Справа № 804/5818/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 р. Справа № 804/5818/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби №110100000/2014/200206/1 від 29.10.2014р. про коригування митної вартості товару;
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на ст. ст. 52, 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваного рішення. При цьому позивач зазначає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару є незаконним, оскільки позивач правильно визначив митну вартість імпортованих товарів ківі у кошику 0,4622 Євро/кг, тоді як відповідач безпідставно відмовив позивачу у визначенні митної вартості за першим (основним) методом та незаконно застосував резервний та визначив митну вартість товару 1,0411 Євро/кг.
У судове засідання з'явився представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити у звязку з його необґрунтованістю. Також зазначила, що під час здійснення контролю заявленої декларантом митної вартості товару шляхом перевірки документів та відомостей встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, що стало підставою для витребування додаткових документів. Під час проведення консультацій декларантом було повідомлено про неможливість надання додаткових документів.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 28.10.2014р. позивач звернувся до митного посту «Дніпропетровськ-Лівобережний» Дніпропетровської митниці ДФС з електронною митною декларацією №110100000/2014/229710 для здійснення митного оформлення товару ківі свіжі у кошику, врожаю 2014р., що надійшов на його адресу на виконання умов специфікації №2 від 21.1.2014р. до контракту №2806-UN/BF від 12.09.2014р.
Митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) 0,4622Євро/кг. Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем при здійсненні митного оформлення були надані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №2806-UN/BF від 12.09.2014р., специфікація №2 від 21.10.2014р., пакувальний лист №2 від 21.10.2014р., рахунок-фактура (інвойс) №FT2/852 від 21.10.2014р., декларація виробника від 21.10.2014р., прайс лист від 21.10.2014р., висновок про вартісні характеристики №ГО-4920/1 від 27.10.2014р., міжнародна автомобільна накладна (СМR) №017613 від 21.10.2014р., калькуляція транспортних витрат №27/1/1 від 27.10.2014р., заявка на перевезення №4 від 20.10.2014р., рахунок-проформа №4 (документ, що підтверджує вартість перевезення товару) від 20.10.2014р., заява на страхування від 27.10.2014р., договір старахування №043.0647415.254 від 26.09.2014р., договір комісії №1209/7 від 12.09.2014р., специфікація до договору комісії №1КИ від 21.10.2014р., договір перевезення №643 від 01.04.2013р., договір перевезення №02/04/2013 від 01.10.2010р., сертифікат якості від 21.10.2014р., фіто-санітарний сертифікат СЕ/І/0350890 від 21.10.2014р., сертифікат про походження товару №S/0424815 від 21.10.2014р., лист виробника №21 від 21.10.2014р., експортна декларація країни відпрвлення від 28.10.2014р.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці відповідно до п.4 ч.1 ст.54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що:
-за договором комісії № 1209/7 від 12.09.2014р. передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється. Даний факт дає підстави вважати про не включенню митної вартості товару всіх складових
-у прайс - листі від 21.10.2014р. б/н відсутні умови поставки;
- у висновку ТПП № Г0-4920/1 від 27.10.2014 містяться посилання лише на Інтернет - сайт www.alibaba.com, що є он-лайн платформою для бізнесу провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери ії діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет - сайт www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною організацією у відповідності до ст.53 МКУ. Дані зазначені експертом не піпдіються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.
Враховуючи вищезаначене, під час консультацій декларанта зобовязано згідно вимог ст. 53 МКУ протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписки з бухгалтерської документації; рахунки про сплату комісійних, посередницький послуг, що стосуються виконання контракту.
Листом від 29.1.2014р. за вих. №12 ТОВ «Будком-Форт» повідомив відповідача про те, що консультація по декларації №110100000/2014/229710 проведена, перелічені під час консультації документи надати у десятиденний термін немає можливості.
Відповідно до п.7 ст.55 Митного кодексу України позивачу було надано дозвіл на випуск товару у вільний обіг за декларацією №110100000/2014/229887 від 29.10.2014р. під гарантію сплати до державного бюджету податків та зборів відповідно до митної вартості, визначеної митним органом.
15.01.2015р. ТОВ «Будком-Форт» звернулося до митниці із заявою №15-01/1 про надання копій додаткових документів, а саме: рахунок-проформа №4 від 20.10.2014р., висновок про вартісні характеристики №ГО-4920/1 від 27.10.2014р., бухгалтерські документи (платіжне доручення №12 від 03.11.2014р., SWIFT від 11.11.2014р., заява про куплю іноземної валюти №12 від 03.11.2014р., звіт комісіонера №6/1 та №6/2 від 31.1.2014р., переклад інвойсу від 21.10.2014р. №FN2/852, декларації країни експорту, сертифікату про походження товару та прайс-листа.
Листом від 21.01.2015р. №123/10/04-50-25-2 Дніпропетровська митниця повідомила позивача про те, що рішення про коригування митної вартості №110100000/2014/200206/1 від 29.10.2014р. залишається чинним у звязку із невідповідністю відомостей у наданих документах та відсутністю підтвердження числових значень складових митної вартості товару.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
У відповідності з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідності зі ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Як вбачається із змісту п.2.1 контракту №2806-UN/BFвід 12.09.2014р. укладеного між ТОВ «Будком-Форт» та Компанією UNACOA SPA CONSORTILE Італія, що був наданий позивачем при митному оформленні товару, загальна сума контракту складає 1000000,00 ЄВРО. Загальна сума контракту складається із сум всіх специфікацій, що будуть підписані сторонами протягом строку дії контракту. Вартість одиниці товару зазначається у Специфікаціях до контракту. Ціна на товар розуміється згідно умов FСА Феррара, Італія, якщо інше не передбачено в Специфікації та складається з вартості навантаження товару у постачальника, вартості сертифікації товару, вартості пакування, маркування, не включає податки та мито на території України (п.2.2. контракту №2806-UN/BFвід 12.09.2014р.). 100% суми, зазначеної у Специфікації, покупець сплачує протягом 10-ти банківських днів з дати митного оформлення товару в Україні (п.3.1.1 контракту №2806-UN/BFвід 12.09.2014р.).
Зазначена партія товару (ківі в кошику 1820кг. за ціною 0,35 ЄВРО/кг на загальну суму 6370,00ЄВРО) була отримана за Специфікацією №2 від 21.10.2014р. Умовами поставки товару є FСА Феррара, Італія. Оплата за товар здійснюється відповідно до п.3.1.1 контракту №2806-UN/BFвід 12.09.2014р.
В наданому до митного оформлення договору комісії № 1209/7 від 12.09.2014р. передбачено виплату комісійної винагороди у розмірі 0,2% від вартості поставки, але вартість товару у специфікації до зовнішньоекономічного контракту та специфікації до договору комісії не відрізняється. Також у прайс - листі від 21.10.2014р. б/н відсутні умови поставки.
За таких обставин, у відповідача, на думку суду, обґрунтовано виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару з застосуванням методу визначення митної вартості товарів за ціною контракту.
У відповідності зі ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В свою чергу ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів було винесено у відповідності з вимогами чинного законодавстві, доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що рішення прийнято на користь субєкта владних повноважень, у звязку з чим судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з державного бюджету відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
В то же час, у відповідності до вимог ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору, а решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. З огляду на те, що позивачем під час подання позову майнового характеру було сплачено судовий збір у розмірі 255,78 грн. та суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, тому слід стягнути з позивача решту судового збору у розмірі 1571,22 грн.
Керуючись ст. 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1571,22 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2015 року

Суддя ОСОБА_3