Справа № 804/8128/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 р. Справа № 804/8128/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Світки Н.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи 2 Грицая В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа 1: ПАТ «Омега Банк», третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про визнання нечинними розпоряджень № 1121 від 18.09.2008 року та № 2293 від 16.11.2012 року, зобов'язання вчинити певні дії, -
03 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа 1: ПАТ «Омега Банк», третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», в якому, з урахуванням уточнень до позову від 11.08.2015 року, позивач просить:
- визнати нечинним розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 16.11.2012 року № 2293 щодо внесення до Державного реєстру фінансових установ компанію Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», код ЄДРПОУ - 38004195, як таку, що може надавати фінансові послуги з: - факторингу; - фінансового лізингу; - надання поручительств; - надання гарантій; - надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів;
- зобов'язати відповідача виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», код ЄДРПОУ - 38004195, з Державного реєстру фінансових послуг та анулювати Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 357 від 16.11.2012 року та додаток до нього.
В обґрунтування позову зазначено, що на підставі розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 1121 від 18.09.2008 року компанію ТОВ «Кредитні Ініціативи» було внесено до Державного реєстру фінансових установ як таку, що може надавати фінансові послуги з: - факторингу; - фінансового лізингу; - надання поручительств; - надання гарантій; - надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів. Також, 16.11.2012 року Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України своїм Розпорядженням № 2293 внесла компанію ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Державного реєстру фінансових установ як таку, що може надавати фінансові послуги з: - факторингу та надання кредитів за рахунок власних коштів,
28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали Договір факторингу № 15. Також, 28 листопада 2012 року, між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено ще один Договір факторингу б/н.
В Переліку кредитних договорів (Додаток 7А) до цього Договору факторингу під № 127 значиться призвіще позивача та Кредитний договір № 308/0606/88-295 від 08.06.2006 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_3, з метою отримання від Банку валютного кредиту в сумі 15 000 доларів США.
Укладаючи зазначені вище договори факторингу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» послалися на Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи Серія ФК № 357 від 16.11.2012 року та Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи Серія ФК № 214 від 22.09.2008 року та Додатки до них відповідно, в яких зазначено, що вказані суб'єкти господарювання мають право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства, в тому числі, у вигляді факторингу.
Бажаючи отримати від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг детальне роз'яснення підстав щодо звільнення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» від обов'язку отримати відповідну ліцензію з надання такої фінансової послуги як факторингова операція, позивачем було направлено в адресу відповідача письмовий запит, на який надійшла відповідь за № 5107/16-12 від 16.06.2015 року, в якій Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, посилалась на вимоги статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», як на законність свого рішення щодо встановлення для ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» Фінансової послуги у вигляді Факторингу без отримання ліцензії та/або дозволів.
Позивач, з посиланням на п. 8 Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року за № 41, зазначив, що для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та/або дозволу.
А тому, на думку позивача, у відповідача були відсутні підстави приймати відповідні рішення про внесення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» до Державного реєстру фінансових установ, і видавати їм відповідні Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи до тих пір, поки вказані вище товариства не отримали б від відповідного органу виконавчої влади, визначеного Кабінетом Міністрів України, для ліцензування певних видів господарської діяльності відповідної ліцензії на надання фінансових послуг у вигляді банківських і факторингових операцій.
На думку позивача, відповідач, перевищуючи власні повноваження, та всупереч ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», прийняв рішення/розпорядження, яким дозволив ТОВ «Кредитні Ініціативи» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надавати фінансові послуги без отримання відповідних ліцензій та/або дозволів та незаконно видав відповідні Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи.
У зв'язку з чим, позивач вважає, що відповідачем було легалізована незаконна діяльність суб'єктів господарювання, юридичних осіб, у сегменті такого виду господарської діяльності, як надання фінансових і банківських послуг.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду надав заперечення, в яких зазначив, що відповідно до вимог розділу XI Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 року №41, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.09.2003 за № 797/8118, у разі внесення фінансової компанії до Державного реєстру фінансових установ, Нацкомфінпослуг оформлює та видає заявнику додаток до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, до якого відповідно до встановлених законодавством обмежень на суміщення діяльності з надання певних видів фінансових послуг Нацкомфінпослуг вносить види фінансових послуг.
Окрім цього, відповідач зазначив, що після отримання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва, та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії.
Фінансові послуги, зазначені у додатках вфінансових установ - ТОВ «Кредитні Ініціативи» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», не підлягають ліцензуванню відповідно до статті 34 Зкону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Операції з фінансовими активами при наданні фінансових послуг факторингу здійснюється відповідно до статей 1077-1086 ЦКУ.
Представники третіх осіб 1, 3 до суду не прибули.
Представник третьої особи 2 в судовому засіданні проти позову заперечував, свою позицію обґрунтовував тим, що законодавство України не містить норми, внаслідок застосування якої у фактора за договором факторингу, існував чи існує обов'язок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій, або діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від юридичних осіб.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи 2, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до інформації, внесеної до Державного реєстру фінансових установ, який веде Нацкомфінпослуг, має статус фінансової установи, зокрема:
18.09.2008 року на підставі розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 1121 компанію ТОВ «Кредитні Ініціативи» було внесено до Державного реєстру фінансових установ як таку, що може надавати фінансові послуги з: - факторингу; - фінансового лізингу; - надання поручительств; - надання гарантій; - надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів.
16.11.2012 року Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України своїм Розпорядженням № 2293 внесла компанію ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Державного реєстру фінансових установ як таку, що може надавати фінансові послуги з: - факторингу та надання кредитів за рахунок власних коштів,
28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали Договір факторингу № 15, згідно з умовами якого (п. 2.1. Договору) Банк відступає Фактору, тобто ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», свої Права Вимоги Заборгованості по кредитним договорам, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі Заборгованості Боржників, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває Права Вимоги такої Заборгованості від Боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить Ціну Продажу та в порядку, передбаченому даним Договором.
Також, 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено ще один Договір факторингу б/н, згідно з умовами якого (п. 2.1. Договору) Клієнт, тобто ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відступає Фактору, тобто ТОВ «Кредитні Ініціативи», свої Права Вимоги Заборгованості по кредитним договорам, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі Заборгованості Боржників та у Переліку кредитних договорів та Договорів Забезпечення, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Клієнту набуває Права Вимоги такої Заборгованості від Боржників та передае Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить Ціну Продажу та в порядку, передбаченому даним Договором.
В Переліку кредитних договорів (Додаток 7А) до цього Договору факторингу під № 127 значиться призвіще позивача - ОСОБА_3 та Кредитний договір № 308/0606/88-295 від 08.06.2006 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_3, з метою отримання від Банку валютного кредиту в сумі 15 000 доларів США.
Укладаючи зазначені вище договори факторингу, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» послались на Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи Серія ФК № 357 від 16.11.2012 року та Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи Серія ФК № 214 від 22.09.2008 року та Додатки до них відповідно, в яких зазначено, що вказані суб'єкти господарювання мають право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства, в тому числі, у вигляді факторингу.
Позивачем, з метою отримання від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, роз'яснення підстав щодо звільнення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» від обов'язку отримання відповідної ліцензії з надання такої фінансової послуги, як факторингова операція, було направлено на адресу відповідача письмовий запит.
На вказаний запит Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, була надана відповідь за № 5107/16-12 від 16.06.2015 року.
У своїй відповіді Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, послалась на вимоги статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», як на законність свого рішення щодо встановлення для ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні Ініціативи» Фінансової послуги у вигляді Факторингу без отримання ліцензії та/або дозволів.
Позивач вважає, що всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», відповідач прийняв рішення/розпорядження, яким дозволив ТОВ «Кредитні Ініціативи» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надавати фінансові послуги без отримання відповідних ліцензій та/або дозволів та незаконно видав відповідні Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, у зв'язку з чим, звернувся до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльност» від 01.06.2000 №1775-ІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування. Згідно ст. 9 цього ж закону, відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає діяльність «із надання фінансових послуг» (п. 3 ч. 1).
Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року № 2664-ІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальним Законом, який встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг (далі - Закон).
Статтею 4 Закону передбачений перелік фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова установа.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, факторинг є фінансовою послугою.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього Закону, державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Стаття 34 Закону передбачає обов'язковість ліцензування при наданні певних видів фінансових послуг.
Так, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: страхової діяльності; діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб.
Таким чином, спеціальний Закон чітко конкретизує, у яких саме випадках Нацкомфінпослуг має видавати ліцензії.
Частиною 4 Закону визначено перелік послуг, які вважаються фінансовими, зокрема: п.4, ч. 1 Закону - залучення фінансових активів з зобов'язанням щодо наступного їх повернення; п. 11, ч. 1 Закону - факторинг.
Отже, Законом визначено фінансову послугу із залученням фінансових активів з зобов'язанням щодо наступного їх повернення та фінансову послугу факторинг, як дві окремі по своїй правовій природі фінансові послуги.
Відповідно до пункту 2.1 Положення про встановлення обмежень на суміщення діяльності фінансових установ з надання певних видів фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 08.07.2004р. № 1515, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2004 за № 933/9532, діяльність з прямого або опосередкованого залучення фінансових активів від фізичних осіб з зобов'язанням щодо наступного їх повернення не може суміщатись з наданням будь-яких фінансових послуг.
Треті особи 1, 2 при здійснені фінансової операції факторинг, право на здійснення якої Товариства мають відповідно до виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Свідоцтв, не здійснюють прямого або опосередкованого залучення фінансових активів від фізичних осіб з зобов'язанням щодо наступного їх повернення, а відтак, не потребують отримання ліцензії.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.
У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», отримавши право грошової вимоги за кредитним договором до боржника, придбали фінансовий актив у юридичної особи (а не у фізичної). А отже, такі фінансові операції з факторингу не потребують ліцензування.
Розділом XI Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого Розпорядженням Держфінпослуг 28.08.2003 № 41 (у редакції розпорядження Нацкомфінпослуг від 28.11.2013 № 4368), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 797/8118, визначені особливості внесення інформації про фінансову компанію до Реєстру.
Так, Положенням передбачено, що фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи.
Свідоцтво є документом, що підтверджує статус фінансової установи.
У пунктах 2-5 даного Положення зазначено, що у разі внесення фінансової компанії до Реєстру. Нацкомфінпослуг оформлює та видає заявнику додаток до Свідоцтва встановленої форми згідно з додатком 2 до цього Положення.
У додаток до Свідоцтва відповідно до встановлених законодавством обмежень на суміщення діяльності з надання певних видів фінансових послуг Нацкомфінпослуг вносить такі види послуг: надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів; фінансовий лізинг; факторинг; надання поручительств; надання гарантій; надання позик; залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; операції з іпотечними активами з метою емісії іпотечних цінних паперів.
Після отримання Свідоцтва та додатка до нього фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії.
Фінансовій установі - ліцензіату додаток до Свідоцтва не видається.
Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та/або дозволу.
Нормативним актом, що регулює порядок облікової та реєструючої системи фінансових компаній є відповідне Положення про внесення інформації щодо фінансових компаній до Державного реєстру фінансових установ та встановлення вимог до облікової та реєструючої системи фінансових компаній, що затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 5 грудня 2003 року № 152.
Відповідно до Положення про внесення інформації щодо фінансових компаній до Державного реєстру фінансових установ та встановлення вимог до облікової та реєструючої системи фінансових компаній, що затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 5 грудня 2003 року № 152 після отримання Свідоцтва та додатка до нього фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва встановленої форми згідно з додатком 1 до цього Положення та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії.
У додаток до Свідоцтва, з урахуванням встановлених законодавством обмежень на суміщення діяльності з надання певних видів фінансових послуг, Нацкомфінпослуг вносить такі види послуг: надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів; фінансовий лізинг; факторинг; надання поручительств; надання гарантій; надання позик; залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов'язанням щодо наступного їх повернення.
У додаток до Свідоцтва також можуть бути внесені інші операції, які відповідають критеріям, визначеним у пункті 5 частини першої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", здійснення яких відповідно до законів України можливе без отримання ліцензій/дозволів.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» зареєстроване як фінансова установа Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18 вересня 2008 року № 1121 за реєстраційним номером 13102248, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 15 вересня 2011 року, долученим до матеріалів справи.
У Додатку № 214 серія ФК від 15.09.2011 року до вказаного вище Свідоцтва, зазначено види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія - ТОВ «Кредитні ініціативи» без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, такі як фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, надання поручительств, надання гарантій, факторинг.
Також, 16.11.2012 року Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України своїм Розпорядженням № 2293, долученим до матеріалів справи, внесла компанію ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Державного реєстру фінансових установ як таку, що може надавати фінансові послуги з: - факторингу та надання кредитів за рахунок власних коштів.
Згідно із п. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.
Отже, чинне законодавство України не містить імперативної норми щодо отримання ліцензії на право зайняття факторинговою діяльністю.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що законодавство України не містить норми, внаслідок застосування якої у фактора за договором факторингу, існував чи існує обов'язок отримати ліцензію для підтвердження свого права на здійснення факторингових операцій, або діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Суд зазначає, що позивачем під час судового розгляду не зазначено, за захистом якого свого порушеного права він звернувся до суду. Також, не вказано, які саме дії, чи бездіяльність відповідача призвели до порушення прав чи свобод позивача.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав саме позивача, та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа 1: ПАТ «Омега Банк», третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про визнання нечинними розпоряджень № 1121 від 18.09.2008 року та № 2293 від 16.11.2012 року, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 08 вересня 2015 року.

Суддя В.В. Кальник