Справа № 2а-1723/2010
Суддя: Турченко Т. В.
Дата ухвалення: 2010-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2010 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Перепелиці Т.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтави ОСОБА_2, Управління ОСОБА_3 України в Полтавській області про визнання протоколу недійсним, визнання' дій посадових осіб Управління ДАІ ГУМВС України в Полтавській області незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів інспектора дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтави ОСОБА_2, Управління ОСОБА_3 України в Полтавській області про визнання протоколу недійсним, визнання дій посадових осіб Управління ОСОБА_3 України в Полтавській області незаконними. Свій позов обґрунтовував тим, що 23.11.2009 року інспектором дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтава ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ №046458 щодо нього, як власника транспортного засобу ЗАЗ 1103 державний номерний знак НОМЕР_1. Відповідачем у протоколі зазначено, що він порушив пункт 130 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Вважає, що протокол не відповідає вимогам закону, а дії посадової особи відповідача істотно порушують його права, оскільки він не керував автомобілем, який належить йому на праві власності, не знаходився не тільки за кермом, але і в автомобілі взагалі, так як у момент приїзду працівників міліції, він знаходився на відстані 10 метрів від автомобіля на дорозі, яка розділяє парк та вхід на вокзал станції Полтава-Південна. Був зупинений співробітником патрульно-постової служби на вказаній ділянці дороги, коли він йшов до приміщення вокзалу станції Полтава-Південна, один з яких тримав його за руку сильно здавивши її, а інший по телефону визвав автомобіль дорожньо-патрульної служби, з якого вийшов працівник ДАІ, який спонукав його сісти у їхній автомобіль, у якому і був складений даний протокол. При цьому його змусили підписати протокол та написати, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп»яніння.

Також позивач в позові зазначав, що адміністративний протокол щодо нього складено за ст. 130 КУпАП, але інспектор не зазначив яку саме частину даної статті він порушив. Відповідачем в протоколі зазначено, що він порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. В даному пункті ПДР вказано, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а стаття 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Від проходження медичного огляду він відмовився, так як не вважав за потрібне проходити медичний огляд, у зв»язку з тим, що не він керував автомобілем, у момент приїзду працівників ДАІ автомобіль був запаркований, двигун заглушений, він знаходився на відстані 10 метрів від автомобіля. Вважає, що згідно статті 19 Конституції України, зобов»язати проходити його медичний огляд ніхто не має права.

Позивач вважає, що співробітник ДАІ має право усунути нетверезого водія від управління транспортним засобом. Але законом не передбачено його право вилучати у власника його майно в тому числі Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2 та автомобіль НОМЕР_2, який був поміщений на штрафмайданчик. Відповідно до статті 19 Конституції України позивач вважає дії співробітників ДАІ незаконними. Працівник ДАІ ОСОБА_2 не ознайомив його з правами,

передбаченими статей 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. За таких умов, у його діях немає складу адміністративного правопорушення, у якому його звинувачують зазначеним протоколом. Просив суд протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ №046458 від 23.11.2009 року визнати недійсним, таким, що суперечить закону та Конституції України та скасувати. Дії посадової особи відповідача у частині складання даного протоколу про адміністративне правопорушення визнати незаконними. Дії посадової особи відповідача у частині вилучення автомобіля НОМЕР_3 та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнати незаконними. Зобов»язати відповідачів повернути йому Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник УДАІ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 позов не визнав. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Інспектор дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтави ОСОБА_2 з позовом не згоден. Вважає, що в його діях не було порушень чинного законодавства України, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника УДАІ ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_4, інспектора дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтави ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи №2а-1723/10р., вивчивши та дослідивши матеріали справи №3- 12/10р., приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено і дана обставина не підлягає доказуванню відповідно до ч.І та ч.4 статті 72 КАС України, що 23 листопада 2009 року відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол серії №046458 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.І статті 130 КУпАП (а.с.1 справи №3-12/10Р.).

Даним протоколом було встановлено, що 23.11.2009 року о 2 годині 35 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_4 по вул.Площа Слави в м.Полтаві з явними ознаками алкогольного сп»яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.130 КпАП України.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 10.02.2010 року (а.с.51-52 справа №3-12/10р.) ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки. Зобов»язано ОСОБА_1 в 10 денний термін передати посвідчення водія органам ДАІ м.Полтави. Строк позбавлення ОСОБА_5 права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення водійських прав.

Не погодившись з постановою Київського районного суду м.Полтави від 10.02.2010 року, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 25.03.2010 року апеляцію ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Полтави від 10.02.2010 року стосовно нього - без змін.

В своїй позовній заяві позивач просить визнати суд протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ №046458 від 23.11.2009 року недійсним, таким, що суперечить закону та Конституції України та скасувати.

Але відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення оскарженню не підлягає. Оскарженню підлягає відповідно до статті 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині визнання дій посадової (службової) особи відповідача у частині складання даного протоколу про адміністративне правопорушення незаконними та визнання дії посадової особи відповідача у частині вилучення автомобіля НОМЕР_3 та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу незаконними. Зобов»язання відповідачів повернути ОСОБА_1 Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_3, оскільки відповідно до постанови Київського районного суду м.Полтави від 10.02.2010 року позивача було визнано

винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки. Зобов»язано ОСОБА_1 в 10 денний термін передати посвідчення водія органам ДАІ м.Полтави. Строк позбавлення ОСОБА_5 права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення водійських прав. Постановою апеляційного суду Полтавської області від 25.03.2010 року апеляцію ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Полтави від 10.02.2010 року стосовно нього - без змін.

Суд приходить до висновку, що працівниками ДАІ автомобіль НОМЕР_3 та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3 у позивача були вилучені правомірно, на підставі чинного законодавства України.

В судовому засіданні було встановлено і цього не заперечував ОСОБА_1, що автомобіль НОМЕР_5 йому було повернуто працівниками ДАІ. В цій частині позивач ОСОБА_1 відмовився від своїх позовних вимог. Дана відмова прийнята судом.

Отже, на підставі зібраних по справі доказів, ретельно вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що інспектор дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтави ОСОБА_2 діяв в межах своїх повноважень та відповідно до норм КУпАП, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.4-14, 72, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Відділення Державної автомобільної інспекції м.Полтави ОСОБА_2, Управління ОСОБА_3 України в Полтавській області про визнання протоколу недійсним, визнання дій посадових осіб Управління ОСОБА_3 України в Полтавській області незаконними відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10- денний термін з дня складення постанови в повному обсязі та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Т.В.Турченко