Справа № 668/3660/15-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 668/3660/15-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІДПС взводу роти ДПС ДАІ у Миколаївській області Лагно Олексія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м.Херсона з позовом до ІДПС взводу роти ДПС ДАІ у Миколаївській області Лагно Олексія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №952497 від 19 березня 2015 року, посилаючись на те, що ним не скоєно адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначив, що при притягненні його до адміністративної відповідальності були порушені його права, гарантовані ст.59 Конституції України.

Постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 22.06.2015р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Приймаючи вказане рішення суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими засобами доказування вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити. В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд, замість того, щоб встановити наявність порушення прав позивача, встановлював наявність в його діях вини у вчиненні правопорушення. В порушення вимог ст.163 КАС України у оскаржуваній постанові суд не виклав позиції позивача щодо порушення його права на правову допомогу та права знати свої права та обов'язки.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №738214 від 19.03.2015р., складеного молодшим сержантом міліції ІДПС взводу з обслуговування СП №1 Лагно О.М., 19.03.2015р. о 15.45 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1, на 105 кілометрі автодороги М-14 «Одеса - Ново-Азовськ», здійснив обгін на перехресті з виїздом на зустрічну смугу руху, чим порушив п.14.6 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. До протоколу додано відео фіксацію вчиненого порушення.

У протоколі, серед іншого, зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 19.03.2015р. о 16 год. 00 хв. на 105 кілометрі автодороги М-14 «Одеса - Ново-Азовськ», тобто на місці вчинення правопорушення.

Зі складеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав його копію, що підтверджується його підписом. При цьому, ОСОБА_1 в протоколі зазначив, що з порушенням він не згоден, в залученні адвоката відмовлено, в протокол внесено неправдиві відомості, фото-, відео фіксація відсутні, свідків немає.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2015р. серії ПС1 №952497, складеною молодшим сержантом міліції ІДПС взводу з обслуговування СП №1 Лагно О.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Копію постанови вручено позивачу, що підтверджується його підписом у відповідній графі постанови.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №952497 від 19 березня 2015 року суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Колегія суддів погоджується з таким висновком Суворовського районного суду м.Херсона.

Відповідно до п.21-1 ч.1 ст.11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право, зокрема, зупиняти транспортні засоби в разі порушення правил дорожнього руху водіями. Аналогічне право працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України передбачено п.7.3 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27 березня 2009 року №111.

Згідно п.6.11 названої Інструкції працівники підрозділів ДПС зобов'язані попереджувати та припиняти адміністративні правопорушення, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи профілактичного та адміністративного впливу.

Згідно п.14.6 а) Правил дорожнього руху України обгін заборонено на перехресті.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України терміни, наведені в цих Правилах, мають таке значення:

- обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху;

- перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, протоколом від 19.03.2015р. зафіксовано порушення позивачем п.14.6 а) Правил дорожнього руху України, що виразилося у здійсненні обгону на перехресті з виїздом на зустрічну смугу руху.

При зверненні до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення та посилається на недоведеність висновків відповідача щодо протилежного.

Однак, колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянта та погоджується з судом першої інстанції, що відеофіксація вчиненого правопорушення, що додана до матеріалів справи, є належним доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Про здійснення відео фіксації було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що у інспектора ДПС були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Прийняте інспектором рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. відповідає санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд не бере до уваги посилання апелянта на порушення відповідачем його права на правову допомогу при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки зазначена обставина не є підставою для скасування спірної постанови у випадку, якщо доведена вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 є правильним.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м.Херсона від 22 червня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Єщенко О.В.