Справа № 805/2981/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2981/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р. Справа № 805/2981/15-а

Час прийняття постанови: 13 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючий суддя: Куденков К.О.;

розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» до Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» (надалі – позивач, КДНВП «Кварсит») звернулось до суду із адміністративним позовом до Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (Костянтинівська ОДПІ), у наступному Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі – відповідач), про скасування вимоги від 02.03.2015р. №Ю/16/298/05-14-25-13-9.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на позивача розповсюджується дія пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення від виконання обов’язків платника єдиного внеску до закінчення проведення антитерористичної операції, у тому числі звільнення від сплати єдиного внеску. При цьому позивач зазначає, що на даний час не скінчився граничний термін для подання заяви для звільнення від обов’язків платника єдиного внеску.

Представник позивача до судового засідання надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов, за змістом яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція є невизначеним, зазначає про відсутність сертифікату Торгово-промислової палати України. Також, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Представник відповідача до судового засідання надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

Штаб антитерористичного центру при Службі безпеки України надав позивачу лист від 11.02.2015р. №33/746, в якому зазначено, що наказом керівника АТЦ при СБУ від 07.10.2014р. №33/5/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» територія Донецької області (у тому числі м. Костянтинівка) з 07 квітня 2014 року визначена районом проведення АТО.

02 березня 2015 року Костянтинівська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області сформувала вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю/16/298/05-14-25-13-9 щодо сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 604 153,79 грн.

Вказану вимогу сформовано станом на 01 березня 2015 року.

У позовній заяві позивач зазначає, що станом на 01.03.2015р. позивач дійсно мав заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 604 153,79 грн.

При цьому, суд зазначає, що із картки особового рахунку платника позивача вбачається, що станом на 28.02.2015р. позивач мав недоїмку з єдиного внеску у розмірі у розмірі 577 362,17 грн., а також залишок несплаченої пені у розмірі 26 791,62 грн. Загальна сума заборгованості відповідає суми боргу за спірною вимогою, а саме 604 153,79 грн.

Згідно з наданою відповідачем копією розрахунку боргу, сума боргу з єдиного внеску, яка зазначена у спірній вимозі складається з недоїмки, яка виникла на підставі звітів з єдиного внеску за листопад 2014р. на суму 240 039,93 грн., за грудень 2014р. на суму 221 208,08 грн. та за січень 2015р. 170 841,48 грн., та суми заборгованості за рішенням про застосування штрафних санкцій №4/17-02-0000-431702 від 30.01.2015р. на суму 29 840,88 грн., за рішенням про застосування штрафних санкцій №5/17-02-0000-431702 від 30.01.2015р. на суму 31 942,69 грн., з урахуванням часткової сплати заборгованості у розмірі 89 719,27 грн.

До суду надані копії звітності позивача з єдиного внеску за листопад 2014р., грудень 2014р., січень 2015р., на підставі якої виникла недоїмка, а також копії зазначених рішень.

У відповідності до копії рішення про застосування штрафних санкцій №4/17-02-0000-431702 від 30.01.2015р. до позивача застосований штраф у розмірі 15 864,59 грн. на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» та нараховано пеню у розмірі 13 976,29 грн. на підставі ч.10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування».

Також, згідно з копією рішення про застосування штрафних санкцій №/17-02-0000-431702 від 30.01.2015р. до позивача застосований штраф у розмірі 19 127,36 грн. на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» та нараховано пеню у розмірі 12 815,33 грн. на підставі ч.10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, сума заборгованості за спірною вимогою складається з недоїмки та застосованих фінансових санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Рішенням від 17.04.2015р. №2985/10/05-99-23-01 Головне управління ДФС у Донецькій області залишила без задоволення скаргу позивача №1-155 від 13.03.2015р. на спірну вимогу.

З позовною заявою №1-440 від 16.07.2015р. позивач звернувся до суду 17.07.2015р., про що свідчить відбиток штемпелю Укрпошти на поштовому конверті.

Таким чином, позивач звернувся до адміністративного суду з цією позовною заявою в межах строку, встановленого ч.5 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зі змісту позовної заяви, вбачається, що КДНВП «Кварсит» не звертався до контролюючого органу із заявою про звільнення від виконання обов’язків платника єдиного внеску на підставі п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2015р. у справі 805/2981/15-а суд витребував у позивача відомості щодо подання до контролюючого органу заяви про звільнення від виконання обов’язків платника єдиного внеску та відповідне документальне підтвердження.

Вказана ухвала отримана позивачем 05.08.2015р., про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте позивачем не були надані відповідні відомості.

Згідно з п.1 та п.12 ч.2 ст.6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Таким чином, позивач самостійно виконав вимоги п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме нарахував та обчислив єдиний внесок за відповідні періоди після 14 квітня 2014 року.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що до суми боргу за спірною вимогою включена не тільки сума недоїмки, а і фінансові санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

У відповідності до абзацу 4 ч.15 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Таким чином, Костянтинівська ОДПІ правомірно включила до спірної вимоги фінансові санкції.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов’язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Згідно з п.5 розділу ІІІ вказаного Порядку, суми нарахованих платежів за результатами перевірок, пені та штрафних (фінансових) санкцій обліковуються за тими самими кодами бюджетної класифікації, що й податки, збори, за якими здійснено такі нарахування.

Суми єдиного внеску, нараховані до сплати за результатами перевірок, пені та штрафних (фінансових) санкцій обліковуються в інтегрованій картці відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платника єдиного внеску за основним видом його економічної діяльності

Таким чином, суми зобов’язань з єдиного внеску відображені в картці позивача на підставі поданих самим позивачем звітів та прийнятих Костянтинівською ОДПІ рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Згідно з ч.4 п.6.3 вказаної Інструкції, вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Таким чином, відповідач сформував спірну вимогу на виконання вказаних приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Слов'янськ Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено наступне.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 року, касаційну скаргу Кабінету Міністрів України - задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд зазначає, що посилання сторін щодо дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р та належності позивача до платників єдиного внеску, які визначені п.9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не впливає на питання щодо правомірності прийняття (формування) спірної вимоги про сплату боргу на підставі наступного.

Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

"9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов’язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Згідно з п.101.4 ст.101 Податкового кодексу України встановлено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу

Із наведених приписів вбачається, що у вказаних платників єдиного внеску недоїмка виникає у загальному порядку, але у подальшому така недоїмка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на п.9-3, у наступному п.9-4, розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» як на підставу скасування спірної вимоги, оскільки, незалежно від розповсюдження на позивача вказаних приписів, ці приписи не звільняють органи доходів і зборів від виконання обов’язку щодо формування вимог про сплату недоїмки на підставі наданої платниками звітності.

Також, на момент формування спірної вимоги позивачем не подавалась заява про звільнення від виконання обов’язків платника єдиного внеску на підставі пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що Костянтинівська ОДПІ правомірно сформувала спірну вимогу про сплату недоїмки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що за наведеними позивачем підставами адміністративного позову у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» до Костянтинівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування вимоги – відмовити повністю.

Постанова прийнята у порядку письмового провадження та складена у повному обсязі – 24 вересня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Куденков К.О.