Справа № 2а-369\2010
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-369/2010 ПОСТАНОВА
02.11.2010 року cмт. Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДПС № 1 ОРДЗ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення посадової особи субєкта владних повноважень, про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДПС № 1 ОРДЗ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення посадової особи субєкта владних повноважень, про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи наступним.
22.09.2010 року інспектор ДПС роти ДПС № 1 ОРДЗ УМВС України в Запорізькій області прапорщик міліції ОСОБА_2 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії АР1 № 101168 в тому, що цього дня він керував автомобілем НОМЕР_1 та проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал регульованого світлофора, на підставі цього виніс постанову серії АР № 293545 від 22.09.2010 р. по справі про адміністративне правопорушення, за якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.
Позивач зазначає, що з вищевикладеним він не погодився, оскільки почав проїжджати вказане перехрестя на дозволений Правилами дорожнього руху зелений сигнал світлофору, при цьому швидкість його автомобіля складала близько 60 км/год, на самому перехресті ввімкнувся жовтий сигнал світлофору і щоб різко не гальмувати та не створювати аварійну ситуацію на перехресті він вимушений був проїхати перехрестя повністю, бо за ним рухався ще один автомобіль.
Таким чином, позивач зазначає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, якби він в той момент загальмував, то могла б статися дорожньо-транспортна пригода з непередбаченими наслідками, тобто позивач вважає, що він знаходився в стані крайньої необхідності.
Позивач у судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом по справі встановлено факт, що 22.09.2010 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що цього дня о 15 год. 58 хв. останній керував автомобілем НОМЕР_1 та проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал регульованого світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. На підставі вказаного протоколу 22.09.2010 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.
Відповідно до п. 8.10 Правил, у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед світлофором, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Однак, п.8.11. ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу світлофору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, як і вчинив позивач по справі.
У ситуації, яка склалась на дорозі 22 вересня 2010 року за участю водія ОСОБА_1, останній не створив перешкод для інших учасників дорожнього руху, тобто забезпечив безпеку дорожнього руху, а отже його дії відповідали вимогам п. 8.11. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.
Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
В матеріалах відсутні інші фактичні дані, які б свідчили, що в діях позивача дійсно міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст 122 КУпАП.
Також, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Доводи позивача наведені в позовній заяві не викликають сумніву і судом не знайдено доказів, якими б спростовувалися твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення зазначеного в постанові інспектора ДПС серії АР № 293545 від 22.09.2010 року, а тому позов підлягає задоволенню та дану постанову слід скасувати.
Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії АР1 № 101168 від 22.09.2010 р., зокрема, як зазначено вище, відповідно до ч.2 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є власне доказом в справі, а не рішенням у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тому у задоволенні даної позовної вимоги щодо скасування протоколу, суд відмовляє.
За таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 6, 7-12, 17, 69-72, 86, 102, 158 - 163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 14-1, 247, 254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС № 1 ОРДЗ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.
Скасувати постанову серії АР № 293545 від 22.09.2010 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС № 1 ОРДЗ УМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 і адміністративну справу закрити.
В частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії АР1 № 101168 від 22.09.2010 р. відмовити.
Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.А.Кондус