Справа № 182/11407/13-а (2-а/0182/1/2015)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 182/11407/13-а (2-а/0182/1/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області задоволено повністю: визнано розпорядження №191239 від 04.09.2013 року, 05.09.2013 року, 06.09.2013 року управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із включенням до розрахунку та оптимізації періоду 42 місяці - з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року незаконними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі виключити із розрахунку пенсії ОСОБА_1 період з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року при обчисленні коефіцієнту заробітної плати та при оптимізації.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та матеріалами справи підтверджено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі виключити з розрахунку коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_1 період з 01.07.2000 року по 01.01.2000 року, здійснити відповідний перерахунок розміру пенсії та виплатити ОСОБА_1 різницю з 26.08.2008 року (дати призначення пенсії).

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі №191239 від 04.09.2013 р., від 05.09.2013 р., від 06.09.2013 р. було зроблено перерахунок пенсії, проте фактично рішення суду не виконало.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на наступне. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа що підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі н меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 03.06.2008 року, яка діяла на момент призначення пенсії відповідачем, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Наявний в пенсійній справі позивача період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004 р. є трудовим стажем, а не страховим, у вказаний період позивач не мав доходу, і тому такий період не може бути врахованим при обчисленні пенсії, тобто не може застосовуватися у формулах для обчислення коефіцієнту заробітної плати та оптимізації при визначенні розміру пенсії.

Однак відповідачем було включено період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004 р., здійснено розрахунок коефіцієнту, проведено оптимізацію, а потім включено вказаний період, що значно вплинуло на розмір пенсії.

Отже, страховий стаж неправомірно було збільшено на 42 місяці (період підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування зі сплатою фіксованого податку, період з 01.01.2000 р. до 31.12.2003 р.) коли позивач фактично не працював і не отримував заробітної плати і за які не обчислювались коефіцієнти заробітної плати.

Матеріалами справи підтверджено, що по справі була проведена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інститут4у судових експертиз.

Висновками судово-економічної експертизи 05.12.2014 року встановлено, що у розпорядженнях Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі №191239 від 04.09.2015 року період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004 р. з розрахунку коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії не виключений. Тобто обчислений розмір пенсії за віком ОСОБА_1 (за розпорядженнями №191239 від 04.09.2013 р.) станом на 26.08.2008 р. та на 01.11.2008 р. не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р №1058-IV із змінами і доповненнями.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділення Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та нікопольському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко