Справа № 805/2964/15-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 р. Справа №805/2964/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання Маковецькій О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: м. Словянськ, вул. Добровольського, 2, адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Великоновосілківському районі Донецької області

про стягнення витрат, понесених позивачем у звязку із виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні в Великоновосілківському районі Донецької області заборгованість по понесених позивачем у період з 1 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року витратах з виплати та доставки пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 9 464,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Чинним законодавством передбачено призначення громадянам України пенсії за інвалідністю та у звязку з втратою годувальника. Призначення зазначених пенсій і оформлення документів для їх виплати згідно ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно ст ст. 15, 21 Закону України № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», зазначені соціальні послуги та виплати здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, а відповідно до абз. 2 п. 5 ст. 24 цього закону, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до п. 1 п. п. г, д ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків покладено обовязки по своєчасному та повному відшкодуванню шкоди, заподіяної застрахованій особі внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності (у звязку з втратою годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності та у звязку з втратою годувальником внаслідок нещасного випадку на виробництві визначено Порядком, затвердженим постановою правління ПФУ від 3 березня 2003 року № 5-4/4 та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків України від 4 березня 2003 року № 4, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду звірки витрат по особовим справам потерпілих складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням ПФУ і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку Головні управління та управління Фонду в областях на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом і подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно пункту 4 Порядку № 5-4/4 відшкодуванню Фондом підлягають суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки пенсій.

Позивачем відповідачу були направлені відповідні акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 1 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року включно. Не прийнята Фондом сума склада 9 464,10 грн.

Також у позові зазначено, що позивач не може надати всі необхідні докази по справі, оскільки особи, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання перевелись до УПФУ в Великоновосілківському районі у звязку із проведенням АТО, виплати їм були призначені згідно електронних справ, а паперові справи до управління не надходили.

Не погодившись із відмовою відповідача відшкодувати зазначені вище витрати позивача за період листопад-грудень 2014 року на загальну суму 9 464,10 грн, останній звернувся до суду із даним позовом (а.с. 3-8).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити. Також надав суду перелік постанов Донецького окружного адміністративного суду, прийнятих за результатом розгляду справ між Управліннями Пенсійного фонду України (в яких раніше були на обліку зазначені у даному позові особи) та Відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування НВВтаПЗ, в яких, за думкою позивача, встановлені обставини, що підтверджують правомірність призначення переліченим у позові особам пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві (а.с. 157-158).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, зазначивши наступне.

Відповідно до ст. 21 п.п. "г", "д" Закону України № 1105-ХІV Фонд при настанні страхового випадку зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання, пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання.

Згідно з Постановою правлінь Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 5-4/4 Фондом провадиться відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою зазначених пенсій. Зокрема, відшкодуванню підлягають суми: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержав вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій. Підписання актів щомісячних звірок особових справ є одним із етапів підготовчої стадії прийняття від Пенсійного фонду документів, підтверджуючих право потерпілих та членів їх сімей на отримання відповідних пенсій безпосередньо відшкодування провадиться на централізованому, а не регіональному рівні.

Згідно ч. 16 ст. 34 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, крім випадків, передбачених п. 2 ст. 8 та ст. 9 цього Закону.

Частиною 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначений перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку, зокрема, до цього переліку входять страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

Згідно із ст. 33 Закону, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» п. 1 ч. 1 ст. 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними, зокрема, є: діти, які не досягли 16 років; жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якшо вони не працюють. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку. Документом, що засвідчує перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, є довідки уповноважених органів з місця проживання, в тому числі органів місцевого самоврядування (п.15).

У п. 18 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2008 року за № 1241М5932, «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сімї, приймаються довідки уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування, про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, одержання від годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, а також втрати джерела засобів до існування встановлюються у судовому порядку.

Згідно з п. 2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників на такі страхові виплати та соціальні послуги. При цьому ст. 35 зазначеного Закону та Інструкцією «Про порядок передачі Фонду документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату», затвердженою постановою правління Фонду від 24 квітня 2001 року № 10, передбачено перелік документів, що подаються до робочих органів Фонду для здійснення страхових виплат, а статтею 36 - обов'язок Фонду розглядати справи про призначення страхових виплат та соціальних послуг на підставі заяви потерпілого та за наявності усіх необхідних документів.

Обов'язковою умовою для відшкодування витрат на виплату пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, являється факт перебування на утриманні потерпілого непрацездатних членів сім'ї, зазначених в п. б ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», або втрата джерела засобів до існування, факт якої встановлюється в судовому порядку, а також, якщо потерпілий помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто смерть наступила за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а також в наявності у відділенні виконавчої дирекції Фонду справи про страхові виплати потерпілого з усіма необхідними документами, в тому числі - акту за Формою Н-1.

Згідно реєстру особових справ, які знаходяться у відділенні виконавчої дирекції ФССНВВ у Великоновосілківському районі Донецької області, особові справи зазначених у позові осіб до відділення не передавалась, довідки щодо перебування зазначених осіб на утриманні у померлого у відділення відсутні, як і відсутні звернення цих осіб з питань страхових виплат.

Також представник відповідача зазначив, що позивач додав до позову копію довідки Грабівської сільської ради Шахтарського району за № 273 від 25 травня 2015 року щодо перебування на утриманні потерпілого його дружини, ОСОБА_3, при цьому, згідно переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, територія Шахтарського району Донецької області (до складу якого входить і с. Грабове) входить у цей перелік, тобто, ця територія є непідконтрольною українській владі, одже, довідка, видана Грабівською сільською радою, не є дійсною.

Враховуючи наведене вище, представник відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі (а.с. 139-145).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Управліннями Пенсійного фонду України гр.-нам: ОСОБА_4 (а.с. 49), ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 57), ОСОБА_3 (а.с. 55), ОСОБА_7 (а.с. 58-59), ОСОБА_8 (а.с. 42-43), ОСОБА_9 (а.с. 60), ОСОБА_10 (а.с. 48), ОСОБА_11 (а.с. 44, 61-62), ОСОБА_12 (а.с. 67-68), ОСОБА_13 (а.с. 46-47, 63-64), ОСОБА_14 (а.с. 51-52), ОСОБА_15 (а.с. 65) призначені пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується наданими суду копіями відповідних розпоряджень; ОСОБА_16 (а.с. 53) призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Управлінням Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області була нарахована та виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та у звязку із втратою годувальника, який помер від нещасного випадку на виробництві, за листопад 2014 року: ОСОБА_15 (а.с. 41); за грудень 2014 року: ОСОБА_4 (а.с. 36), ОСОБА_5 (а.с. 34), ОСОБА_6 (а.с. 33), ОСОБА_3 (а.с. 35), ОСОБА_7 (а.с. 32), ОСОБА_8 (а.с. 31), ОСОБА_9 (а.с. 30), ОСОБА_10 (а.с. 29), ОСОБА_11 (а.с. 28), ОСОБА_16 (а.с. 37), ОСОБА_12 (а.с. 38), ОСОБА_13 (а.с. 39), ОСОБА_14 (а.с. 40), ОСОБА_15 (а.с. 41), що підтверджується наданими суду довідками.

У грудні 2014 року та січні 2015 року позивачем відповідачу були направлені документи (подання) щодо перерахування з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України коштів на фінансування витрат, повязаних із виплатою пенсій за листопад-грудень 2014 року в загальній сумі 58 765, 61 грн.

Відповідно до актів щомісячної звірки за листопад та грудень 2014 року (а.с. 9-10, 12-13), таблиць розбіжностей (а.с. 11, 11а) за листопад-грудень 2014 року та довідок позивача щодо неврахування відповідачем сум витрат (а.с. 14-27) відповідачем не прийняті до заліку, зокрема, витрати управління ПФУ в Великоновосілківському районі, понесені у звязку із нарахуванням та виплатою пенсії, призначеної ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_15, в загальній сумі 9 464,10 грн, яка складається з: 9 430,70 грн основного розміру пенсії, (а.с. 14-27) та 33,40 грн щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття (а.с. 23), а саме:

за листопад 2014 року:

600,00 грн по ОСОБА_15 (основний розмір пенсії);

за грудень 2014 року:

750,00 грн по ОСОБА_4 (основний розмір пенсії);

750,00 грн по ОСОБА_3 (основний розмір пенсії);

883,20 грн по ОСОБА_5 (основний розмір пенсії);

750,00 грн по ОСОБА_6 (основний розмір пенсії);

900,00 грн по ОСОБА_7 (основний розмір пенсії);

600,00 грн по ОСОБА_8 (основний розмір пенсії);

750,00 грн по ОСОБА_9 (основний розмір пенсії);

900,00 грн - по ОСОБА_10 (основний розмір пенсії);

600,00 грн по ОСОБА_11 (основний розмір пенсії);

425,60 грн по ОСОБА_16 (основний розмір пенсії 425,60 грн та 33,40 грн щомісячної цільової грошової допомоги);

750,00 грн по ОСОБА_12 (основний розмір пенсії);

600,00 грн по ОСОБА_13 (основний розмір пенсії);

55,30 грн по ОСОБА_14 (основний розмір пенсії);

150,00 грн по ОСОБА_15 (основний розмір пенсії);

Зазначене визнається сторонами по справі та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пояснень представників сторін та матеріалів справи, відповідачем не були прийняті до заліку зазначені вище витрати позивача у звязку із тим, що, по-перше, відшкодування спірних витрат має відбуватись на централізованому рівні (між Пенсійним фондом України та Фондом СС НВВтаПЗ України); по-друге, у відповідача відсутні особові справи вказаних осіб та, відповідно, відсутні і всі необхідні документи, які підтверджують законність призначення вказаним особам пенсії по втраті годувальника та підтверджують відповідний розмір призначених пенсій; по-треттє, вказані особи не звертались до відділення фонду соціального страхування зі зверненнями з питань здійснення страхових виплат.

Як зазначив представник позивача та визнав представник відповідача, всі вказані вище особи є тимчасовими переселенцями, які у звязку із проведенням на території Донецької області АТО виїхали із зони, непідконтрольної владі Україні, на територію Великоновосілківського району Донецької області, де тимчасово проживають. На підтвердження статусу пятьох з них (ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_12Г.) суду надані копії відповідних довідок (а.с. 48, 50, 54, 56, 66).

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 72 КАС України, беручи до уваги визнання сторонами факту перебування всіх зазначених вище осіб у статусі тимчасових переселенців у звязку із проведенням АТО, суд вважає ці обставини встановленими.

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазнчити наступне.

Спірні правовідносини регулюються чинними на час виникнення спірних правовідносин редакціями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (назва в редакції, яка діє з 1 січня 2015 року, до 1 січня 2015 року ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності») від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі ОСОБА_6 України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ОСОБА_6 № 1105-ХІV), Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі ОСОБА_6 України Про пенсійне забезпечення, ОСОБА_6 № 1788-XII), Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи), Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року № 5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за № 376/7697 (далі Порядок № 5-4/4), Інструкцією про порядок передачі Виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворюваннях України документів, що підтверджують право застрахованого чи членів його сімї на страхову виплату, затвердженої Постановою Правління Фонду ССНВВ України від 20 квітня 2001 року № 10 (згідно діючого законодавства не підлягає реєстрації в органах юстиції, далі Інструкція № 10).

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

За пенсійним страхуванням згідно з приписами ст. 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених ч. 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 25 Основ за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

1 січня 2004 року набрав чинності ОСОБА_6 України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який частково дублює норми раніше прийнятого, але ще чинного Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Оскільки за змістом вищевказаної норми дія Закону № 1788-XII не поширюється на визначення права на пенсію у звязку з втратою годувальника, ці відносини регулюються Законом № 1058-IV.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, призначаються відповідно до Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (назва в редакції, яка діяла до 1 січня 2015 року, після 1 січня 2015 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Згідно зі ст. 33 зазначеного Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» п. 1 ч. 1 ст. 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами, серед іншого, є діти, які не досягли 16 років; жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якшо вони не працюють.

Відповідно до ст. 24 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Зазначене передбачено і частиною 4 ст. 26 Основ.

Відповідно до п. 2 Порядку № 5-4/4, цей порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі ФСС НВПЗ) Пенсійному фонду України (далі ПФУ) витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Згідно п. 4 Порядку № 5-4/4 відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячно цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім і померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію, сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 встановлено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні Управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції ФСС НВПЗ на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Суд зазначає, що зазначений порядок відшкодування Пенсійному фонду України Фондом соціального страхування витрат, повязаних із виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, застосовується у випадку відсутності спору щодо цих витрат.

Саме цьому суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності у позивача права звертатись до суду із позовними вимогами про стягнення зазначених витрат.

Разом із цим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений ст. 21 Закону № 1105-ХІV, відповідно до якої Фонд зобовязаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоровя, в тому числі пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Статтею 28 Закону № 1105-ХІV встановлено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із ст. 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми, в тому числі, складаються із страхової виплати пенсії у звязку з втратою годувальника.

Проаналізувавши вищезазначені норми права, суд дійшов висновку, що страхові виплати пенсії у звязку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1105-ХІV Фонд виплачує у разі настання страхового випадку виключно особам, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом «д» п. 1 ч. 1 ст. 21 цього Закону), перелік яких міститься у ст. 33 зазначеного Закону. У разі якщо особи, яким призначені пенсії у звязку з втратою годувальника, не підпадають під визначений ст. 33 Закону № 1105-ХІV перелік осіб, які мають право на одержання страхової виплати пенсії у звязку з втратою годувальника, витрати, понесені управлінням ПФУ у звязку з виплатою та доставкою таких пенсій, не підлягають відшкодуванню Фондом.

Таким чином, у випадку отримання від УПФУ документів (подання) щодо перерахування з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України коштів на фінансування витрат Управління, повязаних зі виплатою особам пенсії по втраті годувальника та пенсій по інвалідності у звязку із трудовим каліцтвом, відділення Фонду має перевірити чи підпадають особи, яким Управлінням ПФУ виплачені вказані пенсії, під перелік осіб, що міститься у ст. 33 Закону № 1105-ХІV.

Вказана перевірка здійснюється шляхом дослідження документів, що підтверджують право застрахованого чи членів його сімї на страхову виплату.

Відповідно до Інструкції про порядок передачі Виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворюваннях України документів, що підтверджують право застрахованого чи членів його сімї на страхову виплату, серед інших документів, зазначених у даній інструкції, обовязковими є: акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 (якщо мав місце нещасний випадок) або нотаріально завірена копія, акт про розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-5 (якщо мав місце нещасний випадок) або нотаріально завірена копія, акт розслідування професійного захвоювання (якщо таке встановлено) або нотаріально завірена копія, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або нотаріально завірена копія, висновки МСЕК про ступень втрати професійної працездатності або нотаріально завірена копія, довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну допомогу, документ, який підтверджує знаходження особи на утриманні потерпілого та інші.

При цьому, згідно частин 9-11 ст. 34 Закону № 1105-ІІІ у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у ст. 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із ст. 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається шляхом ділення частини заробітку потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб. Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.

У випадку відсутності зазначених вище документів відділення Фонду позбавлено можливості перевірити наявність та достатність підстав для відшкодування УПФУ суми витрат, повязаних із виплатою такої пенсії.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону № 1105-ХІV передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом.

При цьому, відповідно до п. 7 Інструкції про порядок передачі Виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворюваннях України документів, що підтверджують право застрахованого чи членів його сімї на страхову виплату, якщо в особовій справі потерпілого або особи, яка одержує відшкодування шкоди у звязку зі смертю годувальника, відсутні деякі документи, передбачені п.п. 4-5 цієї Інструкції, то така справа ВВД Фонду від страхувальника не приймається до повного укомплектування.

Крім цього, обовязкова наявність для оформлення та здійснення відшкодування будь-яких виплат віділенням фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зазначених вище документів витікає і зі змісту ст.ст. 35, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Так, відповідно до ч. 3 ст. 36 зазначеного Закону, підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами; згідно ч. 7 цієї ж статті страхові виплати залежать, зокрема, від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (у випадку призначення пенсії по інвалідності у звязку із отриманим трудовим каліцтвом); відповідно до ч. 1 ст. 38 зазначеного Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоровя.

Таким чином, для здійснення відділенням ФСС відшкодування управлінню ПФУ витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій по втраті годувальника, територіальному органу фонду мають бути надані докази на підтвердження правомірності призначення та сплати цих виплат (акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 (якщо мав місце нещасний випадок) або нотаріально завірена копія, акт про розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н-5 (якщо мав місце нещасний випадок) або нотаріально завірена копія, акт розслідування професійного захвоювання (якщо таке встановлено) або нотаріально завірена копія, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або нотаріально завірена копія, висновки МСЕК про ступень втрати професійної працездатності або нотаріально завірена копія (у випадку призначення пенсії по інвалідності у звязку із трудовим каліцтвом), довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну допомогу, документ, який підтверджує факт перебування особи на утриманні померлого працівника (годувальника) та інші).

Як встановлено в судовому засіданні, зазначені документи не були передані відповідачу.

Позивачем на підтвердження правомірності призначення зазначеним у позові особам пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання, суду надані:

- атестат ОСОБА_12 (а.с. 128) та атестат на ОСОБА_5 (а.с. 132);

- копії розпоряджень про призначення пенсії (а.с. 42-49, 51-53, 55, 57-65, 67-68);

- копії інших документів, зокрема: довідки від 22 травня 2015 року про спільне проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_18 (а.с. 69); свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.с. 71); свідоцтва про смерть ОСОБА_18 (а.с. 72); акту від 18 грудня 1985 року про нещасний випадок на виробництві, який трапився з ОСОБА_18 (а.с. 73-74); витягу з трудової книжки ОСОБА_14 (а.с. 75-77); акту від 27 червня 2002 року про нещасний випадок на виробництві, який трапився з ОСОБА_20 (а.с.78-82); акту від 2 червня 1969 року про нещасний випадок на виробництві, який трапився з ОСОБА_21 (а.с. 83-84); свідоцтва про шлюб ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (а.с. 85); свідоцтва про смерть ОСОБА_21 (а.с. 86); довідки від 25 травня 2015 року, підписаної сільським головою Грабовської сільської ради, про спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_21 (а.с. 87); свідоцтва про народження ОСОБА_23 (мати ОСОБА_15, батько ОСОБА_24І.) (а.с. 87); свідоцтва про смерть ОСОБА_24 (а.с. 88); акту від 27 червня 2002 року про нещасний випадок на виробництві, який трапився з ОСОБА_24 (а.с. 90-95); на підтвердження факту проживання однією сімєю та визнання членами однієї родини ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_23 - Рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2013 року (а.с. 96-99), Ухвали Апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2013 року (а.с. 100-102), Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2013 року (а.с. 103-104), Ухвали Вищого спеціалізованого суду україни від 14 серпня 2013 року (а.с. 106-109); витягу з трудової книжки ОСОБА_25 (а.с. 110-119); акту від 2 листопада 1993 року про нещасний випадок на виробництві, який трапився з ОСОБА_25 (а.с. 120-123); Рішення Совєтського районного суду м. Макіївка Донецької області від 28 листопада 2008 року про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_26 та ОСОБА_25 (а.с. 124); свідоцтва про шлюб ОСОБА_25 і ОСОБА_27 (а.с. 125); свідоцтва про смерть ОСОБА_25 (а.с. 126); свідоцтва про смерть ОСОБА_28 (а.с. 159); довідки від 23 липня 2009 року про спільне проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_28 (а.с. 160); довідки від 29 січня 1993 року про те, що ОСОБА_8 є на обліку Куйбишевського районного відділу соцзабезпечення по втраті годувальника (а.с. 161); свідоцтва про одруження ОСОБА_28 та ОСОБА_29 (а.с. 162); посвідчення від 25 лютого 2004 року про те, що ОСОБА_8 отримає пенсію за віком (а.с. 165); акту від 16 січня 1988 року про нещасний випадок на виробництві з ОСОБА_28 (а.с. 166).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд зазначає, що надані суду копії не засвідчені належним чином; оригінали зазначених вище документів для огляду суду не надані (за поясненням представника позивача - у звязку із їх знаходженням в особових справах, які залишились на неконтрольованій владою України территорії).

У звязку із наведеним вище, у суду відсутні підстави вважати надані копії належними доказами у справі.

Згідно ст. 70 КАС україни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначено позивачем у додаткових поясненнях (а.с. 157-158) Донецьким окружним адміністративним судом розглядались справи за позовами Управлінь Пенсійного фонду України, в яких зазначені у позові особи перебували на обліку до переміщення на територію Великоновосілківського району, за результатом розгляду яких були прийняті постанови: від 17 червня 2014 року по справі № 805/4016/14, від 3 грудня 2013 року по справі № 805/15781/13-а, від 23 липня 2013 року по справі № 805/7963/13-а, від 2 вересня 2013 року по справі № 805/11204/13-а, від 26 березня 2014 року по справі № 805/3058/14, від 12 серпня 2013 року по справі № 805/10912/13-а, від 21 травня 2013 року по справі № 805/5408/13-а, від 31 лютого 2013 року по справі № 454/13-а, від 22 липня 2013 року по справі № 805/9295/13-а, від 12 лютого 2014 року по справі № 805/1042/14, від 15 жовтня 2013 року по справі № 805/14112/13-а, від 11 вересня 2013 року по справі № 11827/13-а, від 5 липня 2013 року по справі № 805/7402/14-а, від 17 квітня 2014 року по справі № 805/4222/14, від 12 лютого 2014 року по справі № П/805/4/14, від 12 березня 2014 року по справі № 805/2586/14, від 22 квітня 2013 року по справі № 805/4121/13, від 18 липня 2013 року по справі № 805/8921/13-а, від 11 лютого 2014 року по справі № 2а/0570/17773/2012, від 2 грудня 2013 року № 805/15599/13-а, від 29 жовтня 2013 року по справі № 2а-19499/10/0570, від 25 грудня 2013 року по справі № 805/15043/13-а, від 9 липня 2013 року по справі № 805/3702/13-а.

Позивач просить суд врахувати при прийнятті рішення у даній справі обставини, встановлені судом при розгляді наведених вище справ (а.с. 157-158).

Беручі до уваги приписи ст.ст. 69-70 КАС України, враховуючі відсутність у позивача копій зазначених вище рішень, суд дійшов висновку про необхідність отримання та дослідження в судовому засіданні цих судових рішень.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_30 суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (у редакції рішення ОСОБА_30 суддів України від 2 квітня 2015 року № 25) затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Відповідно до цього Положення адміністратором автоматизованої системи для судів адміністративної юрисдикції розроблена Електронна система документообігу «Діловодство спеціалізованого суду», яка функціонує в судах адміністративної юрисдикції - в тому числі і у Донецькому окружному адміністративному суді. Згідно абз. 16 пп. 1.2.1 п. 1.2 та пп. 2.9.1 п. 2.9 цього Положення зазначена електронна система містить у собі оригінали електронних судових рішень електронних примірників судових рішень з електронним цифровим підписом судді (головуючого судді або судді-доповідача у разі колегіального розгляду судової справи).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість дослідження змісту наведених вище постанов на підставі копій цих судових рішень, отриманих з Електронної системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду».

Як вбачається з копій постанов Донецького окружного адміністративного суду, прийнятих за результатом розгляду адміністративних справ № 805/454/13-а, № 805/5408/13-а, № 805/7402/13-а, № 805/8921/13-а, № 805/9295/13-а, № 805/10912/13-а, № 805/11827/13-а, № 805/14112/13-а, № 805/15599/13-а, № 805/1042/14, № П/805/4/14, № 805/2586/14, № 805/3058/14, № 805/4222/14, № 805/4121/14, 805/4016/14 - в межах цих справ правомірність/неправомірність призначення та виплати Управліннями ПФУ ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_26, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, та пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва не була предметом розгляду (а.с. 196-247).

Разом із цим, правомірність/неправомірність призначення та виплати пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання, та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, - ОСОБА_26, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_15 розглядалась Донецьким окружним адміністративним судом в рамках адміністративних справ № 2а/0570/17773/2012, № 805/3702/13-а, № 805/7963/13-а, № 805/11204/13-а, № 2а-19499/10/0570, № 805/15781/13-а, 805/15043/13-а. Так:

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року, прийнятою за результатом розгляду справи № 2а/0570/17773/2012, встановлено, що ОСОБА_26 на момент смерті годувальника не перебувала на його утриманні та не мала статусу непрацездатної особи у розумінні ч. 2 ст. 33 Закону № 1105-XIV (а.с. 167-169). Відповідно до відомостей, отриманих з автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень «Єдиний державний реєстр судових рішень», який створений на виконання Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV (http://www.reyestr.court.gov.ua/) вказана постанова залишена без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2013 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/30224474) та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 березня 2015 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/43407683);

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 3 липня 2013 року у справі № 805/3702/13-а (а.с. 170-173), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33313708); постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року у справі № 805/15043/13-а (а.с. 193-195), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/37174346) та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/41645955), встановлено, що ОСОБА_3 на момент смерті годувальника не досягла 55 років та не має права на отримання пенсії у звязку із втратою годувальника відповідно до Закону № 1105-XIV;

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 року у справі № 805/7963/13-а (а.с. 174-179), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33813212); постановою Донецького окружного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року у справі № 805/15781/13-а (а.с. 188-192), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/36718285), встановлено, що ОСОБА_31 на момент смерті годувальника було 38 років, вона не перебувала на його утриманні та не мала права на отримання пенсії у звязку із втратою годувальника;

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2013 року у справі № 805/11204/13-а (а.с. 180-187), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2013 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/34025015) та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 січня 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/36970058), встановлено, що ОСОБА_13 на момент смерті годувальника не досягла 55 років, була працездатною та не мала права на одержання щомісячних виплат за Законом № 1105-XIV;

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у справі № 2а-19499/10/0570 (а.с. 184-187), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/36252398) та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/40263732), встановлено, що ОСОБА_6 на момент призначення пенсії у звязку із втратою годувальника не досягла 55 років та не мала права на одержання виплат за Законом № 1105-XIV;

- постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року у справі № 805/15043/13-а (а.с. 193-195), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/37174346) та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/41645955), встановлено, що ОСОБА_15 на момент смерті годувальника не досягла 55 років та не мала права на одержання виплат за Законом № 1105-XIV.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Інших доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем суду не надано.

Враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги наведені вище приписи нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно не прийняті до заліку та не сплачені витрати позивача, повязані з виплатою останнім у листопаді грудні 2014 року пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_26, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15Б.в загальній сумі 9 464,10 грн.

Відповідно, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача зазначених витрат , задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 90, ст. 94, ст. 112, ст. 122-154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Великоновосілківському районі Донецької області про стягнення витрат, понесених позивачем у звязку із виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені в судовому засіданні в присутності представників сторін.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текс постанови складений та підписаний 23 вересня 2015 року.

Суддя Волгіна Н.П.