Справа № 822/5396/15
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5396/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Лабань Г.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області , третя особа на стороні відповідача головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (далі - ТУ ДСА), третя особа без самостійних вимог - головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

Просить визнати неправомірними дії ТУ ДСА в частині не нарахування та невиплати їй заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд").

Також просить зобов'язати відповідача здійснити на його користь перерахунок та виплату заробітної плати за вищевказані періоди в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років тощо).

В обґрунтування вимог позивач зазначає про те, що йому було нараховано та виплачено заробітну плату за вказані періоди без урахування вимог ст. 144 та ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус судів".

Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав суду письмові заперечення в яких зазначає про те, що ТУ ДСА здійснювало нарахування заробітної плати позивачу на підставі Закону України "Про державну службу" та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" відповідно до обсягів витрат на оплату праці, затверджених Державним бюджетом України. Зважаючи на це вважає, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити, розгляд справи здійснити без його участі

Представник головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення, в задоволенні позову просить відмовити, розгляд справи здійснити без його участі.

Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що з 03.01.2012 року позивач працює на посаді помічника судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що підтверджується копією витягу з трудової книжки.

27.07.2015 року позивач звернувся до ТУ ДСА, просивши здійснити перерахунок та виплату заробітної плати відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням змін, внесених до Закону України "Про прокуратуру".

Листом від 27.08.2015 року позивачу повідомлено про те, що його вимоги про здійснення перерахунку задоволенню не підлягають, оскільки станом на час розгляду заяви позивача відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" не вносились.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (додаток 47 до Постанови) затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів, згідно якої розмір посадового окладу помічника судді місцевого суду складає 520 грн.

У той же час у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачений розмір мінімальної заробітної плати, на рівні якої і був встановлений посадовий оклад позивача.

Водночас, абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зі змінами) передбачають, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 % посадового окладу судді місцевого суду.

Разом з тим, абз. 3 п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачає, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Згідно із п. п. 2 п. 13 Розділу ХІІІ Закону України "Про прокуратуру" Кабінету Міністрів України доручено у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Оскільки Кабінетом Міністрів України цього зроблено не було, ТУ ДСА не могло самостійно встановлювати підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь позивача.

Інакше кажучи, відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачу та виплачувати її у вищому розмірі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд уважно розглянув та оцінив посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, однак не може застосувати правову позицію у справі "Будченко проти України", на яку посилається позивач.

Це пояснюється тим, що у правовідносинах, які склались між сторонами та є предметом цієї справи, не йдеться про порушення права через відсутність механізму реалізації законодавчого положення, оскільки такий механізм є визначеним та передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

У той же час неприведення норм Постанови КМУ до вимог пізніше прийнятих Законів є недоліком діяльності вищого органу виконавчої влади та не стосується діяльності ДСА України.

Таким чином, суд не встановив ознаки протиправності у діях відповідача, зважаючи на що відхиляє позовні вимоги в цій частині як необґрунтовані.

Що стосується зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату за вересень 2015 року, суд виходить з наступного.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.2015 року у справі №826/4982/15 визнана протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не приведення постанови "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 № 268 у відповідність до ч. 1 до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції станом на 01.01.2015 року та ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції станом на 28.03.2015 року.

Таким чином, судом було встановлено, що протиправна бездіяльність була допущена саме Кабінетом Міністрів України, а не ТУ ДСА у Хмельницькій області.

У подальшому, 02.09.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" ( вступила в дію 09.09.2015 року), відповідно до якої посадовий оклад помічника голови суду встановлюється на рівні 0,4 місячного посадового окладу судді місцевого суду.

У Примітці, що міститься у відповідному додатку до Постанови зазначається, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Разом з тим, у тексті Постанови не містяться застереження про поширення дії цих норм стосовно виплаченої раніше (у 2014-2015 роках) заробітної плати а також про проведення будь - якого перерахунку. Тобто, норми зазначеної Постанови не мають зворотної дії у часі.

Отже, починаючи саме з вересня 2015 року Державна судова адміністрація України буде зобов'язана нараховувати та виплачувати заробітну плату виходячи з розміру посадового окладу, визначеного постановою КМ України № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", та з урахуванням наявних фінансових ресурсів державного бюджету, спрямованих для цих цілей ( в межах затвердженого фонду оплати праці).

Оскільки позивачем станом на час розгляду справи в суді заробітна плата за вересень 2015 року не отримана, суд не може встановлювати, в якому розмірі ТУ ДСА здійснило фактичне нарахування та виплату заробітної плати, та чи відповідає він вимогам законодавства, а тому не може робити передчасний висновок про порушення права позивача та зобов'язувати відповідача проводити будь-який перерахунок на його користь.

Інакше кажучи, суд не може зробити висновок про те, що відповідачем порушене право позивача на отримання ним заробітної плати у належному розмірі за вересень 2015 року (період з 09.09.2015) оскільки заробітна плата за вказаний період ще не нарахована і не виплачена.

Зважаючи на це, суд відхиляє вказану частину вимог як передчасні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем доведена правомірність власних дій, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_2
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_2