Справа № 2-а-52/11
Суддя: Старчеус О. П.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-52 2011 р.
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2011 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі:головуючого-судді - ОСОБА_1,

при секретарі - Максименко С.Ф.,

за участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ст.ІДПС взводу супроводження УДАІ ОСОБА_3, УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 07.02.2011 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 24.09.2010 року його відповідно до постанови ВЕ 259923 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. На думку позивача, дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

24.09.2010 року він рухаючись на автомобілі ИЖ 2717, реєстраційний номер НОМЕР_1, по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 147 км був зупинений інспектором ДАІ, в ході перевірки документів інспектор виніс щодо нього постанову ВЕ 259923 про те, нібито він керував автомобілем та не мав документів, підтверджуючих право користування або розпорядження ТЗ (договір оренди), чим порушив п.2.1 «б» ПДР , відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП. В свою чергу він предявив інспектору посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та договір оренди транспортних засобів, але на думку інспектора ДАІ цього було недостатньо для підтвердження права користування або розпорядження ТЗ. Доказом та підтвердженням викладених обставин є свідок, який їхав разом зі мною в автомобілі: ОСОБА_4.

Посилаючись на викладені обставини, а також зазначаючи, що він знаходився у відрядженні з 23.09.2010 року по 27.01.2011 року, а тому пропустив строк на оскарження постанови ДАІ з поважних причин, позивач просить поновити йому пропущений з поважної прични строк на оскарження постанови ВЕ 259923 від 24.09.2010 року, постанову ВЕ 259923 від 24.09.2010 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 24.09.2010 року він рухався на автомобілі ИЖ 2717 по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 147 км і був зупинений інспектором ДАІ. В ході перевірки документів інспектор склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за те, що у нього нібито не було документів на право користування або розпорядження транспортним засобом - договору оренди. Він не погодився з протоколом, оскільки договір оренди у нього був. До інспектора ДАІ підїжджала його начальник ОСОБА_4 і вирішувала питання про те, щоб не складався протокол. Про наявність постанови про накладення штрафу він дізнався восени, коли проходив техогляд. До суду не звернувся, оскільки не було на це часу. Просив поновити пропущений строк на оскарження постанови, постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати і провадження по справі закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача - УДАІ УМВС України в Миколаївській області в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надавши письмове заперечення на позов, в якому, посилаючись на необґрунтованість позову, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд визнає неявку відповідачів у судове засідання без поважних причин та вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2010 року серії ВЕ №259923 вбачається, що відповідач постановив притягнути ОСОБА_2 за порушення ч.1 ст.126 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 500 грн. (а.с.3).

Згідно протоколу серії ВЕ1 № 053498 ОСОБА_2 24.09.2010 року о 12.30 год. на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 147 км год., керував т/з ІЖ 2717, д/з АН 8649 АР, не маючи документів підтверджуючих право користування або розпорядження транспортним засобом. (договір оренди), чим порушив п. 2.1 б ПДР України (а.с.2).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовзаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту б пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб або реєстраційний чи інший засвідчений в установленому порядку

документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами водіями , які не мають при собі або не предявили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії , реєстраційних та інших документів, що підтверджують право на керування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством , належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка» ).

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Позивачем, в порушення зазначених вимог Закону, не надано суду доказів, які б спростовували обставини, викладені у постанові ВЕ 259923 від 24.09.2010 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, тому постанову в справі про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.293 КУпАП необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.11, 86, 159-163, 167 КАС України, п.1 ч.1 ст.293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ст.ІДПС взводу супроводження УДАІ ОСОБА_3, УДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанову ст.ІДПС взводу супроводження УДАІ ОСОБА_3 від 24.09.2010 року серії ВЕ 259923 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 500 грн. залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Березанський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня її проголошення ухвали.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: