Справа № 127/14147/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/14147/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук А.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

23 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

18.06.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстації, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

23.09.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмого провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач знаходиться на обліку в управлінні з 26.10.2005р. та отримує пенсію за віком по Списку №2, згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

26.03.2015 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення йому пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на що отрмав відмову.

На думку позивача вище вказані дії Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці є протиправними та порушують його законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вище викладеної норми суд робить висновок про те, що показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії лише на підставі частини 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено слідуючі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виділено слідуючі види державних пенсій трудових пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з матеріалами справи, позивач отримував пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналізуючи вище викладені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що законодавством передбачено лише три види пенсії, при цьому, пенсія призначена відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", хоч і передбачає певні пільги, все ж відноситься до пенсії за віком.

Оскільки позивачу, уже було призначено пенсію за віком, то його повторна заява про призначення пенсії є необгрунтованою.

При цьому, відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Застосування ж середньої заробітної плати (доходу), визначеної ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням пенсії з одного виду на інший, передбачено Законом лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у разі, якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менше , як 24 місяці страхового стажу.

З урахуванням вище вказаного, у позивача відсутні підстави та він не виявив бажання перейти з одного виду пенсії на інший, оскільки він претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обґрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 вересня 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.