Справа № 2а/1570/6098/2011
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/6098/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання - Лавренко І.О.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі адміністративну справу за позовом Південної митниці до Головного управління юстиції в Одеській області в особі підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про скасування постанови, -

встановив:

4 серпня 2011 року Південна митниця звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління юстиції в Одеській області в особі підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області від 25.07.2011 року про накладення штрафу у розмірі 1360 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала адміністративний позов, просила суд задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.3-6).

Представник відповідача в судовому засіданні 23.08.2011 року позов не визнала повністю. В судове засідання 13.09.2011 року представник відповідача не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.52).

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за даною явкою.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 27444082 з виконання виконавчого листа № 2а-10423/10/1570, виданого 06.07.2011 року Одеським окружним адміністративним судом, про зобовязання Південної митниці Державної митної служби України провести митне оформлення транспортного засобу, що належить ОСОБА_2, а саме: легковий автомобіль «Merсedes Benz G 400» 2002 року випуску, шасі WDB4633331Х131887, двигун № НОМЕР_1, як такому, що має право на ввезення зазначеного майна на територію України із застосуванням пільги, встановленої для ввезення транспортного засобу на територію України. (а.с.10)

Згідно зазначеному у постанові виконавчому листу, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2010 року набрала законної сили 26.05.2011 року, строк предявлення виконавчого листа до виконання до 26.05.2012 року. (а.с.69)

Відповідно до постанови старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 07.07.2011 року боржнику надано 7-денний термін для добровільного виконання вимоги виконавчого документа з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, боржника попереджено, що при невиконанні рішення в наданий строк, його виконання буде проведено в примусовому порядку, зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій, та на боржника буде накладено штраф від 40 до 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, згідно зі ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також розяснено порядок оскарження постанови.

Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження надіслано відповідачем 07.07.2011 року та отримано позивачем 08.07.2011 року. (а.с.54)

Постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 12.07.2011 року № 315/В-11 (а.с.55) за невиконання виконавчого листа № 2а-10423/10/1570, виданого 06.07.2011 року Одеським окружним адміністративним судом, про зобовязання Південної митниці Державної митної служби України провести митне оформлення транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 а саме: легковий автомобіль марки «Mersedes Benz G 400» 2002 року випуску, шасі WDB4633331Х131887, двигун № НОМЕР_1, як такому, що має право на ввезення зазначеного майна на територію України із застосуванням пільги, встановленої для ввезення транспортного засобу на територію України, на Південну митницю накладено штраф у розмірі 680 грн.

Зазначену постанову про накладення штрафу надіслано відповідачем 12.07.2011 року та отримано позивачем 18.07.2011 року. (а.с.56)

13.07.2011 року позивачем на імя начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області направлено лист № 24/27-03/9333 (а.с.11), у якому позивач зазначив, зокрема:

« 08.07.11 на адресу Південної митниці надійшла постанова від 07.07.11 про відкриття виконавчого провадження № 27444082 …

Згідно вимог Митного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.97 № 574 «Про затвердження Положення про вантажну митну декларацію» без подачі декларантом митної декларації та всіх передбачених законом документів, а також товарів та транспортних засобів митний орган не може провести митне оформлення вантажу.

Наступним повідомляємо, що з моменту відкриття виконавчого провадження № 27444082 ні ОСОБА_2 ні його представник не звертались до ВМО № 1 Південної митниці з вантажною митною декларацією для проведення оформлення автомобілю «Merсedes Benz G 400» 2002 року випуску, шасі WDB4633331Х131887, двигун № НОМЕР_1 на пільгових умовах.

У звязку з зазначеним, проведення Південною митницею оформлення транспортного засобу ОСОБА_2 зі звільненням від оподаткування не є можливим.

Також додатково повідомляємо, Південною митницею рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.10 та Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 оскаржені до Вищого адміністративного суду України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», просимо зупинити виконавче провадження № 27444082.»

Листом відповідача від 20.07.2011 року № 09.1-17425/326/В-11 (а.с.59) на вищезазначений лист позивача від 13.07.2011 року, по суті, відмовлено у зупиненні виконавчого провадження у звязку з тим, що посилання Південної митниці на те, що стягував не звертався до Південної митниці з вантажною митною декларацією для проведення митного оформлення вищевказаного транспортного засобу та на оскарження Південною митницею в касаційному порядку рішень суду, на підставі яких було видано виконавчий документ, не можуть братися до уваги та бути підставою для зупинення виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 25.07.2011 року № 243/В-11 (а.с.61) за невиконання виконавчого листа № 2а-10423/10/1570, виданого 06.07.2011 року Одеським окружним адміністративним судом, про зобовязання Південної митниці Державної митної служби України провести митне оформлення транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 а саме: легковий автомобіль марки «Mersedes Benz G 400» 2002 року випуску, шасі WDB4633331Х131887, двигун № НОМЕР_1, як такому, що має право на ввезення зазначеного майна на територію України із застосуванням пільги, встановленої для ввезення транспортного засобу на територію України, на Південну митницю накладено штраф у подвійному розмірі 1360,00 грн.

Зазначену постанову про накладення штрафу надіслано відповідачем 25.07.2011 року та отримано позивачем 26.07.2011 року. (а.с.61, 62)

Не погоджуючись з постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 25.07.2011 року № 243/В-11, позивач оскаржив її у судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача також зазначила, що у листі від 13.07.2011 року № 24/27-03/9333 позивач помилково послався на ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та просив відповідача зупинити виконавче провадження № 27444082, у дійсності позивач просив на підставі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» відкласти проведення виконавчих дій по зазначеному виконавчому листу суду до розгляду касаційної скарги.

В судовому засіданні також встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2011 року по справі № 2а/1570/5730/2011 адміністративний позов Південної митниці до підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області задоволено частково; скасовано постанову підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області № 315/В-11 від 12.07.2011 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн.; в решті позовних вимог відмовлено. Зазначена постанова суду набрала законної сили 12.09.2011 року. (а.с.75-80)

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин) (далі ЗУ № 606-XIV).

Відповідно до ст. 2 ЗУ № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Статтею 5 ЗУ № 606-XIV встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за

собою відповідальність згідно із законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, відповідно до ч. 7 ст. 12 ЗУ № 606-XIV, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Примусове виконання рішень, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 ЗУ № 606-XIV, здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» .

Відповідно до ст. 25 Закону України № 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. (ч. 1 ст. 31 ЗУ № 606-XIV)

Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. (ч.ч. 1, 2 ст. 75 ЗУ № 606-XIV)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЗУ № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЗУ № 606-XIV виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі:

1) смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво;

2) визнання стягувача або боржника недієздатним;

3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях;

4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення;

6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право;

7) зупинення судом реалізації арештованого майна;

8) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

9) запровадження Національним банком України мораторію на задоволення вимог кредиторів банку, крім рішень щодо виконання зобов'язань, пов'язаних з обслуговуванням господарської діяльності банку, у тому числі з виплатою заробітної плати, авторської винагороди, відшкодуванням шкоди, завданої життю та здоров'ю працівників банку, а також вимог кредиторів щодо виплати заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, соціальної допомоги в межах, установлених тимчасовим адміністратором лімітів;

10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати;

11) прийняття судом до розгляду касаційної скарги прокурора на рішення суду;

12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону;

13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення;

15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Виконавче провадження може бути зупинено, відповідно до ст. 38 ЗУ № 606-XIV:

1) у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання;

2) у разі прохання боржника, який проходить строкову службу у складі Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі;

3) у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі;

4) у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини;

5) за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Враховуючи та на підставі встановлених в судовому засіданні обставин та аналізу наведеного законодавства, суд дійшов до висновку про те, що:

- з урахуванням того, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2011 року по справі № 2а/1570/5730/2011 скасовано постанову підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області № 315/В-11 від 12.07.2011 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн., яка набрала законної сили 12.09.2011 року, оскаржене позивачем рішення в частині накладення на Південну митницю штрафу у подвійному розмірі, винесене відповідачем з урахуванням прийняття ним постанови № 315/В-11 від 12.07.2011 року, підлягає скасуванню в частині накладення штрафу в сумі 680 грн., позовні вимоги позивача у цій частині задоволенню;

щодо решти позовних вимог:

- посилання позивача у позовній заяві та представника позивача в судовому засіданні на лист позивача від 13.07.2011 року № 24/27-03/9333 на адресу відповідача, як на заяву про відкладення провадження виконавчих дій на підставі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», спростовуються вищенаведеним змістом зазначеного листа позивача та положень ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на яку фактично посилається у зазначеному листі позивач;

- інших звернень позивача до відповідача, в тому числі на підставі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» про відкладення проведення виконавчих дій по вищезазначеному виконавчому листу суду до розгляду касаційної скарги, суду не надано;

- станом на момент надання відповіді на лист позивача від 13.07.2011 року № 24/27-03/9333 та винесення оскарженої постанови у відповідача не було законодавчо визначених підстав для зупинення виконавчого провадження, відповідно

- відмова відповідача від 20.07.2011 року на звернення позивача від 13.07.2011 року № 24/27-03/9333 у зупиненні виконавчого провадження у звязку з тим, що посилання Південної митниці на те, що стягувач не звертався до Південної митниці з вантажною митною декларацією для проведення митного оформлення вищевказаного транспортного засобу та на оскарження Південною митницею в касаційному порядку рішень суду, на підставі яких було видано виконавчий документ, не можуть братися до уваги та бути підставою для зупинення виконавчого провадження є правомірною.

При цьому твердження позивача про те, що зазначеної відповіді відповідача від 20.07.2011 року на лист від 13.07.2011 року № 24/27-03/9333 до позивача не надходило, не спростовує встановленої судом обставини надіслання відповідачем зазначеної відповіді на звернення позивача, у встановленому законодавством порядку, та висновків суду про відсутність у відповідача законодавчо визначених підстав для зупинення виконавчого провадження; відповідно

- в решті оскаржене позивачем рішення прийнято відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства України та інших вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, тому підстав для його скасування та, відповідно, для задоволення позовних вимог позивача у цій частині немає.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

У спірних правовідносинах позивач не є суб'єктом владних повноважень. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Враховуючи та на підставі наведеного, з Державного бюджету України поверненню позивачу підлягає сума судового збору частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1,70 грн. В іншій частині судовий збір, сплачений позивачем, з Державного бюджету України присудженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 38, 71, 86, 94, 128, 158-162, 167, 181, 184-186 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов Південної митниці задовольнити частково.

Скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 25 липня 2011 року № 243/В-11 в частині накладення штрафу в сумі 680 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Південній митниці за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанову складено 16 вересня 2011 року.

Суддя М.Г. Цховребова