Справа № 369/12226/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області від 14.10.2014 № 9188/07 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області призначити позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2014.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2014 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильської АЕС у 1986 році, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 30.03.1993 (а.с. 20).

З довідки Києво-Святошинського районного військового комісаріату від 14.01.2014 № 1/2 вбачається, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році з 10.05.1986 по 10.07.1986 (а.с. 19).

Згідно з архівною довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України по архівних документах військової частини № 53893 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 10.05.1986 по 10.07.1986, дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): зона 3 з 05.07.1986 по 07.07.1986 (а.с. 21).

14.08.2014 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком в порядку ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, але отримав відмову, на тій підставі, що не має достатньої кількості робочих днів перебування в зоні ліквідації Чорнобильської АЕС. До вказаної заяви позивачем було подано: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 серія А від 02.03.1993 № 070407, копію паспорта, копію військового квитка з відміткою, що з 10.05.1986 по 10.07.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, архівну довідку від 18.02.2014 № 179/1/1559 з Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України та довідку Києво-Святошинського районного військового комісаріату від 14.01.2014 № 1/2, з яких також вбачається, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році з 10.05.1986 по 10.07.1986.

Листом від 14.10.2014 № 9188/07 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку з тим, що немає достатньої кількості робочих днів перебування в зоні ліквідації Чорнобильської АЕС (а.с. 22).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області правомірно відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 по 31.12.1986 не менше 5 календарних днів надається знижка пенсійного віку на 10 років, а в довідці Галузевого архіву зазначено, що позивач виїжджав в зону № 3 на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС з 05.07.1986 по 07.07.1986, тобто 3 дні, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивач мав право на призначення державної пенсії, а Пенсійний фонд протиправно відмовив йому в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Вказана правова норма зобов`язує осіб, які звернулися до суду з адміністративним позовом після закінчення строку, встановленого ст. 99 КАС України, подавати заяву про його поновлення.

Отже, у разі відсутності заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду суддя повинен діяти в порядку, встановленому ст. 100 КАС України, тобто залишити такий адміністративний позов без розгляду, з посиланням на те, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, що передбачено ч. 3 ст. 155 КАС України.

Судом першої інстанції не було постановлено ухвали про поновлення строку звернення до суду.

При цьому, позовні вимоги за період з 01.01.2014 по 21.05.2014 (з урахуванням дати звернення до суду 22.11.2014, згідно поштового штампу на конверті (а.с. 23), які заявлені поза межами строку звернення до суду, з урахуванням вищезазначених вимог КАС України та відсутності ухвали про поновлення строку звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

Стосовно позовних вимог за період з 22.05.2014 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Відповідно до ст. 65 вказаного Закону посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами організаціями військкоматами, а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях. Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-11 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988). У разі неможливості надання довідки за формою № 122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу, тощо. Вказане узгоджується зі змістом п. 7 п.п. «г» постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, згідно з якою замість довідки про період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 можуть надаватися довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи міститься копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та копія довідки Києво-Святошинського районного військового комісаріату від 14.01.2014 № 1/2, копія архівної довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, зі змісту яких вбачається, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році з 10.05.1986 по 10.07.1986.

Більш того, згідно постанови Верховного суду України від 21.11.2006 вбачається, що єдиним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами встановленими Законом № 796-12, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що в довідці Галузевого архіву зазначено, що позивач виїжджав в Зону № 3 на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС в період з 05.07.1986 по 07.07.1986, а тому для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає достатньої кількості робочих днів перебування в зоні ліквідації Чорнобильської АЕС, колегія суддів зазначає, що у вказаній довідці Галузевого архіву зазначено, що по архівних документах військової частини № 53893 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 10.05.1986 по 10.07.1986 (згідно наказу 70), та накази командира військової частини № НОМЕР_2 по виїздам на роботу в зони ЧАЕС особового складу частини знаходяться на зберіганні лише за період з 04.07.1986. Отже, відмовляючи в задоволенні позову судом першої інстанції протиправно не взято до уваги всі документи, та дані в них, та протиправно взято дані лише за липень 1986 року.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що якщо учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС працював у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, то вказане є підставою для зниження пенсійного віку на 10 років. Оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що позивач був безпосередньо зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році з 10.05.1986 по 10.07.1986, що не заперечується відповідачем, то позивач підпадає під вимоги, встановлені п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та має право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем надана достатня кільки документів, що дають підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не було враховано судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Так, відповідно до п. 6 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дня звернення з урахуванням пункту 5 цього Порядку.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем подано заяву про призначення пенсії, та прийнято відповідачем 19.08.2014, що вбачається з листа управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області від 14.10.2014 № 9188/07 (а.с. 22).

Таким чином, пенсія за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, повинна була бути призначена ОСОБА_1 з дня приймання заяви про призначення пенсії, а саме з 19.08.2014.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2014 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за період з 01.01.2014 по 21.05.2014 та залишити позовні вимоги в цій частині без розгляду.

В іншій частині постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2014 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області від 14.10.2014 № 9188/07 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області призначити ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 19.08.2014.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.