Справа № 1570/5277/2012
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2012-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/5277/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2012 року

14год.58хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Слободянюка К.С.

За участю сторін:

Від прокурора: Микулінська В.Є. за посвідченням від 22.09.2012р.

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 17.01.2012р. №326/04

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом прокурора Роздільнянського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до Комунального підприємства «Житкомунгосп»про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява прокурора Роздільнянського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області, в якій прокурор просить суд стягнути з Комунального підприємства «Житкомунгосп»заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій у загальному розмірі 96970,81грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неповну сплату відповідачем самостійно визначеної суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно з поданими відповідачем звітами за грудень 2011р. - травень 2012р., та несплату нарахованих за несвоєчасну сплату внесків та авансових платежів із страхових внесків штрафних санкцій та пені.

Відповідач у судові засідання не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечення на позов не надав.

У судовому засіданні прокурор та позивач підтримали заявлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що КП «Житкомунгосп»перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за №838.

Відповідачем до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі м.Одеси подано звіти, якими визначено суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за грудень 2011р. - травень 2012р. у наступних розмірах: грудень 2011р. 13489,89грн., січень 2012р. 12070,24грн., лютий 2012р. 12763,70грн., березень 2012р. 11649,97грн., квітень 2012р. 12424,86грн., травень 2012р. 13397,61грн., всього 75796,27грн.

Однак самостійно визначену суму єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідачем повністю сплачено не було.

13.06.2012р. Управлінням Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області складено акт №37 «Про результати позапланової перевірки Комунального підприємства «Житкомунгосп» щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.05.2010 року до 01.05.2012 року».

Вказаним актом встановлено, що перевіркою показників сплати авансових платежів у вигляді сум єдиного внеску, що підлягають сплаті одночасно з виплатою заробітної плати (доходу) встановлено, що підприємство з 01.01.2011 по 01.05.2012 здійснювало видачу заробітної плати з виручки (через касу), з якої перерахування єдиного внеску проводили не в повному обсязі; перевіркою показників сплати авансових платежів у вигляді сум страхових внесків, що підлягають сплаті одночасно з виплатою заробітної плати (доходу) встановлено, що підприємство з 01.05.2010 по 31.12.2010 здійснювало видачу заробітної плати з виручки (через касу), з якої перерахування страхових внесків проводили не в повному обсязі.

У звязку з несвоєчасною сплатою відповідачем внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування та авансових платежів із страхових внесків до відповідача застосовані штрафні санкції та нарахована пеня згідно рішення №588 від 05.03.2012р. на суму 127,02грн., №587 від 05.03.2012р. на суму 447,24грн., №586 від 05.03.2012р. на суму 3698грн., №525 від 20.06.2012р. на суму 14143грн., №748 від 20.06.2012р. на суму 3157,24грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з п.п.1,4 ч.2 ст.6 зазначеного Закону платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частинами 3,4,5 ст.7 Закону встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування встановлюється ст.8 Закону №2464.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464 (в редакції чинній у під час виникнення спірних правовідносин) платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Вимога щодо сплати авансових платежів встановлена також і в ч.6 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003р. №1058, згідно якої в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду. У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

Відповідно до п.7 ч.10 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Відповідач наявність та розмір заборгованості не спростував, проти обґрунтованості позовних вимог не заперечив.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги прокурора Роздільнянського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області є обґрунтованими, відповідають закону і підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора Роздільнянського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до Комунального підприємства «Житкомунгосп»про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житкомунгосп» (вул.Кірова, 98-А, смт.Лиманське, Роздільнянський район, Одеська область, 67452, код 32898078, р/р 9001 в АКБ «Імексбанк»МФО 328384) на користь Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі м.Одеси (вул.Свердлова, 7, м.Роздільна, Одеська область, 67400, р/р №021 в філії ТВБВ №10015/358 ООУ ВАТ «Ощадбанк України», МФО 328845) заборгованість у розмірі 96970 (девяносто шість тисяч девятсот сімдесят)грн.81коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2012р.

Суддя М.М. Аракелян

26 листопада 2012 року

Адміністративний позов прокурора Роздільнянського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області до Комунального підприємства «Житкомунгосп» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житкомунгосп» (вул.Кірова, 98-А, смт.Лиманське, Роздільнянський район, Одеська область, 67452, код 32898078, р/р 9001 в АКБ «Імексбанк» МФО 328384) на користь Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі м.Одеси (вул.Свердлова, 7, м.Роздільна, Одеська область, 67400, р/р №021 в філії ТВБВ №10015/358 ООУ ВАТ «Ощадбанк України», МФО 328845) заборгованість у розмірі 96970 (девяносто шість тисяч девятсот сімдесят)грн.81коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2012р.

Суддя М.М. Аракелян

.