Справа № 2-а-591/10
Суддя: Живцова О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-591/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Суддя Каланчацького районного суду Херсонської області Живцова О.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області про визнання дій противоправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області, в якому просить визнати противоправними дії відповідача внаслідок, яких йому не виплачена соціальна допомога за період з 2006 року по 2010 рік, стягнути на його користь заборгованість по державній соціальній допомозі в сумі 8181,00 грн., витрати по оплаті адвоката та судові витрати.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» належить до соціальної групи «діти війни», оскільки народився 23 березня 1940 року, і на час закінчення Другої світової війни, йому не виповнилося 18 років, в зв»язку з чим має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії, як це передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак, відповідач в порушення вимог закону не здійснював нарахування та виплату зазначеної допомоги в 2006-2010 роках, чим грубо порушив його право на соціальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Каланчацькому районі позов не визнав та, у передбачений законом строк, надав до суду письмове заперечення, в якому вказує, що посилання позивача, щодо нарахування та виплати соціальної допомоги за 2006 рік є безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Кабінетом Міністрів України не було визначено порядок підвищення до пенсії *дітям війни у 2006 році. Безпідставним є також вимоги позивача, щодо не нарахування та виплати соціальної допомоги за 2007 рік, оскільки ст. 111 Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік», підвищення до пенсії було встановлено лише, особам, які є інвалідами. 28.05.2008 року Кабінет Міністрів прийняв постанову №350, якою було визначено розміри щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується « дітям війни» в розмірі 10% від прожиткового

мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Позивач починаючи з 01.01.2008 року отримує вищезазначене підвищення до пенсії у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За таких обставин вважає, що ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Каланчацькому районі Херсонської області діяло у межах повноважень, у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством. Стосовно відшкодування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2009-2010 роки, то відповідач зазначив, що правових підстав для задоволення цих вимог не має. Оскільки, відповідними Законами України «Про Державний бюджет» не встановлено інших розмірів підвищення до пенсії «дітям війни», ніж ті, що зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Крім того, позивач пропустив строк для звернення до суду за захистом порушених прав, що є підставою для залишення даного позову без розгляду. Окрім того, відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» державна соціальна допомога дітям війни не є пільгою, компенсацією або гарантією, а є державною соціальною підтримкою, тому застосування ст.48 Конституції України стосовно строків позовної давності є не обгрунтованим. Поряд з цим, відповідач зазначив, що Пенсійний фонд України не має належного фінансування, для виплати соціальної допомоги.

Оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення в порядку скороченого провадження та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, має статус дитини війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача зі штампом «дитина війни».

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальних захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19 січня 2006 року № 3367-УІ внесено зміни до Закону України « Про державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджується з 01 січня 2006 року, а статтею 6-у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, то вимоги позивача що стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року«Про Державний бюджет України на 2007 рік» (з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону Україну«Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту») у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнанні неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо такого зупинення дії статті 6 Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату за пенсії за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року у відповідності з приписами норми ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в редакції 2004 року.

Законом України « Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих атів України» від 28.12.2007 року, з 01 січня 2008 року зупинені виплати, на які згідно із законами України мають право діти війни (п. 41розділу II Закону). Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України окремих положень ст. 65 розділу І, п. *61,62, 63, 66 розділу II, п.З розділу III Закону України «Про Державний Бюджет України на 2008 рік...» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України положень ст.67 розділу І, п.п. 1-4,6-22,24-100 розділу II цього ж закону визнані такими, що не відповідають Конституції України, в тому числі положення п. 41 розділу II Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів».

З урахуванням вищенаведеного соціальні доплати дітям війни поновлені з 22 травня 2008 року, тому позивач з 22.05.2008 року має право на перерахунок пенсії.

При цьому слід враховувати виплати, які були фактично здійснені відповідачем позивачу за відповідний період згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2005року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» в розмірі 10%.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначена норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідачем на порушення вимог зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність, оскільки ОСОБА_2 як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону України № 2195-IV і здійснювати позивачу відповідні нарахування. В такому ж розмірі ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Каланчацькому районі Херсонської області повинно було здійснювати нарахування у 2010 році.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо правомірності його дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Крім того, суд дійшов висновку, що право на соціальний захист не може бути обмежено та строк позовної давності не поширюється на соціальні виплати, оскільки пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня (ст. ст. 46, 48 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання бездіяльності ОСОБА_2 Пенсійного Фонду в Каланчацькому районі, щодо не нарахування та невиплати йому соціальної допомоги, як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 27 грудня 2010 року.

Крім того, відповідно до ст. 11 КАС України та з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Каланчацькому районі Херсонської області нарахувати та виплатити, щомісячну недоплачену державну соціальну допомогу, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період: з 09 липня 2007 року по 31. грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2010 року з урахування виплачених 10 відсотків допомоги.

Вимоги позивача, щодо стягнення з ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Каланчацькому районі недоплаченої суми державної допомоги, задоволенню не підлягають, оскільки фактичний перерахунок розміру пенсії не входить до компетенції суду. Даний обов»язок Законом України « Про соціальний захист дітей війни» покладено на Пенсійний Фонд України.

Крім того, оскільки відповідач є суб»єктом владних повноважень, а відповідно до п. 34 ст. 4 Декрету КМУ від 21.01.1993 року №7-93 Пенсійний Фонд України, його підприємства, установи та організації звільнені від сплати державного мита, то згідно ст. 94 КАС України, суд присуджує всі здійсненні позивачем судові витрати з Державного бюджету України.

Витрати понесені позивачем ОСОБА_1 на послуги адвоката задоволенню не підлягають, оскільки ним не надано суду належних документів на отримання адвокатської допомоги.

Керуючись, ст.ст. 46,48,152 Конституції України, ст.ст.1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ, Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих атів України» від 28.12.2007 року, Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008 року, ст.ст. 11,17,18,94,159- 163,183-2 КАС України,

Постановила :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги в розмірі 30%, як дитині війни, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2010 року.

Зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду в Каланчацькому районі Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячну недоплачену державну соціальну допомогу, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період: з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 27 грудня 2010 року з урахування виплачених 10 відсотків допомоги.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3, 40 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до вимог ч.І ст.256 КАС України підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Каланчацький районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя: