Справа № 229/2665/13-а
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2013-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/2665/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і забов"язання здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012р.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 04 липня 2013 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Управління праці і соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними і забов"язання здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012р..

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії інвалід 2 групи.

Згідно Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він набув право на одержання одноразової компенсації, як інвалід 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Незважаючи на вимоги Закону, відповідач не виплатив йому одноразову компенсацію у розмірі 5735 гривень.

Таким чином, позивач вважає дії відповідача незаконними, так як при нарахуванні одноразової компенсації відповідач користувався не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому ці виплати були нараховані в набагато меншому розмірі аніж це передбачено законодавством.

Позивач просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо виплати одноразової компенсації неправомірними. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради відповідно до ст..48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, постраждавши в наслідок Чорнобильської катастрофи здійснити нарахування та виплату одноразової компенсації у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги частково підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивача віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії Є № 023603 від 21 лютого 2006 р. (а.с. 5 )

Відповідно до довідки обласної МСЕК № 159181 від 16 лютого 2006р. позивачу встановлена 2 група інвалідності з 16 лютого 2006 р.., яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 4 ).

Позивач перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради та отримує щорічну компенсацію на оздоровлення, право на отримання якої встановлено ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ

З відповіді Управління від 29 травня 2013 р. № 09/3221 та з наданих відповідачем заперечень вбачається, що у травні 2013 року ОСОБА_1, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, інваліду 2 групи, була нарахована, але не виплачена щорічна допомога на оздоровлення, згідно постанови КМУ № 562 від 12.07.2005р. в розмірі 120 грн.

Статтею 95 Конституції України, визначено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань.

Щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується в таких розмірах: інвалідам 2 групи - 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до частини 2 статті 113, пункти 2, 3, 10 статті 116, частини 1 статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, здійснює визначені Конституцією та законами України повноваження, видає постанови і розпорядження в межах своєї компетенції, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Кабінет Міністрів України згідно з пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

У Рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

При прийнятті рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Конституційний Суд України виходив з того, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Крім того відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 1-11/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Також відповідно до пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19,частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Згідно з приписами ст. 150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Згідно з п. З Заключних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми й положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Заключних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» визначено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Відповідно до п. п. 4 п. 4 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936, щорічна допомога на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562, якою встановлені такі розміри щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам 2 групи - 120 грн.

На підставі п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» судам необхідно звертати увагу на те, що у разі наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Крім того, судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм, відповідач здійснюючи нарахування спірної допомоги в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України, діяв правомірно, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по недоотриманій компенсації на оздоровлення за 2012 рік у розмірі 120 грн. відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням того, що ОСОБА_1 не отримав одноразову компенсацію у розмірі 120 грн., то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню одноразова компенсація у розмірі 120 гривень ( а.с.8 )

На підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 81, 88, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської Ради, про визнання дій незаконними і забов"язання здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012р. задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2012 рік у розмірі 120 (сто двадцать) гривень.

В іншій частині позову відмовити .

Копію постанови надіслати особам які беруть участь у справі протягом трьох днів з моменту підписання постанови.

Постанова набирає законної сили: через 10 днів з дня її проголошення, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання у повному обсязі.

Суддя: А. Л. Гонтар