Справа № 2а/0270/1108/11
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2011 р. Справа № 2а/0270/1108/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області

до: громадянки ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2

про: примусове видворення за межі України

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області до громадянки ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України.

Позов мотивовано тим, що гр. ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2 перебуває на території України на нелегальному становищі та ухиляється від добровільного виїзду з території України.

Ухвалою суду від 15 березня 2011 року провадження по справі відкрито.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з"явлась, однак надала суду письмову заяву щодо розгляду справи за її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Враховуючи те, що від обох сторін по справі надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд, відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України, прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Громадянка ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибула на територію Україну 11.11.03 р. через КПП Бориспіль по освітній візі, відкритій на підставі запрошення на навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені ОСОБА_3.

При проведенні заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, відповідач була виявлена працівниками СГІРФО Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області.

Встановлено, що відповідач 18.05.09 р. наказом ректора Університету №154 відрахована з числа студентів. Офіційно не працевлаштована, дозвіл на працевлаштування в Україні відсутній, власного житла не має, приймаюча сторона в Україні відсутня, законних джерел доходу не мала.

Відтак за порушення міграційного законодавства України, на підставі ч. 2 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішенням начальника Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області від 11.06.2009 року громадянка ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2 була видворена з України в добровільному порядку та виставлено заборону стосовно подальшого вїзду в Україну терміном на 5 (пять) років. При цьому, відповідача було зобовязано покинути територію України до 11.07.09 р.

Проте, відповідач у визначений термін територію України не залишила, оскарживши рішення про видворення до Вінницького окружного адміністративного суду. 27.12.10 р. ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду позовну заяву громадянки ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2 про оскарження зазначеного рішення залишено без розгляду.

Однак, відповідач ухиляється від добровільного виїзду з України, продовжує злісно порушувати положення ст. 32 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідач перебуває на території України нелегально, постійного місця проживання не має, приймаюча сторона відсутня. Таким чином, було встановлено, що відсутні законні підстави для подальшого її перебування на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Згідно з ч. 4 ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі ст.ст. 112, 136 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено відсутність підстав для відмови у прийнятті визнання адміністративного позову відповідачем. Дії відповідача не суперечать закону і не порушують чиї небудь права, свободи чи інтереси.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на відсутність приймаючої сторони, постійного місця проживання, законних підстав для перебування на території України, враховуючи, що відповідач не заперечувала проти заявленого позову, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Видворити в примусовому порядку за межі України громадянку ОСОБА_1 Ібрахім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: