Справа № 2-а-5833/11
Суддя: Степанова С. В.
Дата ухвалення: 2011-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 А 5779/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2011 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя в складі головуючого судді Степанової С.В.,при секретарі Горустович К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності відповідача незаконною та стягнення перерахунок та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про зобов'язання провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із чим отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За період з 01.04.2010 року по 01.06.2011 року їй виплачувалась допомога в розмірі 130 грн., виплату якої проводить УПСЗН Жовтневого району Маріупольської міської Ради. Вважала, що повинна отримувати зазначену допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років відповідно до норм діючого законодавства, але у перерахунку призначеної допомоги по догляду за дитиною відповідачем їй було відмовлено. Просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати останнього перерахувати та стягнути з нього недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 01.04.2010 року по час винесення рішення. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 27.07.2011 року було відмовлено позивачці в поновленні строку для звернення до суду, відкрито провадження щодо зобовязання провести перерахунок та сплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25.01.2011 року. Крім того, також просила, у разі потреби вийти за межи позовних вимог та звернутися до Конституційного суду України.

В адміністративному позові позивачка просила не відкладати розгляд справи у разі неприбуття її у судове засідання та розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів.

Від відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради також надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутності представника відповідача. Також відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якій вказав, що виплати позивачці в оскаржуваний нею період було здійснено у встановленому законом розмірі відповідно до Законів України Про державний бюджет на відповідний рік та ст. 15 Закону України "Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми", якою передбачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

У звязку з тим, що обидві сторони заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України справу розглянув в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 22), у зв'язку з чим отримує грошову допомогу, передбачену чинним законодавством, виплату якої здійснює УПСЗН Жовтневого району Маріупольської міської Ради. На підставі розпорядження управління позивачці, згідно її звернення була призначена і виплачена допомога за 130 гривень. (а. с. 26).

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сімї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто цей Закон є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 даного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб.

Згідно п. 23 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивнесені зміни до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, яка викладена у наступній редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Пункт 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" викладений у такій редакції:

"Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп. 2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу ІІ Закону № 107-VI. При цьому пункт 23 розділу II Закону України Про Держаний бюджет України на 2008 рікта про внесення змін до деяких законодавчих актів України", не визнаний неконституційним, тому суд вважає, що дії відповідача з 25.01.2011 року є правомірними та виплати позивачу допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснені у порядку та розмірі, визначеному діючим, на момент виплати, законодавством України.

При цьому суд в цій частині не приймає до уваги, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп був визнаний неконституційним п. 25 розділу II Закону України Про Держаний бюджет України на 2008 рік, яким вносились зміни в Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнямі з 22.05.2008 року відновилась дія статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, оскільки за діючим законодавством питання призначення та виплати допомоги по догляду за дитиною відносяться до компетенції ОСОБА_2 ПСЗН, а не Фонду, який з 01.01.2007 року вказані виплати не здійснює. Відповідач УПСЗН Жовтневого району Маріупольської міської Ради не має жодних повноважень щодо встановлення розміру допомоги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", а також розпорядження коштами Фонду, у зв'язку з чим суд вважає необхідним в позовних вимогах щодо зобовязання УПСЗН Жовтневого району Маріупольської міської Ради перерахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною з 25.01.2011 року відмовити.

Суд також вважає, що не має потреби в зверненні до Конституційного суду України, оскільки не має сумніву щодо відповідності ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" Конституції України та порушення встановленою Конституцією України процедури розгляду, ухвалення або набрання цієї статті чинності.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

На підставі ст. 19, 92 Конституції України, Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмикеруючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 94, 159, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності відповідача незаконною та стягнення перерахунок та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Степанова