Справа № 2а-13929/10/0570
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шальєва В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року справа №2а-13929/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Радіонової О.О.

суддів: Нікуліна О.А., Блохіна А.А.

при секретарі судового засідання Ольховій О.В.

за участю представників від:

позивача: ОСОБА_2, представник за дов. від 30.08.2010р

відповідача: не з»явився. повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому Товариства з обмеженою відповідальністю

засіданні апеляційну скаргу Упрагропром

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 13 липня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-13929/10/0570

за позовом Макіївської об'єднаної державної податкової

інспекції

до Товариства з обмеженою відповідальністю

Упрагропром

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

01 червня 2010 року Макіївська об'єднана державна податкова інспекція звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Упрагропром про стягнення заборгованості з орендної плати за земельні ділянки у розмірі 151 561,07 грн. (арк. спр. 3-4).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 1).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року задоволені позовні вимоги Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю Упрагропром про стягнення заборгованості у повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Упрагропром на користь місцевого бюджету суму податкового з земельного податку в розмірі 152 282,52 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не сплачені податкові зобовязання з земельного податку та податковим органом були вжиті всі відповідні заходи щодо його погашення, але борг не було сплачено платником податку.

Крім того. суд першої інстанції зазначив, що згідно з підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту 16.4.1 пункту 16.4 статті 16 вказаного Закону, пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Товариство з обмеженою відповідальністю Упрагропром подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року у адміністративній справі № 2а-13929/10/0570 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції відмовити в повному обсязі з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (арк. спр. 86-88).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що між відповідачем та Макіївської міською радою 01 квітня 2005 року був укладений договір оренди земельної ділянки, яким визначені усі істотні умови вказаного договору, у тому числі розмір орендної плати. Необхідність визначити, на яких умовах укладений договір оренди земельної ділянки при вирішенні питання розміру орендної плати, прямо витікає з положень ст. 13 Закону України Про плату за землю, які проігноровані Донецьким окружним адміністративним судом. Так, статтею 13 Закону України Про плату за землю встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності,- договір оренди такої земельної ділянки.

Отже, розглядаючи вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за землю (як було заявлено позивачем) необхідно було визначити підстави для нарахування орендної плати, виходячи з умов договору оренди земельної ділянки.

Позивач у судове засідання з «явився. просив залишити без змін постанову суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про дату. час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Як встановлено судом першої інстанції та визнається сторонами по справі:

Макіївська обєднана державна податкова інспекція є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні»повноваження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Упрагропром»зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрації, перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Упрагропром»не сплатило до бюджету податкову заборгованість з земельного податку в загальному розмірі 152282,55 грн., з яких податкові зобовязання 151561,07 грн. та пеня в сумі 721,48 грн.

Отже, станом на 31 травня 2010 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Упрагропром»існує заборгованість перед бюджетом на загальну суму 152282,55 грн., зокрема з земельного податку, яка виникла у звязку із несплатою самостійно узгодженого зобовязання на підставі податкових декларацій № 1071 від 30 січня 2009 року, № 2652 від 26 лютого 2009 року, № 6093 від 23 квітня 2010 року.

Податковим органом були спрямовані перша податкова вимога № 1/211 від 04 серпня 2009 року та друга податкова вимога № 2/251 від 22 вересня 2009 року про погашення податкових зобовязань, які були направлені поштою.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності стягнення податкових зобовязань з земельного податку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України), Законом України від 04 грудня 1990 року № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»(надалі Закон №509) та Законом України від 03 липня 1992 року №2535-ХІІ «Про плату за землю»(далі Закон № 2535) та Законом України від 21 грудня 2000 року №2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі Закон №2181).

Згідно з п. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожний зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані, зокрема, сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється апелянтом, що у податкових деклараціях відповідача з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 та 2010 роки (акр. спр. 25-27) позивачем самостійно визначені податкові зобов'язання з земельного податку.

Вказані у деклараціях податкові зобов'язання з земельного податку своєчасно не були сплачені підприємством, внаслідок чого виникла заборгованість з земельного податку та податковим органом на адресу боржника були спрямовані перша та друга податкові вимоги відповідно до вимог пункту 6.2. статті 6 Закону №2181.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону №2181 податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону №2181 встановлено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону №2181 визначено, що узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону №2181 передбачено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту 16.4.1 пункту 16.4 статті 16 Закону №2181 пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожен календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення податкового боргу з земельного податку у розмірі 152 282,55грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не є платником земельного податку, оскільки позивач самостійно визначив податкові зобовязання з земельного податку, які він повинен був сплатити відповідно до вимог Закону №2181.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Упрагропром на Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року у адміністративній справі №2а-13929/10/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2010 року у адміністративній справі №2а-13929/10/0570 за позовом Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю Упрагропром про стягнення заборгованості залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені у судовому засіданні 27 жовтня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена та підписана колегією суддів 29 жовтня 2010 року.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_3