Справа № 815/505/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/505/15
УХВАЛА

23 вересня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Асауляк О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника Приморського РВ ОМУ ГУМВС України

в Одеській області - Орлової О.Ю.,

представника ГУ МВС України в Одеській області - Фомічової О.Г.,

третя особа ОСОБА_4 - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника ГУ МВС України в Одеській області про залишення адміністративного позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління МВС України в Одеській області, Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 585 л/с від 22.08.2014 року про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 з посади оперуповноваженого сектору кримінального розшуку Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, зобов'язання поновити ОСОБА_5 на посаді та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Через канцелярію суду за вхід. № 20590/15 від представника ГУ МВС України в Одеській області надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем місячного строку для звернення до суду.

В судовому засіданні представник ГУ МВС України в Одеській області підтримав клопотання про залишення позову без розгляду та наполягав на його задоволенні, оскільки вважає, що з наказом від 24.07.2014р. № 2246 про звільнення «за дискримінацію» позивач був ознайомлений під власноручний підпис із зазначенням дати - 24.07.2014р.

В судовому засіданні представник позивача заперечував про залишення позову без розгляду та просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Представник Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області залишив розгляд даного клопотанн на розсуд суду.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання представника ГУ МВС України в Одеській області, у зв'язку з тим, що наказ № 2246 від 24.07.2014р. на який посилається відповідач не оскаржується позивачем, оскільки в позовній заяві, ОСОБА_5 просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 585 л/с від 22.08.2014 року про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 з посади оперуповноваженого сектору кримінального розшуку Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області. При цьому з випискою із оскаржуваного наказу № 585 л/с від 22.08.2014 року позивач ознайомився 22.12.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Із адміністративним позовом ОСОБА_5 звернувся до суду 21.01.2015 року, тобто в межах строку звернення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому, визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв'язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на вищевказане, в задоволені клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 160 КАС України в судовому засіданні 23 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 99, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ГУ МВС України в Одеській області про залишення адміністративного позову без розгляду, - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від кінцевого рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано судом 25 вересня 2015 року.

Суддя Л.М. Токмілова