Справа № 274/1702/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 вересня 2015 року м. Київ К/800/40993/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року і ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання дій незаконними та зобов`язання призначити пенсію, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про відмову йому у призначенні пенсії незаконними та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію відповідно до п.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_1 призначення пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до положень пункту п`ятого частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 році 2 категорії.
Звернувшись до управління Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отримав відмову з посиланням на відсутність первинних документів, які б підтверджували факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.
Згідно з ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
У відповідності до роз`яснень постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства Оборони.
Судами встановлено, що відповідно до архівної довідки № 24/6002 від 19.02.1993 форми 1/ЧАЕС ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_1 (пп Димарка) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС в зоні відчуження з 23.11.1986 по 31.03.1987. В цей період працював: в м.Чорнобиль 28,29 листопада, в м.Припять з 01.12. по 04.12.1986 року, промзона ЧАЕС з 10.03. по 24.03.1987. Підставою зазначено ф.2838 пер.41191 с.7. На даний час військова частина розформована.
Згідно із записом у військовому квитку НОМЕР_2 від 16.04.1983, в період з 24.11 по 31.03.1987 року він виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні сектора №2 Чорнобильської АЕС.
Відповідно до виписки з наказу по ПАТ «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес» № 736-к від 02.12.1986 ОСОБА_1 за період находження на учбових зборах з 22.11.1986 строком на 180 днів збережено середній заробіток за основним місцем роботи.
19.03.1993 ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації ядерної аварії, видано посвідчення серії НОМЕР_3 категорія 2.
Враховуючи викладене та те, що позивачем надано всі необхідні документи, які підтверджують характер, місце та період його роботи в зоні відчуження, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак про задоволення позову.
Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв`язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 211, 213, пунктом п`ятим частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 липня 2015 року і ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2015 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню Пенсійного фонду України в місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока