Справа № 14769/10/2070
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 лютого 2011 р. № 2-а- 14769/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чалого І.С.,

при секретарі судового засідання Елоян Ж.Г.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Харківської області про скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.05.2010 року №/0, від 16.06.2010 року №/1, від 26.08.2010 року №/2 та від 10.11.2010 року №/3 у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на незаконність спірного рішення, невідповідність висновків, які викладених в акті перевірки, фактичним обставинам у справі та нормам чинного законодавства України. Позивач наполягає на реальності укладеного договору №01/08-02 купівлі-продажу від 01.08.2008 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФО-П ОСОБА_2І.) та приватним підприємством «багатопрофільною фірмою «Одрі»(далі - ПП "БФ "Одрі"), посилаючись на первинні документи (видаткову та податкову накладні, платіжні доручення про сплату, рахунок-фактуру, шляхові листи). Висновки перевіряючих про порушення позивачем п.п.7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. №168/97-ВР вважає безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Позивач вважає, що такі події, як неподання з 22.05.2009 р. контрагентом ПП «БФ «Одрі»податкової звітності до податкового органу, пояснення керівника та засновника ОСОБА_3, надані на адресу керівника ВПМ ДПІ у Зміївському районі, що значно відрізняються від тих пояснень, наданих вказаною громадянкою в якості свідка при допиті 23.02.2009 р., відбулись вже після укладання та виконання спірного договору, тому не можуть свідчити про неможливість укладення або нікчемність останнього. Позивач вказує, що у 2008 р., тобто на час здійснення господарських правовідносин, ПП «БФ «Одрі»мало свідоцтво №100104250 про реєстрацію платника податку на додану вартість, видане Ленінською МДПІ у м. Луганську 13.03.2008 р. та підприємство перебувало у реєстрі платників податку на додану вартість, подавало звітність до податкового органу з ПДВ, тому мало право виписувати податкові накладні. З огляду на зазначене, висновки перевірки про нікчемність вказаного договору, за твердженням позивача, суперечить фактичним обставинам справи та спростовується наданими позивачем до матеріалів справи доказами.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення як незаконні та необґрунтовані та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач свого представника до судового засідання не направив з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи, повідомлений був своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи щодо відкладення розгляду справи суду не надавав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній доказами.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцем державної податкової інспекції у Зміївському районі (далі - ДПІ у Зміївському районі Харківської області) 19.05.2010 р. проводилася документальна невиїзна (камеральна) перевірка ФО-П ОСОБА_2 з питання достовірності відображених показників у податкові декларації по податку на додану вартість за серпень 2008 року.

Перевіркою встановлено, що у 2008 році ФОП ОСОБА_2 мало взаємовідносини з ПП "БФ "Одрі"", а саме: ФОП ОСОБА_2 (покупець) укладено договір куплі-продажу з ПП "БФ "Одрі" (продавець) за № 01/08-02 від 01.08.2008 р. по придбанню товарно-матеріальних цінностей, а саме дизельного палива. На виконання умов угоди № 01/08-02 від 01.08.2008 р. ПП "БФ "Одрі" в серпні 2008 року реалізувало ФОП ОСОБА_2 дизельне паливо в кількості 23419 л на загальну суму 146368,75 грн., в т.ч. ПДВІ 24394,79 грн., на що ПП "БФ "Одрі" виписана податкова накладна за № 05/07-08 від 05.08.2008 р., яка була підписана керівником підприємства ОСОБА_3 та скріплена печаткою підприємства.

В акті перевірки зроблено висновок, що позивачем порушено ст. 203, 215, ч.1 ст.216, ст. 228, 626, 629, 658 Цивільного кодексу України в частині укладення правочинів між ФО-П ОСОБА_2 та ПП «БФ «Одрі», які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, п.п. 7.4.4. п.7.4, п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого ФО-П ОСОБА_2 було завищено податковий кредит за серпень 2008 року в сумі 24394,79 грн.

За результатами перевірки було складено акт № 528/17-025/НОМЕР_1 від 19.05.2010 р.

На підставі акту перевірки керівником ДПІ у Зміївському районі Харківської області було винесено податкове повідомлення-рішення від 28.05.2010 р. №/0, яким було визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 36592,19 грн. (основний платіж - 24394,79 грн., штрафна (фінансова) санкція-12197,4 грн).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 28.05.2010 р. №/0 в порядку п.п. 5.2.2 п.5.2 ст. 5 Закону України №2181 "Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" до ДПІ у Зміївському районі Харківської області, ДПА у Харківській області, ДПА України.

Рішенням відповідача, а в подальшому рішеннями ДПА регіонального рівня та ДПА України, скаргу позивача було залишено без задоволення, відповідно рішення-повідомлення без змін.

З метою доведення платника податків до нового граничного строку сплати податкових зобов'язань, після кожного розгляду скарг ДПІ у Зміївському районі Харківської області виносились податкові повідомлення-рішення через дріб, а саме №/1 від 16.06.2010 року , №/2 від 26.08.2010 року та №/3 від 10.11.2010 року, що передбачено підпунктом 4.6 пункту 4 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 року №253, із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Мін'юсті України №06.07.2001 року №567/5758, в якому зазначено, що за результатами розгляду скарг виноситься податкове повідомлення-рішення та через дріб номер скарги, щодо якої надсилається податкове повідомлення-рішення.

Згідно з п.1.6, 1.7 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом, а податкове зобов'язання - це загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку у звітному (податковому) періоді, що визначена згідно з цим законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Приписами п.п.7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що до складу податкового кредиту підлягають включенню суми сплаченого (нарахованого) податку, що підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, що 01.08.2008 року між ФО-П ОСОБА_2 та ПП «БФ «Одрі»було укладено договір купівлі-продажу №01/08-02, відповідно до умов якого приватне ПП «БФ «Одрі»(продавець) передає у власність ФО-П ОСОБА_2 (покупець), а ФО-П ОСОБА_2 (покупець) приймає та сплачує за товар дизельне паливо.

На виконання умов договору №01/08-02 від 01.08.2008 року ПП «БФ «Одрі»на адресу позивача була виписана податкова накладна №05/07-07 від 5 серпня 2008 р. на суму 146368,75 грн., у т. ч. ПДВ 24394,79 грн.

Позивачем було перераховано на користь ПП «БФ «Одрі»грошові кошти за виконані роботи, що підтверджується платіжними дорученнями № 492 від 11.08.2008 р. на суму 111000,00 грн., сума ПДВ 18500,00 грн., №499 від 12.08.2008 р. на суму 20000,00 грн., сума ПДВ 3333,33 грн., №501 від 13.08.2008 р. на суму 15368,75 грн., сума ПДВ 2561,46 грн. Всього сплачено позивачем постачальнику 146368,75 грн., сума ПДВ 24394,79 грн.

Тобто, сторони виконали свої зобовязання за укладеним договором.

Перевезення дизельного палива проведено власним транспортом ФО-П ОСОБА_2 автомобілем DAF 95, 1997 р. випуску, який позивач придбав відповідно до договору купівлі-продажу №6-4326 від 10.04.2008 р. на універсальній автомобільній товарній біржі «Харків». Перевезення дизельного палива здійснив водій ОСОБА_4, який є найманою особою позивача відповідно до укладеного трудового договору між працівником і фізичною особою, що зареєстрований у Зміївському районному центрі зайнятості №434 від 11.09.2007 р.

Матеріалами справи підтверджується, що придбане дизельне паливо в кількості 23419 л позивачем було в подальшому продано ТОВ «Нафта-Полюс»відповідно до укладеного договору купівлі-продажу №05 від 10.12.2007 р. та видаткової накладної №52 від 06.08.2008 р., Довіреності ЯПЗ №672475 від 05.08.2008 р., податкової накладної №34 від 06.08.2008 р., товарно-транспортної накладної 02 АБЗ №627436.

Відповідно до п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97 р. № 168/97-ВР, у якому визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

ПП «БФ «Одрі»згідно свідоцтва про державну реєстрацію було зареєстровано як юридична особа з 15.02.2008 р., та мало свідоцтво платника податків на додану вартість за № 100104250.

Відповідно до довідки Головного управління статистики у Харківській області директором ПП «БФ «Одрі»була ОСОБА_3

ФО-П ОСОБА_2 та ПП «БФ «Одрі»належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності.

Зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку ДПІ у Зміївському районі Харківської області в акті перевірки відсутні.

Таким чином, позивачем виконані всі умови для формування податкового кредиту, при цьому, за загальнодоступною інформацією, на момент складання податкових накладних, ПП «БФ «Одрі»був офіційно зареєстрований платником ПДВ та мав право складання податкових накладних.

Щодо посилання в акті перевірки відповідача на те, що ПП «БФ «Одрі»не звітує до Ленінської МДПІ у м. Луганську суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. Підпункти 10.1., 10.2. ст.10 Закону України "Про податок на додану вартість", передбачають, що особами, відповідальними за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, та за повноту та своєчасність його внесення до бюджету є платники податку.

За таких обставин, відповідальність за не подання податковому органу звітності покладена на контрагента позивача -ПП «БФ «Одрі».

Таким чином, суд дійшов висновку, що неподання податкової звітності контрагентом позивача, при фактичному здійсненні господарської операції, не впливає на податковий кредит позивача.

Щодо посилання відповідача на те, що угоди укладені між позивачем та ПП «БФ «Одрі» є нікчемними, з посиланням на вимоги ст. 203, 215, ч.1 ст.216, ст. 228, 626, 629, 658 ЦК України, суд зазначає:

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 215 УЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається

Відповідно до п.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з вимогами ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 205 Цивільного Кодексу України правочин може бути вчинятися усно або у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст. 207 Цивільного Кодексу України та ч.1 ст. 181 Господарського Кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами та скріплений печаткою.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 208 Цивільного Кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочин між юридичним особами.

Згідно з ч.1 ст. 638 Цивільного Кодексу України та ч.8 ст. 181 Господарського Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.3 ст. 180 Господарського Кодексу України істотними умовами господарського договору є предмет, ціна та строк дії договору.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становить умови, визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Дослідивши договір між ФО-П ОСОБА_2 та ПП «БФ «Одрі»суд вважає, що договір укладені відповідно до вимог діючого законодавства та він відповідає вимогам ч.1 ст.205, ч.2. ст.207, ч.1 ст.208, ч.1 ст. 638, ч.3 ст.639 ЦК України, ст.ст. 179, 180, 181 ГК України. Сторонами за договором погоджені всі істотні умови і досягнута домовленість щодо їхнього виконання.

Суд зазначає, що на час розгляду судом справи умови договору виконані з боку сторін.

Судом не встановлені факти, які свідчили б про те, що зміст договору не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Також, суд вважає занеобхідне зазначити, що в акті перевірки на підставі якого винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення вказується на пояснення керівника та засновника ПП «БФ «Одрі»ОСОБА_3, наданих на адресу керівника ВПМ ДПІ у Зміївському районі, щодо того що вона немала ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності ПП «БФ «Одрі", підприємство створювалось без мети зайняття підприємницькою діяльністю, з ФО-П ОСОБА_2 не знайома, ніяких фінансово-господарських відносин ПП «БФ «Одрі»в особі ОСОБА_3 з ФО-П ОСОБА_2 не мала.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови Старшого слідчого по ОВД НМ ДПА в Луганській області про припинення кримінальної справи №41/09/8019 в частині створення невстановленими особами юридичної особи ПП «БФ «Одрі»від 27.07.2009 р., вказано що в ході проведеного слідства встановлено, що ОСОБА_3 виконала всі необхідні дії по реєстрації ПП «БФ «Одрі»в повному обсязі та порядку встановленому діючим законодавством, не мала при цьому наміру займатися незаконною діяльністю, а також наміру прикривати яку не будь незаконну діяльність, підписувала документи, відкривала рахунки в банківських установах м. Луганська. В порушенні кримінальної справи в відношенні ОСОБА_3 за ст. 205 КК України відмовлено.

Також, Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2009 р. по адміністративній справі №2а-21003/09/1270 у задоволенні позовних вимог Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську до приватного підприємства «БФ «Одрі»про припинення юридичної особи, визнання недійсним запису про державну реєстрацію відмовлено за необґрунтованістю.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 28.05.2010 року №/0, від 16.06.2010 року №/1, від 26.08.2010 року №/2 та від 10.11.2010 року №/3 за податком на додану вартість на загальну суму 36592,19 грн., з яких за основним платежем 24394,79 грн., штрафні (фінансові) санкції 12197,4 грн. винесені відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України, а отже є такими, що підлягають скасуванню.

Отже позов ФО-П ОСОБА_2 є обґрунтований, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Харківської області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідолмення-рішення від 28.05.2010 року №/0, від 16.06.2010 року №/1, від 26.08.2010 року №/2 та від 10.11.2010 року №/3 у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2011 року.

Суддя І.С.Чалий