Справа № 804/6516/15
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 804/6516/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Чумака С. Ю. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження №Р-128/0/269-15 від 17.04.2015,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій виконуючої обов'язки голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо винесення розпорядження №Р-128/0/269-15 від 17.04.2015р.;

Про визнання протиправним та скасування розпорядження виконуючої обов'язки голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо винесення розпорядження№Р-128/0/269-15 від 17.04.2015р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015р. позов задоволено.

Суд постановив визнати протиправним та скасувати розпорядження Апостолівської районної державної адміністрації №Р-128/0/269-15 від 17.04.2015р. «Про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_3».

Третьою особою подана апеляційна скарга, просить оскаржену постанову скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судоми першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме ст. 63,67, 69 ЦК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної з захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 №866, правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88, не враховано, що бажання дитини ураховується за умови досягнення нею відповідного віку.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Позивач не з'явилась, повістку отримала 28.08.2015.

Представник відповідача не з'явився, повістку отримав 28.08.2015.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Позивачем пред'явлено позов про визнання протиправним та скасування розпорядження виконуючої обов'язки голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо винесення розпорядження№Р-128/0/269-15 від 17.04.2015р.

Відкриваючи провадження у справі та вирішуючи спір по суті в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції виходив з тих міркувань, що даний спір є адміністративним.

Проте з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правовий статус органів опіки та піклування в чинному законодавстві знаходить своє відображення через завдання та функції, покладенні на цей інститут, які визначено, зокрема, главою 6 Цивільного кодексу України, главою 19 Сімейного кодексу України і Правилами опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Мі ністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року, що діють у частині, яка не суперечить названим кодексам.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування визначено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Пунктом 1.3 вказаних Правил визначено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адмі ністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно статті 246 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

Положеннями статті 243 цього ж Кодексу передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Частиною 1 ст. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Таким чином, правовідносини, які виникли у даному випадку, випливають із сімейних, а відтак згідно правил визначених статтею 15 ЦПК України, розгляд даної категорії справ має здійснюватись в порядку визначеному цим Кодексом.

Звідси випливає, що зазначений спір не є адміністративним, оскільки заявлені у справі вимоги пов'язані зі здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій у сфері, яка виключена законом з-під юрисдикції адміністративних судів.

Наведених положень закону та підзаконних нормативних актів суд першої інстанції не врахував і помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

Суд роз'яснює позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 198, 203, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження №Р-128/0/269-15 від 17.04.2015 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: Н.П. Баранник