Справа № 2-а/1408/31/12
Суддя: Висоцький М. Т.
Дата ухвалення: 2012-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа №2-а/1408/31/2012
ПОСТАНОВА

25.12.12 року Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретареві судового засідання Кошляку 1.1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Врадіївка справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної державної інспекції праці в Миколаївській області в особі головного державного інспектора праці ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

17 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної державної інспекції праці в Миколаївській області в особі головного державного інспектора праці ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.12.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 грудня 2012 року, постановою головного державного інспектора праці ОСОБА_2 на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за порушення ст. 188-6 КУпАП, яку вона вважає незаконною, оскільки дана постанова в супереч вимогам ст.ст.256,268 КУпАП виносилась відповідачем та складався протокол в її відсутність. Окрім цього, вона не вважає себе винною так, як причиною не виплати заробітної плати очолюваним нею підприємством являється те, що такі кошти не були виділені вище стоячим органом, який здійснює фінансування в зв»язку з їх арештом за постановою суду, тому просить її скасувати.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, але надала до суду заяву про розгляд даної адміністративної справи в її відсутність, всі підстави викладенів поданій до суду заяві,

підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надав до суду заперечення, в якому позов не визнав, при цьому зазначив, що стягнення на ОСОБА_1, накладено правомірно, і підстав для його скасування не має.

3»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив слідуючі факти та правовідносини сторін.

Як вбачається з установчої частини протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2012 року, складеного головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області ОСОБА_2, ОСОБА_1 будучи на посаді начальника філії «Врадіївський райавтодор» вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-6 КУпАП яке виразилось в тому, що (дослівно:) «На час ІРгеревірки встановлено, що на підприємстві філія «Врадіївський райавтодор» визначені строки виплати зарплати 22 та 7 числа місяця наступного, заробітна плата сплачується не своєчасно та не в першочерговому порядку, через проміжок часу що перевищує 16 днів між днями виплати, як приклад, відомість на виплату заробітної плати за жовтень 2012 року №10 всього до виплати 57,042 тис.грн. зарплата не виплачена, відомість на виплату авансу за листопад місяць 2012 року зарплата не виплачена. Всього на час перевірки рахується заборгованість по зарплаті перед 41 працівником, як приклад; ОСОБА_3 1890, ОСОБА_4 1820 грн., ОСОБА_5 1293 грн., заробітна плата не виплачена, що є порушенням ст. 115 КЗпПУ та ст. 15 ЗУ №108 «Про оплату праці», ст.97 ч.5 КЗпПУ», дії якої кваліфіковано по ст. 188-6 КУпАП.

За вказані дії, винесеною відповідачем постановою від 06.12.2012 року ОСОБА_1 була визнана винною по ст. 188-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стя^ення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Судом встановлено, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та при розгляді справи і винесенні відповідачем оскаржуваної постанови, остання в супереч вимогам ст.ст.256,279 КУпАП не запрошувалась і не була присутня, з своїми правами та обов»язками ознайомлена не була, від дачі пояснень по суті правопорушення, підпису протоколу в присутності свідків не відмовлялася.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що вимоги позивачки є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Однак ці вимоги Закону не були додержані відповідачем, що позбавило позивачки можливості довести свою невиновність.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається

до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На зсіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі участі в розгляді справи прокурора заслуховується його висновок.

Відповідачем ці вимоги Закону не були виконані.

Доказів, які б стверджували протилежне відповідачем надано не було і таких судом в ході розгляду справи не здобуто.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене вище свідчить про те, що відповідач як посадова особа Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення діяла в супереч вказаним нормам законодавства.

В результаті порушення вимог КУпАП, при складанні протоколу та винесення даної постанови не було враховано, що не виплата заробітної плати не проводилась в зв»язку з накладенням арешту на кошти роботодавця, і такі докази позивачка не мала можливості надати, так як не була присутня при складанні протоколу та при розгляді даної справи.

За таких обставин, в сукупності відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані достовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його допустимості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи зазначений вище конституційний принцип, суд вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності, постановлене без врахування вимог закону, без дотримання гарантованих прав на захист. Тому дії відповідача та винесення ним постанови слід вважати незаконними.

Виходячи з наведеного, керуючись ст, 152 КУпАП, ст.

ст. 10, іі, 70, 71, 86, 162, 171-2, КАС України, ст. 293 КУпАП. суд,-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної державної інспекції праці в Миколаївській області в особі головного державного інспектора праці ОСОБА_2 про про визнання незаконною та

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення головного державного інспектора праці ОСОБА_2 від 06 грудня 2012 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 188-6 КУпАП у розмірі 850 грн. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підягає.

Суддя