Справа № 2а/0570/13985/2011
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фещук А.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року справа №2а/0570/13985/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Радіонової О.О.

суддів Нікуліна О.А. , Жаботинської С.В.

розглянувши у письмовому Державного підприємства «Селидіввугілля»

провадженні апеляційну скаргу в особі Відокремленого підрозділу «Вуглезбут»

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 12 вересня 2011 року

по адміністративній справі № 2а/0570/13985/2011

за позовом Державного підприємства «Селидіввугілля»

в особі Відокремленого підрозділу «Вуглезбут»

до Управління Пенсійного фонду України

в м. Селидове Донецької області

про визнання недійсною вимоги про сплату боргу

від 02 серпня 2011 року №Ю358,-

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Вуглезбут» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання недійсною вимоги про сплату боргу від 02 серпня 2011 року №Ю358 (арк. спр. 3-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2011 року у задоволені позову відмовлено (арк. спр. 61-64).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що Пенсійним фондом було правомірно прийнято спірну вимогу на підставі статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Державне підприємство «Селидіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Вуглезбут» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (арк. спр. 66-68).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що зарахування відповідачем сплачених позивачем поточних сум страхових внесків в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій здійснене з порушенням вимог Закону №1058.

На думку апелянта, суми сплачених страхових внесків повинні зараховуватися за призначенням платежу без перерозподілу її на пеню, штраф та недоїмку.

Сторони у судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія ухвалила здійснити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами/

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Державне підприємство «Селидіввугілля» є юридичною особою, включено до ЄДРПОУ та має ідентифікаційний код 33426253, як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, має відокремлений підрозділ «Вуглезбут» без статусу юридичної особи.

Відповідно до Закону № 1058-IV, є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, несе обовязки з нарахування, обчислення, сплати страхових внесків в установлені строки в повному обсязі.

02 серпня 2011 року відповідачем винесено вимогу про сплату про сплату боргу №Ю358 на суму 18087,39 грн., з яких: 13762,01 грн. - недоїмка зі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; 2832,05 грн. фінансова санкція (штраф); 1493,33 грн. - пеня., але період виникнення заборгованості зі сплати страхових внесків, штрафів (фінансових санкцій) та пені не вказано.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. В разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід).

Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно з пунктом 14 розділу XV Прикінцевих положень наведеного Закону у 2007 році гірничі підприємства зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніш як через 28 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Приймаючи до уваги, що сума заборгованості зі сплати недоїмки по страховим внескам, фінансовим санкціям та пені, внаслідок якої винесена оскаржувана вимога №Ю358 від 02 серпня 2011 року, виникла до 01 січня 2011 року, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року.

Пунктом 2 статті 106 Закону №1058 встановлено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 8 статті 106 зазначеного Закону, встановлено, що на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 зазначеного Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції - штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року №345-VI внесено зміни до Закону № 1058, а саме у п. 14 розділу XV Прикінцевих положень встановлено, що гірничі підприємства зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше як через 28 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідно до пункту 5.1.1 Інструкції обчислення страхових внесків здійснюється щомісячно за ставками, визначеними п. 4.1, 4.2, 4.5 Інструкції, на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або підтверджують нарахування заробітної плати.

Пунктом 8.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №64/8663 16.01.2004 року, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків, фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Вимога формується на підставі облікових даних карток особових рахунків страхувальників.

Згідно з пунктом 9.3.2 Інструкції розрахунок фінансових санкцій та пені здійснюється на підставі даних картки особового рахунку страхувальника, яка формується за даними платника, розрахованих самостійно та поданих до органу Пенсійного фонду України, в якому такий платник зареєстрований.

Відповідно до пункту 9.10 Інструкції суми фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому самому порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Пунктом 10.11 Інструкції встановлено, що сплата (погашення) пені здійснюється у тому самому порядку, що і недоїмка та фінансові санкції. У разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до частини 5 ст. 106 Закону № 1058 за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не спростовується доводами апеляційної скарги, що спірна вимога про сплату боргу №Ю358 на суму 18087,39 грн. сформована на підставі даних картки особового рахунку платника страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Визначена в спірній вимозі заборгованість позивача перед пенсійним фондом у сумі 18087,39 грн. виникла станом на 01 серпня 2011 року та складається: з недоїмки по сплаті страхових внесків у розмірі 33,2% - 4713,1 грн. та у розмірі 2% - 9048,91 грн., а всього на суму - 13762,01 грн.

Вказана заборгованість виникла у звязку з тим, що Відокремленим підрозділом «Вуглезбут» нараховано страхові внески за грудень 2010 року 22 209,00 грн. (по 33,2% - 20 830,68 грн., по 2% - 1378,32 грн.), які підприємство повинно було сплатити до 28 січня 2011 року. У звязку з порушенням строків сплати страхових внесків, відповідно до статті 106 Закону № 1058 до відповідача були застосовані штрафні санкції.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за рахунок сум, які надходили від страхувальника в рахунок сплати недоїмки, відповідно до частини 5 статті 106 Закону № 1058, відповідач здійснював зарахування в рахунок погашення недоїмки зі сплати страхових внесків, пені і фінансових санкцій за попередні періоди згідно з календарною черговістю їх виникнення, а саме: 27 січня 2011 року страхувальником до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове було перераховано страхові внески за грудень 2010 року по 33,2% у сумі 20830,68 грн., які зараховані в рахунок погашення заборгованості, що виникла у боржника раніше, а саме: на погашення заборгованості зі сплати страхових внесків по 33,2% частково за грудень 2010 року на суму 16117,58 грн. та на погашення боргу по фінансовим санкціям та пені на суму 4715,10 грн.; 27.01.2011 року страхувальником до відповідача було перераховано 1378,32 грн. (2%), які зараховані в рахунок погашення заборгованості по страховим внескам за квітень 2010 року у сумі 231,50 грн. та на часткове погашення недоїмки зі сплати страхових внесків за травень 2010 року у сумі 1146,82 грн.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області правомірно зараховано частину отриманих сум в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій та правомірно винесено вимогу № Ю358 від 02 серпня 2011 року.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 2, 24, 160, 167, 1832, 184, 195, 197, пунктом 1 статті 198, статтею 200, частиною 1 статті 205, статтею 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Селидіввугілля» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2011 року у адміністративній справі № 2а/0570/13985/2011 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2011 року у адміністративній справі № 2а/0570/13985/2011 за позовом Державного підприємства «Селидіввугілля» до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання недійсною вимоги про сплату боргу від 02 серпня 2011 року №Ю358 залишити без змін.

Ухвала складена та підписана колегією суддів 04 листопада 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_2