Справа № 805/3347/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 р. Справа № 805/3347/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, від 05 серпня 2015 року № /1448/10/28-03-41

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, від 05 серпня 2015 року № /1448/10/28-03-41.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті камеральної перевірки № 95/28-03-41-00131268 від 20 березня 2015 року про порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит за січень 2015 року на суму 2120,00 гривень, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у розмірі 2120,00 гривень та завищення суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в розмірі 27843,00 гривень.

Прийнятим на підставі акту камеральної перевірки від 20 березня 2015 року податковим повідомленням-рішенням від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41 позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 27843,00 гривень.

07 квітня 2015 року відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № /1806/10/29-03-41, яким, враховуючи висновки акту перевірки від 19 лютого 2015 року, який позивачем не отримано, встановлено порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 25723,00 гривень.

За результатами розгляду скарги позивача податкове повідомлення-рішення від 07 квітня 2015 року № /1806/10/29-03-41 було скасовано в частині суми завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість на 9909,74 гривень та встановлено порушення позивачем п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від'ємного значення суми ПДВ на 15813,26 гривень.

05 серпня 2015 року відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № /1448/10/28-03-41, яким встановлено порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від'ємного значення суми ПДВ на 15813,26 гривень.

Сутність порушень, визначених при проведенні камеральної перевірки 20 березня 2015 року полягає у тому, що податкові накладні, виписані контрагентом позивача - КП «Вода Донбасу» виключені зі складу податкового кредиту ПАТ «Донецькобленерго» через не відображення у складі податкових зобов'язань постачальника послуг. Таке порушення при формуванні податкового кредиту у грудні 2014 року призвело до його завищення на суму 15813,26 гривень та у січні 2015 року на суму 2120,00 гривень.

Позивач зазначає, що податкові накладні, надані його постачальником послуг КП «Вода Донбасу» та включені ним до складу податкового кредиту у грудні 2014 року та у січні 2015 року виписані у відповідності до приписів статті 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Факт отримання ПАТ «Донецькобленерго» послуг підтверджується договорами та первинними документами до них документами про сплату послуг.

Сутність порушень, визначених при проведенні камеральної перевірки 19 лютого 2015 року полягає у тому, що податкові накладні, виписані контрагентами позивача - КП «Вода Донбасу», ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Донецькоблгаз», ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», КП «Донецькміськводоканал», а також залізничні квитки виключені зі складу податкового кредиту ПАТ «Донецькобленерго» на загальну суму 25723,00 гривень через не відображення у складі податкових зобов'язань постачальника послуг за грудень 2014 року.

Таким чином, фіскальний орган дійшов висновку про безпідставність включення позивачем сум податкового кредиту через не декларування його контрагентом сум податкових зобов'язань з ПДВ за грудень 2014 року та січень 2015 року та не визнав податковими документами включені до складу податкового кредиту податкові накладні, виписані КП «Вода Донбасу», ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Донецькоблгаз», ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», КП «Донецькміськводоканал».

З зазначених підстав позивач вважає висновки актів камеральної перевірки від 20 березня та 19 лютого 2015 року неправомірними, а винесені на їх підставі податкові повідомлення - рішення від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, від 05 серпня 2015 року № /1448/10/28-03-41 просить визнати неправомірними та скасувати.

Позивачем надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач через канцелярію суду надав заперечення від 03 вересня 2015 року та клопотання про розгляд справи за відсутності представників інспекції (том 1, а.с. 244-250).

В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення - рішення стали висновки, що викладені в актах камеральної перевірки позивача від 20 березня 2015 року та 19 лютого 2015 року. Зазначив що акт камеральної перевірки від 19 лютого 2015 року направив позивачу Новою поштою за адресою: м. Маріуполь, вул. Войнич, 2, однак позивач не забрав акт у відділенні № 1.

Актами камеральної перевірки позивача встановлено, що у додатку № 5 до декларації з ПДВ та реєстру отриманих та виданих податкових накладних за грудень 2014 року та січень 2015 року позивачем включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по податкових накладних, виписаних постачальником послуг - КП «Вода Донбасу», ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Донецькоблгаз», ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», КП «Донецькміськводоканал», які не надали звітність та не задекларували податкові зобов'язання з ПДВ у зазначених періодах.

З зазначених підстав відповідач вважає, що податкові накладні, виписані контрагентами позивача, у разі не відображення в податкових зобов'язаннях постачальника послуг втрачають статус податкового документу.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в актах камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Донецькобленерго» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з кодом 00131268, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1, а.с. 11).

Позивач перебуває на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, про що зазначено у виписці з Єдиного державного юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1, а.с. 11 зв. бік).

Позивач є платником податку на додану вартість, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 200039637 (том 1, а.с. 17).

Фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено камеральну перевірку публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо правомірності нарахування позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за січень 2015 року, про що складено акт від 20 березня 2015 року № 95/28-03-41-00131268 (том 1, а.с. 18-21).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму ПДВ за січень 2015 року в розмірі 2120,00 гривень та в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму ПДВ за січень 2015 року в розмірі 2120,00 гривень (том 1, а.с. 21 зв. бік).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України)

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України, порушення якого також вказано у акті перевірки, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Разом, з тим, в акті перевірки не зазначено, що спірні податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто, цей факт не є спірною обставиною, а лише вказано, що податковий кредит позивача не підтверджено податковими накладними виключно через не декларування контрагентом-постачальником- КП «Вода Донбасу» об'єкта оподаткування та податкових зобов'язань з ПДВ за січень 2015 року (том 1, а.с. 21).

Слід зазначити, що зазначений контрагент позивача значиться на обліку у податковій інспекції, розташованій у місті Донецьку, який знаходяться у зоні проведення АТО, на території, тимчасово не підконтрольній Україні. Отже, можливо факт перереєстрації фіскальних органів та підприємства на територію, підконтрольну Україні вплинув на порушення податкового законодавства з боку вказаного підприємства, і в подальшому дане порушення буде усунуте.

При цьому, спірним питанням даної справи є не факт декларування чи не декларування контрагентом позивача своїх податкових зобов'язань з ПДВ, а наявність у позивача права на формування складу податкового кредиту з ПДВ у випадку недекларування податкових зобов'язань з боку його постачальника.

Перевіркою формування податкового кредиту за січень 2015 року встановлено, що відповідно до додатку № 5 до декларації та Єдиного реєстру податкових накладних до податкової декларації за січень 2015 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ по податкових накладних, отриманих від КП «Вода Донбасу» на суму 2119,82 гривень (том 1, а.с. 19).

Отже, відповідач фактично не визнав податкові накладні, виписані зазначеним вище постачальником послуг, який в порушення пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України, п.185.1 ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 203.1 ст. 203 ПК України не задекларував об'єкт оподаткування та податкові зобов'язання.

Суд зауважує, що посилань на проведення зустрічних звірок стосовно контрагента позивача - КП «Вода Донбасу» акт перевірки не містить.

Таким чином, правомірність формування податкового кредиту позивача фіскальним органом встановлена, зокрема, шляхом співставлення податкових зобов'язань його контрагента шляхом опрацювання даних АІС «Податковий блок».

Сторонами також не спростовується факт отримання позивачем податкових накладних від КП «Вода Донбасу» на суму ПДВ 2119,82 гривень, та які було включено до складу податкового кредиту у січні 2015 року. В акті перевірки не зазначено, що зазначеним постачальником послуг порушено порядок заповнення податкових накладних чи вони не зареєстровані в ЄРПН.

Відповідач фактично виключив зі складу податкового кредиту позивача за січень 2015 року суми ПДВ з причин не декларування та несплати контрагентом його податкових зобов'язань, про що прямо зазначив у акті (а.с.21).

Ні підставі акту камеральної перевірки від 20 березня 2015 року № 95/28-03-41-00131268 фіскальним органом винесене спірне податкове повідомлення-рішення від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, яким позивачеві зменшено суму від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 27843,00 гривень (том 1, а.с. 30).

В пункті 3 акту камеральної перевірки наведено дані декларації позивача з ПДВ за січень 2015 року.

Сума позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 2041270,00 гривень відображено відповідно у рядку 18 декларацій з ПДВ у спірному періоді, про що зазначено в пункті 3.5 акту перевірки (том 1, а.с. 19 зв. бік).

Переліку спірних податкових накладних, виписаних КП «Вода Донбасу», які не визнані фіскальним органом як податкові документи на загальну суму ПДВ у розмірі 2120,00 гривень акт перевірки не містить.

Крім того, 19 лютого 2015 року складено акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року № 42/28-03-41-00131268 (том 2, а.с.213-222).

Сутність порушень, визначених при проведенні камеральної перевірки 19 лютого 2015 року аналогічна, як і в акті від 20 березня 2015 року, а саме: податкові накладні, виписані контрагентами позивача - КП «Вода Донбасу», ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Донецькоблгаз», ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», КП «Донецькміськводоканал» виключені зі складу податкового кредиту ПАТ «Донецькобленерго» на загальну суму 25723,00 гривень через не відображення у складі податкових зобов'язань постачальника послуг за грудень 2014 року.

07 квітня 2015 року відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № /1806/10/29-03-41, яким, враховуючи висновки акту перевірки від 19 лютого 2015 року, встановлено порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 25723,00 гривень (том 1, а.с. 29).

За результатами розгляду скарги позивача податкове повідомлення-рішення від 07 квітня 2015 року № /1806/10/29-03-41 було скасовано в частині суми завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість на 9909,74 гривень та встановлено порушення позивачем п. 200.1, 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від'ємного значення суми ПДВ на 15813,26 гривень (том 1, а.с. 47-50).

05 серпня 2015 року відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № /1448/10/28-03-41, яким встановлено порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від'ємного значення суми ПДВ на 15813,26 гривень (том 1, а.с. 60).

Стосовно порушень, встановлених актом камеральної перевірки від 20 березня 2015 року судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Донецькобленерго» (замовник) та КП «Вода Донбасу» (виробник) було укладено декілька договорів на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по структурним підрозділам позивача, розташованим в різних містах Донецької області.

Так, 01 січня 2014 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Димитрівського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 30/110214-9Д2.1/10р (том 1, а.с. 108-110).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 12.01.2015 року № 5, акт показників прибору обліку води, рахунок від 12.01.2015 року (том 1, а.с. 105-107).

Також, між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Макіївського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір від 01 січня 2014 року № 3227/190214-6Д2.1/35р (том 1, а.с. 113-116).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 13.01.2015 року № 174, рахунок від 13.01.2015 року (том 1., а.с. 111-112), податкову накладну від 16.01.2015 № 506, акт показників (том 1, а.с. 144-145).

Також, між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Добропільського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір від 29 грудня 2014 року № 123/091214-15Д2.1/35р (том 1, а.с. 119-121).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкові накладні від 14.01.2015 року № 260, № 261, 259 (том 1, а.с. 117, 122, 128), акти показників прибору обліку води, рахунок від 14.01.2015 року (том 1, а.с. 124-124,132,133).

30 грудня 2013 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 211/301213-5К2.1/15 (том 1, а.с. 141-144).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 16.01.2015 року № 96, акт реалізації, рахунки від 16.01.2015 року (том 1, а.с. 137-140).

30 грудня 2013 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Сніжнянського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 46/120214-13Д2.1/36 (том 1, а.с. 154-157).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 19.01.2015 року № 21, акт реалізації, рахунок від 19.01.2015 року (а.с. 151-153).

Також 01 січня 2014 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Дзержинського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 128/240114-10Д2.1/46 (том 1, а.с. 162-163).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 19.01.2015 року № 136, акт приймання-передачі виконаних робіт, рахунок від 19.01.2015 року (том 1, а.с. 158-161).

24 січня 2014 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Краснолиманського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 30/240114-13Д2.1/46 (том 1, а.с. 167-170).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 19.01.2015 року № 27, акт зняття показників прибору обліку води, рахунок від 19.01.2015 року (том 1, а.с. 164-166).

01 січня 2014 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Часівярівського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 523-Ч/030214-25Д2.1/1р (том 1, а.с. 173-176).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 19.01.2015 року № 82, акт - рахунок від 19.01.2015 року (том 1, а.с. 171-172).

Також, між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Макіївського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір від 12 березня 2014 року № 2291/290414-1Д2.1/36 (том 1, а.с. 180-183).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 22.01.2015 року № 1065, акт - рахунок від 22.01.2015 року (том 1, а.с. 177-179).

31 грудня 2011 року між позивачем та КП «Вода Донбасу» в особі Маріупольського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства укладено договір № 75 (том 1, а.с. 189-195).

На виконання вказаного договору контрагентом було виписано податкову накладну від 27.01.2015 року № 209, акт реалізації та рахунок від 27.01.2015 року (том 1, а.с. 186-188).

01 жовтня 2005 року між позивачем та ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» було укладено договір на постачання теплової енергії № 73213-02/54-05 (том 2, а.с. 93). 15 серпня 2008 року було укладено договір № 833 на постачання теплової енергії (том 2, а.с. 97-99). 30 вересня 2005 року між тими ж сторонами було укладено договір № 6011 на постачання теплової енергії (том 2, а.с. 103).

На виконання вказаних договорів контрагентом було виписано податкові накладні від 14.12.2014 року № 35, від 24.11.2014 року № 114, від 21.11.2014 року № 418, від 05.12.2014 року, рахунки від 14.11.2014 року, від 24.11.2014 року, від 21.11.2014 року, від 05.12.2014 року (том 2, а.с. 91-92, 94. 96, 101-102, 104-105).

Також 19 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено договір № 82139/180713-10К2.1/07 про водопостачання та прийом господарсько-побутових стоків (том 2, а.с. 106). 16 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 78076/180713-9К2.1/07 (том 2, а.с. 109). 06 травня 2014 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 93091 (том 2, а.с. 112). 16 липня 2013 року року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 4378/180713-8К2.1/07 (том 2, а.с. 115). 01 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 2441/300713-2ДС1.1/04 (том 2, а.с. 118). 01 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 3535/300713-1ДС1.1/04 (том 2, а.с. 122). 01 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 55056/300713-4ДС1.1/04 (том 2, а.с. 126). 01 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 63099/300713-3ДС1.1/04 (том 2, а.с. 130). 01 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 73211/300713-5ДС1.1/04 (том 2, а.с. 134). 16 липня 2013 року між позивачем та КП «Донецькміськводоканал» було укладено аналогічний договір № 55100/180713-7К2.1/07 (том 2, а.с. 139).

На виконання вказаних договорів контрагентом було виписано податкові накладні від 05.12.2014 року № 946, від 10.12.2014 року № 1753, від 11.12.2014 року № 2357, від 29.12.2014 року № 2822, від 18.12.2014 року № 3655, від 18.12.2014 року № 3671, від 18.12.2014 року № 3785, від 18.12.2014 року № 3790, від 18.12.2014 року № 3812, від 19.12.2014 року № 4207 (том 2 а.с. 104, 107, 110, 113, 116, 120, 124. 128, 132, 136), рахунки від 05.12.2014 року, від 10.12.2014 року №, від 11.12.2014 року, від 29.12.2014 року, від 18.12.2014 року, від 18.12.2014 року, від 18.12.2014 року, від 18.12.2014 року, від 18.12.2014 року, від 19.12.2014 року (том 2, а.с. 105, 108, 111, 114, 117, 121, 125, 129, 133, 137, 138).

Крім того, 23 квітня 2014 року між позивачем та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» укладено договір № 059-МіТЕС про надання послуг (том 2, а.с. 141-142). 05 березня 2013 року між позивачем та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» укладено аналогічний договір № 150513-3Є1.1/17(том 2, а.с. 143-146).

На виконання вказаних договорів контрагентом було виписано податкові накладні від 28.11.2014 року № 79, від 02.12.2014 року № 4, від 09.12.2014 року № 29, від 16.12.2014 року № 42 (том 2, а.с.147, 149, 151, 153), платіжні доручення від 09.12.2014 року, від 02.12.2014 року, від 09.12.2014 року, від 16.12.2014 року, (том 2, а.с.148, 150, 152, 154). Позивачем також надано виписку ПАТ ПУМБ, що свідчить про сплату за вказаними договорами (том 2, а.с.155-157).

Стосовно договору, укладеного між позивачем та ДП «Донецька залізниця», згідно пояснень представника позивача від 22 вересня 2015 року, договір від 03 березня 2014 року № 030314-22Д2.1/19, вказаний у податкових накладних за грудень 2014 року, не передбачається можливим надати суду, оскільки він знаходиться за місцем реєстрації позивача у місті Горлівці Донецької області, яке в дійсний час є непідконтрольним владі України, що є загальновідомою обставиною (том 2, а.с. 231).

Сума ПДВ за договором склала 107,93 гривень. Виконання вказаного договору підтверджується податковими накладними від 30.11.2014 року № 30, від 31.08.2014 року, від 15.12.2014 року № 20, від 31.07.2014 року № 2, від 31.12.2014 року № 2, від 31.10.2014 року № 2, від 30.11.2014 року № 2 (том 2, а.с. 234, 238, 241, 242, 243, 245, 248). Також позивачем надано у якості доказу виконання договору акти приймання передачі від 23.12.2014 року, від 30.11.2014 року, від 30.11.2014 року, від 30.10.2014 року, від 15.12.2014 року від 31.08.2014 року, від 31.12.2014 року (том. 2, а.с. 232, , 235, , 236, 239, 244, 246, 249).

Крім того, податковий кредит за грудень 2014 року у сумі 965,28 гривень сформовано про проїзним квіткам, що придбані працівниками позивача згідно службових відряджень (том 3, а.с. 1-70).

Відповідно до приписів п. 201.11 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

Проте, всі описані вище судом податкові накладні не визнані податковими документами з посиланням на пункт 198.6 статті 198 ПК України саме через не декларування контрагентом позивача його податкових зобов'язань .

Як зазначає в акті камеральної перевірки відповідач, згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Позивачем надано витяг з ЄРПН про реєстрацію спірних податкових накладних в реєстрі сторонами угод (том 2, а.с.160-211).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов'язань.

Податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит у грудні 2014 року та січні 2015 року, виписані контрагентами, які на момент спірних правовідносин були зареєстровані платниками ПДВ, що не спростовано в акті камеральних перевірок відповідачем та зареєстровані в ЄРПН.

Стаття 8 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.

Крім того, первинними документами, наданими позивачем підтверджено правомірність виписаних спірних податкових накладних, а отже, позбавлення позивача права на формування податкового кредиту у грудні 2014 року та січні 2015 року є протиправним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, від 05 серпня 2015 року № /1448/10/28-03-41.

З огляду вище викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, від 05 серпня 2015 року № /1448/10/28-03-41- задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС від 15 квітня 2015 року № /2074/10/28-03-41, від 05 серпня 2015 року № /1448/10/28-03-41.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» (код ЄДР 00131268) судові витрати з судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 25 вересня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.