Справа № 674/880/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/880/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

22 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Лебедюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з додатковою відповідальністю "Дунаєвецький ремонтно - механічний завод" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з додатковою відповідальністю "Дунаєвецький ремонтно - механічний завод" про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник товариство з додатковою відповідальністю "Дунаєвецький ремонтно - механічний завод" в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням керівника у відпустці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після досягнення 55 років позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області із заявою від 23.03.2015 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді електрогазозварника.

08 червня 2015 року позивач отримав лист управління Пенсійного фонду в Дунаєвецькому районі в Хмельницькій області за вих. № 3942/05 від 08.06.2015 р., яким його було повідомлено, що до пільгового стажу йому зараховано періоди роботи електрозварником з 16.11.1981 р. по 08.07.1982 р. в «Маріупольському дослідно-експериментальному заводі» м. Маріуполь, з 10.11.1982 р. по 04.03.1984 р. та з 15.10.1984 р. по 31.12.1991 р. в товаристві з додатковою відповідальністю «Дунаєвецький ремонтно-механічний завод» м. Дунаївці, з 20.12.2006 р. по 19.12.2007 р., з 20.12.2007 р. по 18.12.2008 р. та з 19.12.2008 р. по 16.12.2009 р. на підприємствах м. Москви, що складає 12 років 2 місяці 2 дні.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.1992 р. по 21.08.1992 р. та з 22.08.1992 р. по 02.06.1998 р. в зв'язку із відсутністю даних періодів в довідці про уточнюючий характер пільгової роботи, та з 22.08.1992 р. відсутня атестація робочого місця.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно з порушенням норм чинного законодавства прийнято оскаржуване рішення. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із важкими і шкідливими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 20 листопада 2003 року № 1316-4, особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначатимуться за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 зазначеного Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 10 зазначеного Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 визначено що, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Судом встановлено, що 23 березня 2015 року позивач звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі про призначення пенсії за віком на пільгових умовах маючи пільговий стаж більше 12 років 6 місяців .

Рішенням № 23/2-05 управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі від 08 червня 2015 року позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що у позивача пільгового стажу 12 років 2 місяці 2 дні, а тому необхідного стажу пільгової роботи та права на пільгову пенсію позивач немає.

Згідно до п.4 Положення «Про порядок підтвердження трудового стажу» затвердженого постановою Держкомітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 12.09.1990р. № 369/16-52, п.п.1.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20.06.1974 р. №162 із змінами та доповненнями, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка; трудова книжка є основним документом про трудову діяльність.

Відповідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_2 відповідно до наказу № 131-к від 10.11.1982 року був прийнятий на постійну роботу електрозварником ручної зварки 2 розряду, а 12.02.1991 року встановлено 4 розряд електрозварника (наказ № 21 від 12.02.1991р.) в Дунаєвецький ремонтно-механічний завод, де працював до 30.12. 1992 року (наказ № 1 від 04.01.1993 року) .

Згідно з постановою Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі», посада електрозварника відноситься до Списку №2 виробництв та професій, а саме - розділ XXXII «Загальні професії», який був чинний до 26.01.1991 року. З 26.01.1991 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад , робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до якої професія електрозварника відповідає професії, які перелічені в розділі XXXIII «Загальні професії», позиція код 906 електрозварник.

Таким чином, період роботи позивача з 01.01.1992 року по 20.08.1992 року на посаді електрозварник зараховується до пільгового стажу, що дає право на пільгове призначення пенсії і відповідач не вправі позбавити позивача права на пенсію на пільгових умовах.

З постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», яка набула чинності станом на 21.08.1992 року вбачається, що до 21.08.1992 року не проводилася атестації робочих місць за умовами праці, а отже вимоги відповідача щодо обов'язкової атестації робочих місць за період з 01.01.1992 року до 21.08.1992 року та наявності довідок, підтверджуючих пільговий стаж є незаконними .

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, відмова та рішення № 23/2- 05 від 08.06. 2015 року управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах по списку №2 є протиправними, оскільки стаж роботи електрозварником за період з 01.01.1992 року по 20.08.1992 року доведено у встановленому законодавством порядку.

Також, суд першої інстанції у своєму рішенні помилково зобов'язує управління ПФУ у Дунаєвецькому районі призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України № 1788-ХІІ « Про пенсійне забезпечення».

Оскільки, відповідно до чинного законодавства пільгова пенсія призначається в порядку передбаченим за однією із норм права, тобто в даному випадку, ОСОБА_2 пільгова пенсія може бути призначена або в порядку передбаченому п. «б» ст.13, або в порядку передбаченому ст. 100 Закону.

Згідно ст. 100 Закону визначається порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону.

На момент введення в дію Закону, тобто станом на 05.11.1991 року у ОСОБА_2 пільговий стаж становив 9 років 2 місяці з необхідних 12 років 6 місяців.

Відповідно п. б ст. 100 Закону - працівники, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченою ст. 13 Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Крім того, суд першої інстанції невірно вирішив питання щодо відшкодування судових витрат позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.93 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії змінити .

Абзац третій постанови викласти наступним чином:

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в Дунаєвецькому районі Хмельницької області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 02.01.2015 року, зарахувавши пільговий стаж роботи на посаді електрозварника з 01.01.1992 року по 20.08.1992 року в товаристві з додатковою відповідальністю "Дунаєвецький ремонтно- механічний завод" Дунаєвецького району Хмельницької області.

Абзац четвертий постанови викласти наступним чином:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73,08 грн. судових витрат (судовий збір).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.