Справа № 814/1852/15
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 р. Справа № 814/1852/15

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Запорожана Д.В.
судді -Коваля М.П.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року по справі за поданням Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта»,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) звернулась до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Кворум-Нафта», у зв'язку з відмовою останнього від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Відповідач заперечував проти задоволення подання, вказуючи, що службовим особам позивача було правомірно відмовлено у допуску до перевірки через відсутність у них службових посвідчень працівників ДФС України.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення подання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

02.06.2015 р. наказами №197 та №198 начальника Головного управління ДФС у Миколаївської області призначено фактичні перевірки ТОВ «Кворум- Нафта» за адресами: м. Миколаїв, вул. Жовтневий, 236-6 та м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 52.

З цього приводу були виписані два направлення на перевірку на ім'я головного державного ревізор-інспектора Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 та два направлення на ім'я головного державного ревізор-інспектора Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_5

03.06.2015 р. службові особи ТОВ «Кворум-Нафти» відмовили у допуску до проведення фактичних перевірок ОСОБА_4 та ОСОБА_6, у зв'язку з відсутністю в них службових посвідчень ДФС у Миколаївській області.

09.06.2015 р. начальником ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків відповідно до ст. 94 ПК України.

Працівники Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли на перевірку без службових посвідчень працівників ДФС України.

02.06.2015 р. ОСОБА_4 використовувала службове посвідчення головного державного податкового інспектора ДПС у Миколаївській області, а ОСОБА_5 довідку від 25.05.2015 р. за №15/14-29-04-35 про те, що вона працює в ГУ ДФС України на посаді головного державного податкового інспектора.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у працівників ДФС України у Миколаївській області під час виходу на фактичну перевірку ТОВ «Кворум-Нафта» не було належних документів, які б зобов'язували платника податків допустити їх до перевірки, у зв'язку з чим у задоволенні подання належить відмовити.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2, п.94.10 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3 ст. 183-3 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що акт відмови у допуску до проведення перевірки складено 03 червня 2015 року (а.с.14).

Таким чином, обставини, що зумовили звернення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва до суду, були встановлені нею 03 червня 2015 року, однак, подання складено не раніше 09 червня 2015 року.

Отже, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва пропустила встановлений ч.3 ст. 183-3 КАС України 24-годинний строк звернення до суду з вказаним поданням. Будь-якої причини, яка б вказувала на поважність пропущення цього строку матеріали справи не містять.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає, що зазначене подання належало залишити без розгляду на підставі ч.1 ст. 100 КАС України, що помилково не було зроблено судом першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст. 203 КАС України - постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст. 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 9 ч.1 ст. 155 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого Законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення, відповідно до ч.4 ст. 202, ч.2 ст. 203 КАС України, належить скасувати, а подання залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.4 ч.1 ст. 199; ч.1 ст. 203; п.4 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 року - скасувати.

Залишити без розгляду подання Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум-Нафта».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 вересня 2015 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: Д.В. Запорожан
Суддя: М.П. Коваль