Справа № 2а/1570/5022/2011
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/5022/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2012 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

при секретарі Височенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»до Державної податкової інспекції в м. Іллічівську про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24 червня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Державною податковою інспекцією в м. Іллічівську було проведено перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Таррус-В», за результатами якої складено акт від 07.06.2011 року № 1265/23-0304/33924119 та винесено податкове повідомлення-рішення від 24.06.2011 року № НОМЕР_1, яке на думку позивача є протиправним та підлягає скасуванню за наступних підстав.

Позивач зазначає, що з висновком акту про те, що ТОВ «Таррус-В»безпідставно завищено кредит на суму 131 908 грн. по контрагенту ПП «Вайлід», що призвело до несплати вказаної суми до Державного бюджету у складі зобовязання з податку на додану вартість не можна погодитись, оскільки перевіряючими не заперечується в акті перевірки той факт, що ТОВ «Таррус-В»були надані документи, згідно яких ПП «Вайлід»здійснювало для ТОВ «Таррус-В»вантажно-розвантажувальні роботи та надавало маркетингові послуги по дослідженню ринку мяса та мясопродуктів, а визнання у акті перевірки фіктивними правочинів, укладених між ТОВ «Таррус-В»та ПП «Вайлід», не відповідає вимогам діючого законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не погодився, проти його задоволення заперечував, в обґрунтування заперечень зазначив, що Державною податковою інспекцією в м. Іллічівську було проведено документальну невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Таррус-В», код за , з питання правомірності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року, за результатами якої встановлено, що згідно бази даних системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту на рівні ДПА України, між ТОВ «Таррус-В» та ПП «Вайлід»рахується розбіжність у сумі 131 908, 23 грн., а саме: завищення податкового кредиту, та з урахуванням акту про результати документальної невиїзної перевірки ПП «Вайлід»(код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за березень 2011 року № 1071/2302/36955768, складеного ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області 01.06.2011 року, зроблено висновок, що операції купівлі-продажу ТОВ «Таррус-В»з постачальником ПП «Вайлід»не спричиняють правових наслідків, а отже є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача», а ПП «Вайлід»безпідставно виписувались податкові накладні на поставку товарів покупцю ТОВ «Таррус-В»на суму ПДВ 131 908, 23 грн., у звязку з чим ДПІ в м. Іллічівську винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.06.2011 року. На підставі вищевикладеного представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14 лютого 2006 року виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області проведено державну реєстрацію юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»(а.с. 13).

Згідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100005579 товариство з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»06 березня 2006 року було зареєстровано платником податку на додану вартість (а.с. 51).

Розділом V Податкового кодексу України регулюється порядок обчислення та сплати податку, у тому числі питання формування податкового кредиту, дати його виникнення та умов нарахування.

Відповідно до п. п. 198.1., 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу

Згідно із п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4. п.78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДПІ в м. Іллічівську від 02.06.2011 року № 585 посадовими особами Державної податкової інспекції в м. Іллічівську проведено документальну невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Таррус-В», код за , з питання правомірності формування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року, в ході якої встановлено порушення ТОВ «Таррус-В»п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме: не підтверджено взаємовідносин ТОВ «Таррус-В», код за , та ПП «Вайлід», код за , за березень 2011 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 131 908 грн., у звязку з чим складено акт «Про результати документальної невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»з питання правомірності формування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року» № 1265/23-0304/3924119 від 07.06.2011 року (а.с. 8-12).

На підставі акту № 1265/23-0304/3924119 від 07.06.2011 року ДПІ в м. Іллічівську винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24 червня 2011 року (а.с. 7).

Судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»(Замовник) 12 лютого 2010 року було укладено з приватним підприємством «Вайлід»(Виконавець) договір про надання послуг завантаження та розвантаження № 01-02-0901 та додаткові угоди про зміну Договору про надання послуг завантаження та розвантаження № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року № 1 від 01 вересня 2010 року та № 2 від 03 січня 2011 року, відповідно до умов яких Виконавець зобовязується за завданням Замовника надавати за плату послуги із завантаження та розвантаження замороженого мяса (Товар), а Замовник зобовязується оплачувати такі послуги; у письмовому завданні Замовник вказує, які послуги необхідні (завантаження та/або розвантаження), дату, коли повинні бути надані такі послуги, транспортні засоби, які потрібно завантажити чи розвантажити, та їх місцезнаходження (місцезнаходження складу), кількість Товару, що повинна бути завантажена або розвантажена, дату та час надання послуг; письмове завдання надсилається представником Замовника поштою або передається Виконавцю особисто, при цьому представник виконавця робить відмітку на копії завдання про його отримання (а.с. 39-42, 107-108).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»було укладено договори купівлі-продажу та постачання мяса та мясопродуктів з наступними контрагентами: ТОВ «ОЛС-ВЕСТ»- договір купівлі-продажу № 17 від 22 лютого 2011 року, ТОВ «Лібор»- договір купівлі-продажу № б/н від 21 березня 2011 року, ТОВ «Імір Трейд» - договір купівлі-продажу № 23-02/35 від 23 лютого 2011 року, ТОВ «Гамбіт-Трейд»- договір постачання товару № 21102-50 від 21 лютого 2011 року, ТОВ «Консалтінг Компані»- договір купівлі-продажу № 2102 від 21 лютого 2011 року, на виконання яких зазначеними контрагентами товариству з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»були виписані видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с. 269-283).

Відповідно до договору про надання послуг завантаження та розвантаження № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року та додаткових угод про зміну Договору про надання послуг завантаження та розвантаження № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року № 1 від 01 вересня 2010 року та № 2 від 03 січня 2011 року товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»приватному підприємству «Вайлід»були передані завдання № 0303 від 03 березня 2011 року, № 0403 та № 0403/1 від 04 березня 2011 року, № 1103 та № 1103/1 від 11 березня 2011 року, № 1603 від 16 березня 2011 року, № 2303 від 23 березня 2011 року, № 2503 від 25 березня 2011 року, № 2803 від 28 березня 2011 року (а.с. 98-106).

Товари, отримані товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»від ТОВ «ОЛС-ВЕСТ», ТОВ «Лібор», ТОВ «Імір Трейд», ТОВ «Гамбіт-Трейд», ТОВ «Консалтінг Компані», в подальшому були реалізовані товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»наступним контрагентам: ТОВ «Торговий дім «Копійка», ПП «Багатий урожай», ПП «Таврія Плюс», СГП «Векка»у вигляді ТОВ, ТОВ «Таррус-В»на адресу контрагентів виписані видаткові накладні (а.с. 233-268).

Судом встановлено, що завантаження та розвантаження зазначеного Товару було здійснено ПП «Вайлід»на виконання договору про надання послуг завантаження та розвантаження № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року на підставі отриманих завдань № 0303 від 03 березня 2011 року, № 0403 та № 0403/1 від 04 березня 2011 року, № 1103 та № 1103/1 від 11 березня 2011 року, № 1603 від 16 березня 2011 року, № 2303 від 23 березня 2011 року, № 2503 від 25 березня 2011 року, № 2803 від 28 березня 2011 року, про що складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-31033 за договором № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року та отримано податкові накладні від 11.03.2011 року та від 31.03.2011 року, на підставі яких ТОВ «Таррус-В до складу податкового кредиту було включено суму податку на додану вартість у розмірі 131908, 23 грн. (а.с. 35, 37-38). Згідно до виписок з рахунків товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»було оплачено приватному підприємству «Вайлід»надані за договором № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року послуги з розвантаження та завантаження мяса та мясопродуктів (а.с. 46-50).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованим висновок акту перевірки про порушення позивачем п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та безпідставними посилання відповідача в акті перевірки, що операції купівлі-продажу ПП «Вайлід»з постачальником ТОВ «Таррус-В»не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є нікчемними по ланцюгу до «вигодонабувача», а тому ПП «Вайлід»безпідставно виписувались податкові накладні на поставку товарів покупцям на суму ПДВ 131 908, 23 грн., оскільки, як було встановлено судом, Товар, отриманий ТОВ «Таррус-В»від ТОВ «ОЛС-ВЕСТ», ТОВ «Лібор», ТОВ «Імір Трейд», ТОВ «Гамбіт-Трейд», ТОВ «Консалтінг Компані»було завантажено та розвантажено ПП «Вайлід»на виконання договору № 01-02-0901 від 12 лютого 2010 року контрагентам ТОВ «Таррус-В»- ТОВ «Торговий дім «Копійка», ПП «Багатий урожай», ПП «Таврія Плюс», СГП «Векка»у вигляді ТОВ, що підтверджується завданнями, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, актами виконаних робіт, виписками з рахунків.

Крім цього, в акті перевірки не спростовується факт того, що суми податку на додану вартість включені ТОВ «Таррус-В»до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів, відображені у реєстрах отриманих податкових накладних, та відповідають даним податкових декларацій з податку на додану вартість, а, отже, позивачем до податкового кредиту були віднесені лише витрати по сплаті податку, які підтверджені податковими накладними.

Посилання відповідача в акті перевірки в обґрунтування висновків про порушення позивачем податкового законодавства, на відсутність у ПП «Вайлід»необхідних умов для здійснення господарської діяльності, суд вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини стосуються не позивача, а його контрагента ПП «Вайлід».

Крім того, жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Також судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»(Замовник) з приватним підприємством «Вайлід» (Виконавець) було укладено договір про проведення маркетингових досліджень № 4-10 від 20 грудня 2010 року, відповідно до умов якого Замовник доручає Виконавцю, а Виконавець зобовязується за плату провести маркетингове дослідження, обєктом якого є заморожене м'ясо свинини, яловича, куряча та індича печінка та інше заморожене м'ясо; вартість маркетингових досліджень складає 42 900, 00 грн. (а.с. 43-45).

28 лютого 2011 року товариством з обмеженою відповідальністю «Таррус-В»(Замовник) з приватним підприємством «Вайлід»(Виконавець) було укладено додаткову угоду до договору про проведення маркетингових досліджень № 4-10 від 20 грудня 2010 року, згідно якої вартість маркетингових досліджень по договору про проведення маркетингових досліджень № 4-10 від 20 грудня 2010 року складає 800 953, 70 грн. (а.с. 114).

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Абзацом "г" підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що до складу інших витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування включаються витрати на збут, зокрема витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Виходячи з викладеного вище, витрати на оплату маркетингових послуг включаються до складу витрат підприємства за умови дотримання вимог п. 138.2 ст. 138 Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа: дату і місце складання: назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції: одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для включення витрат на маркетинг до складу валових витрат необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які, зокрема, підтверджують факт отримання маркетингових послуг від іншої особи, а також підтвердження зв'язку понесених витрат із господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи вищевикладене суд вважає необґрунтованими доводи позивача в обґрунтування позовних вимог щодо правомірності віднесення до податкового кредиту суми валових витрат, понесених ТОВ «Таррус-В»на оплату послуг ПП «Вайлід»за договором про проведення маркетингових досліджень № 4-10 від 20 грудня 2010 року, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності звязку понесених витрат на оплату послуг з маркетингових досліджень ПП «Вайлід»з господарською діяльністю ТОВ «Таррус-В»та використання ТОВ «Таррус-В»результатів маркетингового дослідження ринку мяса та мясопродуктів в Україні, здійсненого ПП «Вайлід», у своїй господарській діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що ДПІ в м. Іллічівську неправомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24 червня 2011 року в частині визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 35 646 грн. 50 коп., а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24 червня 2011 року в частині визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 35 646 грн. 50 коп., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Іллічівську № НОМЕР_1 від 24 червня 2011 року в частині визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 35 646 грн. 50 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 08 лютого 2012 року..

Суддя