Справа № 335/8717/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8717/15-а 2-а/335/216/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У позові зазначала, що вона з 14.12.2010р. працює в ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» на посаді головного бухгалтера відповідно до наказу про прийом на роботу №157-К від 14.12.2010р. З 10.08.2015р. по 24.08.2015р. згідно з наказом вона знаходилась у щорічній відпустці. 25.08.2015р. через канцелярію ТОВ "КОРАЛ, ГМБХ" їй було передано документи, з яких стало відомо про притягнення її до адміністративної відповідальності 20.07.2015р.

20.07.2015 року відповідачем в особі заступника Фролової Т.М. було винесено постанову серії АА № 078858, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 165-1 КУпАП. Зазначена постанова прийнята на підставі протоколу серії АА № 615265 від 20.07.2015 року, в якому зазначено, що вона вчинила правопорушення у вигляді несвоєчасного перерахування єдиного соціального внеску за квітень 2015 року (термін сплати 20.05.2015р, фактично сплачено 29.05.2015р.).

Вважає, що в її діях відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно, вважає оскаржувану постанову винесеною безпідставно.

У період з 02.05.2015р. по 29.05.2015р. з причин несвоєчасних розрахунків контрагентів ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» за поставлений товар на підприємстві бракувало грошових коштів. На виконання положень законодавства про оплату праці та податкового законодавства всі кошти, які поступали на рахунки підприємства були спрямовані в першу чергу на виплату заробітної плати працівникам і відповідно на сплату єдиного соціального внеску.

Під час винесення оскаржуваної відповідач в порушення вимог ст. 280 КУпАП не врахував та не з'ясував обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було сплачено одночасно зі сплатою заробітної плати працівникам ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ», що відповідає положенням абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Вважає, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не був сплачений ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» з незалежних від позивача причин, у зв'язку з відсутністю грошових коштів у підприємства для нарахування та виплати заробітної плати працівникам, що вказує на відсутність її вини у порушенні строків сплати ЄСВ та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Позивач просила суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №078858 від 20 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1360 грн і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явися, представник позивача надав суду заяву про розгляд позову за його відсутності, наполягає на задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився, повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення, що містяться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Ураховуючи означене, суд вирішує справу на підставі доводів позивача, що викладені в позові та матеріалів, доданих до нього.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: скасовується постанова і закривається справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Однак відповідач не з'явився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність у нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.12.2010р. працює в ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» на посаді головного бухгалтера відповідно до наказу про прийом на роботу №157-К від 14.12.2010р. (копія наказу а.с.4)

З 10.08.2015р. по 24.08.2015р. згідно з наказом № 153/к від 07.08.2015 року ОСОБА_1 знаходилась у щорічній відпустці (а.с. 9).

25.08.2015р. через канцелярію ТОВ "КОРАЛ, ГМБХ" їй було передано документи, з яких позивачу стало відомо про притягнення її до адміністративної відповідальності 20.07.2015р.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Оцінюючи обставини, які перешкоджали здійсненню права на звернення до суду в установлений законом строк, на які посилається ОСОБА_1 як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, що ОСОБА_1 не мала можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду, у зв'язку із тим, що наявність оскаржуваної постанови вона дізналася після виходу із відпустки на робочому місці, а від так, суд вважає зазначені обставини поважними і вважає за можливе поновити строк звернення до суду із вказаним позовом.

Крім того, встановлено, що 20.07.2015 року відповідачем в особі заступника Фролової Т.М. було винесено постанову серії АА № 078858, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 165-1 КУпАП. Зазначена постанова прийнята на підставі протоколу серії АА № 615265 від 20.07.2015 року, в якому зазначено, що вона вчинила правопорушення у вигляді несвоєчасного перерахування єдиного соціального внеску за квітень 2015 року (термін сплати 20.05.2015р, фактично сплачено 29.05.2015р.).

У період з 02.05.2015р. по 29.05.2015р. з причин несвоєчасних розрахунків контрагентів ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» за поставлений товар на підприємстві бракувало грошових коштів. На виконання положень законодавства про оплату праці та податкового законодавства всі кошти, які поступали на рахунки підприємства були спрямовані в першу чергу на виплату заробітної плати працівникам і відповідно на сплату єдиного соціального внеску.

Банківські виписки з рахунку ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» додані до позову (а.с. 19-27)

Під час винесення оскаржуваної відповідач в порушення вимог ст. 280 КУпАП не врахував та не з'ясував обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування було сплачено одночасно зі сплатою заробітної плати працівникам ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ», що відповідає положенням абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Згідно з положеннями ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи викладені обставини, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не був сплачений ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» з незалежних від позивача причин, у зв'язку з відсутністю грошових коштів у підприємства для нарахування та виплати заробітної плати працівникам, що вказує на відсутність її вини у порушенні строків сплати ЄСВ та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Однак вказані документи при складанні протоколу не досліджувалися і їм не надано відповідної оцінки з боку особи, дії якої оскаржуються.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В сукупності статті 10 і 11 КУпАП становлять суб'єктивну сторону складу правопорушення.

В даному випадку позивачем здійснено всі можливі заходи для своєчасної сплати єдиного внеску, несвоєчасна сплата вказаного внеску відбулась по незалежних від неї причин.

Суд приходить до висновку, що позивачем не допущено ні умислу, ні необережності, а тому відсутній склад правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до відповідальності.

Суд не заперечує, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, та зазначає, що обов'язок своєчасно сплачувати єдиний внесок та нести відповідальність у вигляді фінансових санкцій та пені покладений беззаперечно на товариство проте позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 165-1 КУпАП не вчинено.

Вивчивши зазначене, судом не знайдено у складі правопорушення, скоєного ОСОБА_1 умислу та мети на скоєння адміністративного правопорушення, інкримінованого їй відповідачем.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем вказані норми закону не дотримані, під час винесення постанови відповідачем в порушення ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення відсутні, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без з'ясування обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність та з'ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто без встановлення її вини.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому суд вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому такі дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає скасуванню.

Разом з цим, позивачем заявлені вимоги про закриття адміністративної справи .

Відповідно до ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, за приписами КАС України у суду відсутнє право закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, що обумовлює відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст. ст.10-12, 102, 158-160,162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- задовольнити частково.

Скасувати постанову Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про накладення адміністративного стягнення серії АА №078858 від 20 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1360 грн.

В решті частині вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова