Справа № 9589/10/1570
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-9589/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Потоцької Н.В.

при секретарі Паровенко І.П.

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2В

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Одеської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок до прокурора Комінтернівського району Одеської області, третьої особи Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання дій прокурора протиправними та скасування протесту,-

ВСТАНОВИВ:

Одеська обласна організація Українського товариства мисливців звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати дії прокурора по винесенню Протесту на Рішення за № 366-V сесії Сичаської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у довгострокову оренду згідно поданих заяв»від 13.05.2010 року в частині дачі дозволу на розробку проекту землевпорядження для відведення земельної ділянки в оренду Одеської обласної організації УООР протиправними й незаконними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що пункту 2 ст. 134 Земельного кодексу України встановлено, при поновленні й продовженні договорів оренди землі, ніяких конкурсів не потрібно, оскільки саме орендар має першочергове право на продовження договору оренди на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Також позивач зазначає, що спірна земельна ділянка, яку ми просили виділити нам в оренду, на підставі Водного кодексу України має статус земель водного фонду. Абзацом 3 ст. 85 Водного кодексу, встановлене право громадських організацій на виділення їм у користування земель прибережної зони, з метою організації й здійснення культурного оздоровлення й розвитку спорту для своїх членів. При цьому необхідна тільки згода власника землі і ніяких конкурсів провадиться не повинне.

В судовому засіданні представник позивача уточнив адміністративний позов, просив суд визнати протиправними дії прокурора по винесенню протесту та скасування його з підстав, викладених у позові та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявленого адміністративного позову, з підстав викладених в письмових запереченнях та наданих в судовому засіданні поясненнях (а/с.40-43).

Представник третьої особи (Сичавської сільської Ради Комінтернівського району Одеської області) в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 ОСОБА_3 України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та Законами України.

Згідно до статті 14 ОСОБА_3 України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання,віднесені ОСОБА_3 України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 18 Земельного кодексу України передбачено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними обєктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Пунктом 1 ст. 120 ЗК України та ч. 2 ст. 377 ЦК України визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відповідно до п. 1 ст. 116 ЗК України, підставою набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що прокуратурою Комінтернівського району на виконання приписів ч. 5 ст. 121 ОСОБА_3 України (чинній на момент принесення протесту), ст.ст. 1, 4,19, 20, 21 Закону України «Про прокуратуру»постійно здійснюється нагляд за відповідністю актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями Комінтернівського району та посадовими особами, вимогам ОСОБА_3 України та чинним законам.

Статтею 8 ОСОБА_3 України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

З цією метою, прокурором району систематично перевіряються рішення, які приймаються сесіями органів місцевого самоврядування.

При перевірці протоколу пленарного засідання сесії Сичавської сільської ради від 13 травня 2010 року встановлено, що на сесії було прийнято рішення № 366 - V «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у довгострокову оренду згідно поданих заяв», пунктом 2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Одеській облорганізації УООР загальною площею 0, 30 га під розміщення риболовно - мисливської бази терміном на 25 років в с. Кошари по вул. Рибацька, 4.

В ході перевірки було встановлено, що Рішення за № 366-V від 13.05.2011 року прийнято з порушенням вимог чинного земельного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Це ж положення передбачене ст. 16 Закону України «Про оренду землі».

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України визначено, що продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) не підлягають земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій);

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

падання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу);

створення озеленених територій загального користування;

будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок особам взамін тих, що були викуплені (примусово відчужені) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельної ділянки взамін викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику або його спадкоємцю (правонаступнику) у разі, якщо така потреба відпала;

поновлення договорів оренди землі;

надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом. Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу.

Аналізуючи приписи чинного Земельного Кодексу України, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах відсутні визначені Законом підстави які в даному випадку виключають необхідність проведення земельних торгів.

На земельній ділянці загальною площею 0, 30 га в с. Кошари по вул. Рибацька, 4 розташовані будинки та господарські споруди, які використовуються Одеською обласною організацією Українського товариства мисливців та рибалок, які у власності позивача не перебувають.

В ході судового розгляду в підтвердження цього факту судом були досліджені наступні письмові докази, лист № 4467 від 26.11.2010 р. КП Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації згідно якого повідомляється, що право власності за Одеською обласною організацією Українського товариства мисливців та рибалок зареєстровано на будинок мисливців за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, смт. Комінтернівське, вул. Грубніка, 20, на підставі свідоцтва № 18 про право власності на будинок мисливців від 09.02.2000 р. виданого на підставі рішення Комінтернівської селищної ради № 5 від 31.01.2000 р.(а/с.50); поясненнями землевпорядника Сичавської сільської ради в яких зазначається, що обєкти нерухомого майна на земельній ділянці площею 0,30 га за Одеською облорганізацією УООР в Комінтернівському районному бюро технічної інвентаризації не зареєстроване (а/с. 48).

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, згідно з положеннями статей Земельного кодексу України право на земельну ділянку з відповідним цільовим призначенням, відповідною категорією землекористування виникає на підставі рішення розпорядчих органів тільки після одержання документу, що посвідчує право користування або право власності та його державної реєстрації в органах Державного земельного кадастру.

Частинами 1 та 2 ст. 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною,здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

У відповідності до п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року - державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що при винесені Протесту прокурору на рішення № 366-V відповідач діяв в межах своєї компетенції, що було підтверджено письмовими доказами та встановленими в судовому засіданні фактами.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини 1 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи викладене вище та враховуючи недоведеність позиції позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, наданий діючим законодавством, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Зазначене було доведено відповідачем в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Одеської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок до прокурора Комінтернівського району Одеської області, третьої особи Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання дій прокурора протиправними та скасування протесту - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею на протязі пяти діб.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

В задоволенні адміністративного позову Одеської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок до прокурора Комінтернівського району Одеської області, третьої особи Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання дій прокурора протиправними та скасування протесту - відмовити повністю.

01 квітня 2011 року .

/