оподаткування" №1251-XI 1 від 25.06.1991р. (зі змінами та доповненнями) відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) та дотримання законів про оподаткування несуть платники податків у відповідності з законами України.

Згідно ст.ст.3,7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що дії та рішення державного органу, органу місцевого самоврядування чи їх посадової особи повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі зазначених норм, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку, що здійснюючи перевірку та нараховуючи відповідачу податкову заборгованість, ДПІ діяла на підставі та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, та у межах наданих їй повноважень, у зв’язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача податкової заборгованості в розмірі 169,98 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, Законами України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «Про систему оподаткування», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 35, 128, 159-164 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси задовольнити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя А.Г.Федусик