Справа № 2а/1570/6807/2011
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/6807/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

при секретарі Височенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо надання за запитом на інформацію копій матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року та зобовязання надати копії матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.07.2011 року позивач поштою надіслав до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області запит на інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації»з проханням надати на його адресу копії матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року. Позивач зазначає, що 05.08.2011 року на зазначений запит по пошті він отримав відповідь від 04.08.2011 року № 31/8-Х-65, яким позивачу відмовлено в наданні зазначеної публічної інформації у звязку з тим, що в ОМУ ГУМВС України в Одеській області відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одна й та ж сама особа. Також позивач вказує не те, що зміна ним прізвища відбулась у законний спосіб та всі дані реєструвались у відповідних органах та підрозділах ОМУ ГУМВС України в Одеській області, а у відповідача, як у органа внутрішніх справ, є достатньо засобів та повноважень встановити особу громадянина,та, що у відповідних підрозділах внутрішніх справ м. Одеси та у пенсійній справі позивача, яка зберігається у відділі забезпечення соціальних виплат Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС України в Одеській області, а у своїх зверненнях позивач вказував те, що є пенсіонером МВС України та номер пенсійної справи. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо надання за запитом на інформацію копій матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року та зобовязати надати копії матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували. В обґрунтування заперечень зазначили, що до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області 02.08.2011 року надійшов запит ОСОБА_1 про надання копій матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року. Представники відповідача зазначили, що на підставі зазначеного запиту ОСОБА_1, була проведена службова перевірка, за результатами якої складено висновок проведення службової перевірки по фактах викладених у заяві громадянина ОСОБА_1 та висновок проведення службової перевірки по фактах вказаних у запиті на інформацію громадянина ОСОБА_1, в якому зазначено, що надати інформацію на запит ОСОБА_1 не вбачається можливим, оскільки відсутні дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одна й та ж сама особа. На підставі викладеного, представники відповідача просили суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, встановив наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації»№ 2939-VI від 13.01.2011 року (далі Закон № 2939).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно до п. 2) ч. 1 ст. 2 Закону № 2939 доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст. 19 Закону № 2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Згідно до п. 2) ч. 1 ст. 10 Закону № 2939 кожна особа має право: доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Частиною 3 ст. 10 Закону № 2939 встановлено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Згідно з ч. 2 ст.32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону № 2939 відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області було направлено запит на інформацію від 26.07.2011 року, в якому ОСОБА_1 просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації»надати копії матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року (а.с. 13 - 15).

04.08.2011 року старшим інспектором сектору ПП ВКЗ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було проведено службову перевірку по фактах, вказаних у запиті на інформацію громадянина ОСОБА_1, в результаті якої встановлено, що в Одеському міському управлінні ГУМВС України в Одеській області відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одна і та ж сама особа, а оскільки інформація про фізичну особу є конфіденційною, було зроблено висновок, що надання відомостей у запиті на інформацію громадянину ОСОБА_1 не вбачається за можливе на підставі відсутності даних про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 одна і та ж сама особа (а.с. 61).

Листом від 04.08.2011 року № 31/8-Х-65 Одеське міське управління ГУМВС України в Одеській області на запит ОСОБА_1 стосовно надання інформації відносно громадянина ОСОБА_2 повідомило, що зазначений запит розглянуто керівництвом ОМУ ГУМВС України в Одеській області, та приймаючи до уваги те, що в Одеському міському управлінні ГУМВС України в Одеській області відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одна і та ж сама особа, а також відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію», конфіденційною є інформація про фізичну особу. Конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених умов, а також в інших випадках, визначених законом. Також у листі від 04.08.2011 року № 31/8-Х-65 зазначено, що з огляду на викладене чинне законодавство України, надати інформацію, яка зазначена в запиті не надається за можливе (а.с. 20).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованими посилання позивача в обґрунтування позовних вимог, на протиправність дій відповідача, оскільки, відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації»розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом, а із запиту ОСОБА_1 від 26.07.2011 року не вбачається, що запитувана ним інформація стосується саме його, та що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 це одна й та ж сама особа, жодних даних щодо зміни прізвища позивачем у запиті не зазначено.

Крім того, жодною нормою чинного законодавства України не встановлено обовязку розпорядника інформації, який володіє інформацією про особу, вчиняти дії щодо встановлення того, чи змінювалось у встановленому законом порядку прізвище особи, яка подала запит на інформацію.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Закон України «Про доступ до публічної інформації»зобовязує розпорядників інформації, які володіють інформацією про особу, вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб, суд вважає правомірною відмову ОМУ ГУМВС України в Одеській області, у наданні ОСОБА_1 інформації на запит щодо інформації про особу щодо ОСОБА_2, оскільки запитувана інформація належить до інформації з обмеженим доступом, а із запиту на інформацію ОСОБА_1 не вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 це одна і та ж сама особа.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо надання за запитом на інформацію копій матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року та зобовязання надати копії матеріалів, які були обґрунтуванням наказу начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 129 о/с від 25.06.1999 року в частині звільнення за ст. 64 п. «д»(через службову невідповідність) майора міліції ОСОБА_2 (П 828233) старшого оперуповноваженого відділення ДСБЕЗ Центрального РВ, з 24 червня 1999 року - відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 28 жовтня 2011 року.

Суддя