Справа № 805/3521/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 р. Справа № 805/3521/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського,

Донецький окружний адміністративний суд в складі судді Аканова О.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Добровольського, 2, у порядку письмового провадження справу за позовом Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8252,14 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 961,33 грн., всього 9213,47 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська обєднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Донецькій області звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8252,14 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 961,33 грн., всього 9213,47 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом з орендної плати з фізичних осіб у сумі 8252,14 грн. та з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 961,33 грн., яка виникла на підставі податкової декларації відповідача, заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

Вказана сума боргу станом на теперішній час відповідачем не сплачена.

Тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованості перед бюджетом з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8252,14 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 961,33 грн.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Крім того, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

За приписами ч.1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Підпунктом 191.1.1 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011р., передбачено, що податкові органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 191.1.15, 191.1.33 п. 191.1. ст. 19 Податкового кодексу України органи державної податкової служби здійснюють контроль за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цим Кодексом та законами України, за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пп. 20.1.18. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 286.2, 286.3 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Положеннями п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати землю у розмірі 8252,14 грн., який виник на підставі податкової декларації з плати за землю № НОМЕР_1 від 06.02.2014 року, якою відповідачем було визначено щомісячне податкове зобов'язання з орендної плати за землю у розмірі 1923,63 грн. з січня по листопад 2014 року, за грудень 2014 року у сумі 1923,59 грн. з урахуванням часткової сплати боргу.

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 01.04.2014 року, відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі ставкою 20% мінімальної заробітної плати єдиного податку 2-ої групи.

Таким чином, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України та знаходиться на спрощеній системі оподаткування зі 20 % ставкою єдиного податку 2-ої групи.

За приписом пункту 291.3. ст.291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з критеріями поділу платників єдиного податку на групи, визначені пунктом 291.4. ст. 291 Податкового кодексу України, відповідач належить до 2 групи платників єдиного податку.

Відсоткова ставка єдиного податку встановлюється у розмірі 20 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку відповідно до 293.3.1. Податкового кодексу України (на теперішній час втратила чинність) для третьої і четвертої груп платників єдиного податку.

Згідно з пунктом 295.1 ст.295 платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 295.4. ст. 295 Податкового кодексу України передбачено, що сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Станом на момент звернення до суду з позовом та розгляду справи судом податкове зобов'язання не сплачене відповідачем, а отже, є податковим боргом.

Відповідачу податковим органом була направлена податкова вимога від 24.03.2015 № 1518-25, яка у встановленому закон порядку не оскаржувалась та є чинною.

Таким чином, за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 8252,14 грн., з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 961,33 грн.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, встановлено що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податккового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що вжиті податковим органом заходи направлені на погашення податкового боргу відповідача не призвели до погашення суми податкового боргу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позові доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 183-3, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8252,14 грн., єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 961,33 грн., всього 9213,47 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість в сумі 9213, 47 грн., а саме:

зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8252,14 грн. на р/р №0053, код платежу 18010900, отримувач Маріуп.УК/Іллічів.р-н/18010900, код отримувача 37989721, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016;

зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 961, 33 грн. на р/р №0053, код платежу 18050400, отримувач Маріуп.УК/Ілліч.р-н/18050400, код отримувача 37989721, банк отримувача ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Аканов О.О.