Справа № 2а/0470/10042/11
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 жовтня 2011 р. Справа № 2а/0470/10042/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Златіна С.В.

при секретарі судового засідання Лісна А.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2011 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Днепрострой» суми податкових зобовязань з податку на додану вартість в розмірі 819780грн. 00коп. та податку на прибуток підприємств в розмірі 1024725грн. 00коп.

Ухвалою від 10.08.2011 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2а/0470/8752/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Днепрострой» до Ново московської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 від 05.07.2011 року.

Також представник відповідача у судовому засіданні відмовився від заявленого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що у відповідності до наказу Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 985, яким затверджено Порядок направлення органам державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, у відповідності до якого у разі здійснення розрахунку (перерахунку) збільшення (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість із застосуванням звичайних цін за результатами перевірки приймаються окремі податкові повідомлення-рішення на ці суми за формами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу. У разі коли платник податків розпочинає процедуру оскарження цього податкового повідомлення-рішення або не сплачує відповідної суми, визначеної в такому податковому повідомленні-рішенні, протягом строків, встановлених Кодексом, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним. Керівник органу державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду з позовом про нарахування та сплату податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності.

Таким чином, на думку позивача податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 від 05.07.2011 року прийняті у звязку із здійсненням розрахунку (перерахунку) збільшення (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість із застосуванням звичайних цін є відкликаними, а тому правомірність застосування позивачем звичайних цін може бути встановлено при розгляду справи № 2а/0470/10042/11.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 2а/0470/8752/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Днепрострой» до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 від 05.07.2011 року, що підтверджується копією ухвали від 12.09.2011 року про відкриття провадження у адміністративній справі.

Судом встановлено, що предметом розгляду у адміністративній справі № 2а/0470/8752/11 є оскарження позивачем в тому числі і податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 від 05.07.2011 року прийнятих у звязку із здійсненням розрахунку (перерахунку) збільшення (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, зменшення від'ємного значення суми

податку на додану вартість із застосуванням звичайних цін, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у справі № 2а/0470/10042/11.

Таким чином, у справі № 2а/0470/8752/11 суд буде перевіряти законність винесення позивачем податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 від 05.07.2011 року, які в свою чергу є підставою позовних вимог у справі № 2а/0470/10042/11.

Судом відхиляються доводи позивача стосовно, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 від 05.07.2011 року є відкликаними, у звязку із наступним.

Методи визначення та порядок застосування звичайних цін у Податковому кодексі урегульований статтею 39, у відповідності до положень якої визначені із застосуванням звичайних цін база, об'єкт оподаткування та інші показники податкового обліку використовуються органами державної податкової служби для проведення розрахунку податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності за результатами проведення перевірки.

За результатами цієї перевірки приймається відповідне податкове повідомлення-рішення. У разі коли платник податків розпочинає процедуру оскарження цього податкового повідомлення-рішення, або несплати відповідної суми, визначеної в такому податковому повідомленні-рішенні, протягом строків, встановлених цим Кодексом податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним. Керівник органу державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду з позовом про нарахування та сплату податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності.

Про те, у відповідності до розділу 19 «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України стаття 39 Податкового кодексу набирає чинності з 1 січня 2013 року.

Згідно п.2 ч. 2 розділу 19 «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України з 01.04.2011 року втратив чинність Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств", крім пункту 1.20 статті 1 цього Закону, який діє до 1 січня 2013 року.

Таким чином до 01.01.2013 року діє пункт 1.20 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", який визначає поняття «звичайна ціна» та порядок застосування звичайних цін.

Донарахування податкових зобов'язань платника податку податковим органом внаслідок визначення звичайних цін здійснюється за процедурою, встановленою законом для нарахування податкових зобов'язань за непрямими методами, а для платників податку, визнаних природними монополістами згідно із законом, - також відповідно до принципів регулювання цін, встановлених таким законом (п.1.20.10 п.1.20 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Процедура застосування непрямого методу була визначена у п. підпункту 4.3.5 пункту 4.3 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у відповідності до якого нарахування податкових зобовязань з використанням непрямого методу здійснюється виключно податковим органом. Рішення про сплату податкових зобовязань приймається у судовому порядку за поданням керівника (його заступника) відповідного податкового органу.

Про те, Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» втратив чинність з 01.01.2011 року.

Таким чином, чинним законодавством не врегульовано особливостей процедури стягнення грошових коштів з платника податків в наслідок застосування звичайних цін, тобто застосовують загальні положення Податкового кодексу України щодо стягнення податковими органами грошових коштів з платників податків.

Посилання позивача на наказ Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 985, яким затверджено Порядок направлення органам державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків є безпідставними, оскільки вищевказаний наказ розроблено на підставі положень Податкового кодексу України.

У відповідності до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи те, що норма статті 39 Податкового кодексу України, яка визначає методи визначення та порядок застосування звичайних цін та встановлює особливий випадок відкликання податкових повідомлень-рішень не передбачений у статті 60 Податкового кодексу України, не діє до 01.01.2013 року, то норми наказу Державної податкової служби України від 22.12.2010 року № 985 щодо відкликання податкового повідомлення-рішення прийнятих органами державної податкової служби в наслідок застосування звичайних цін також не діють, оскільки наказом Державної податкової адміністрації України не може по-іншому регулюватися правовідносини ніж норми Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Враховуючи те, що податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 від 05.07.2011 року не є відкликаними, а також те, що правомірність їх винесення оскаржується відповідачем у судовому порядку, то суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 2а/0470/10042/11 до набрання законної сили судовим рішення у справі № 2а/0470/8752/11, оскільки повне задоволення адміністративного позову у адміністративній справі № 2а/0470/8752/11 відповідно повністю виключає предмет спору по справі № 2а/0470/10042/11.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 156, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой" про стягнення заборгованості задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 2а/0470/10042/11 за адміністративним позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепрострой" про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням в справі №2а/0470/8752/11, що розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_3