Справа № 805/3674/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 805/3674/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського,

Донецький окружний адміністративний суд в складі судді Аканова О.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Добровольського, 2, у порядку письмового провадження справу за позовом Добропільської об»єднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Добропільська обєднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Донецькій області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн., яка виникла на підставі податкової декларації відповідача, заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, рішення про розстрочення грошових зобов»язань, податкового повідомлення-рішення.

Вказана сума боргу станом на теперішній час відповідачем не сплачена.

Тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

За приписами ч.1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Підпунктом 191.1.1 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011р., передбачено, що податкові органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 191.1.15, 191.1.33 п. 191.1. ст. 19 Податкового кодексу України органи державної податкової служби здійснюють контроль за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цим Кодексом та законами України, за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пп. 20.1.18. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 286.2, 286.3 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Положеннями п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати землю за 2015 рік у розмірі 3502,44 грн., який виник на підставі податкових декларацій з плати за землю: № НОМЕР_1 від 25.12.2014 року і № від 28.01.2015 року на суму 3502,44 грн.

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 13.06.2014 року, відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі ставкою 20% мінімальної заробітної плати єдиного податку 2-ої групи.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України та знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі 20 % ставкою єдиного податку 2-ої групи.

За приписом пункту 291.3. ст.291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з критеріями поділу платників єдиного податку на групи, визначені пунктом 291.4. ст. 291 Податкового кодексу України, відповідач належить до 2 групи платників єдиного податку.

Відсоткова ставка єдиного податку встановлюється у розмірі 20 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку відповідно до 293.3.1. Податкового кодексу України (на теперішній час втратила чинність) для третьої і четвертої груп платників єдиного податку.

Згідно з пунктом 295.1 ст.295 платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 295.4. ст. 295 Податкового кодексу України передбачено, що сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Також, позивачем винесено податкове повідомлення рішення від 14.05.2015 № у сумі 609,00 грн., яке направлено поштою відповідача але конверт повернувся за закінченням терміну зберігання.

Єдиний податок з фізичних осіб нарахований відповідачу на підставі заяви платника про застосування спрощеної системи оподаткування та ППР від 14.05.2015 у сумі 1827,00 грн.

Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, штрафна санкція на загальну суму 4767,76 грн. нараховані на підставі рішення про розстрочення грошового зобов»язання від 30.05.2014 року №9.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 Кодексу пеня нараховується: 129.1.1. після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента. У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно з п. 129.4 ст. 129 Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Податковим органом згідно з вимогами цієї статті нарахована відповідачу пеню в сумі 43,60 грн.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Станом на момент звернення до суду з позовом та розгляду справи судом податкове зобов'язання не сплачене відповідачем, а отже, є податковим боргом.

Відповідачу податковим органом була направлена податкова вимога від 26.11.2014 № 966-25, яка у встановленому закон порядку не оскаржувалась та є чинною.

Таким чином, за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, встановлено що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що вжиті податковим органом заходи направлені на погашення податкового боргу відповідача не призвели до погашення суми податкового боргу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позові доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 183-3, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Добропільської об»єднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн., податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість в сумі 10097,20 грн., а саме:

зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 3502,44 грн. на р/р №0035, код платежу 18010900, ОКПО 37755456, МФО 834016, ГУ ДКСУ у Донецькій області, м/б м.Добропілля;

зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1827,00 грн. на р/р №0035, код платежу 18050400, ОКПО 37755456, МФО 834016, ГУ ДКСУ у Донецькій області, м/б м.Добропілля;

зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4767,76 грн. на р/р 0035 код платежу 14010100, ОКПО 37755456, МФО 834016, ГУ ДКСУ у Донецькій області, д/б м.Добропілля.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Аканов О.О.