Справа № 709/1701/2011
Суддя: Бліщ О. Б.
Дата ухвалення: 2012-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1701/2011
Провадження по справі 2-а/709/9/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2012 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Орос С.Ю.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом

Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця"

в особі відокремленого підрозділу "Івано-Франківська дистанція колії"

до

Рахівської міської ради,

третя особа - ОСОБА_3

про визнання нечинним рішення Рахівської міської ради

та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця», в особі відокремленого підрозділу «Івано-Франківська дистанція колії», звернулося в суд з позовом до Рахівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення 20 сесії 4 демократичного скликання Рахівської міської ради від 11.01.2005 року та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2011 року змінено процесуальне становище відповідача ОСОБА_3, визнано його процесуальне становище у справі як третя особа.

Позов мотивовано тим, що в березні 2011 року при проведенні інвентаризації земель смуги відведення Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця»по відокремленому підрозділу «Івано-Франківська дистанція колії»ДТГО «Львівська залізниця», підрядною землевпорядною організацією виявлено, що в межах Рахівського району, Рахівська міська рада Закарпатської області, у смузі відведення земель залізничного транспорту (132 км. ПК 1+020 м. до ПК 2+070 на перегоні Ясіня - Рахів права сторона по ходу км. смуга відведення складає від 54 м. до 90 м. від осі колії) є укладений договір оренди земельної ділянки, частина якої відноситься до земель залізничного транспорту. Рахівською міською радою, 11 січня 2005 року, було прийнято рішення №292, яким передано земельну ділянку площею 0,2087 га. по вул. Київська 226 в оренду на 45 років громадянину ОСОБА_3, для ведення особистого селянського господарства. На підставі даного рішення між Рахівською міською радою та громадянином ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки від 14 січня 2005 року, який зареєстровано в Рахівському райвідділі Закарпатської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.01.2005 року за № 010.

Вважають дане рішення Рахівської міської ради таким, що суперечить чинному законодавству, порушує право залізниці на користування наданої їй, відповідно до норм чинного законодавства, земельною ділянкою та загрожує безпеці руху залізничного транспорту, оскільки дана земельна ділянка знаходиться на кривій, де повинна бути забезпечена нормальна видимість обслуговуючої ділянки, а відтак, вищезгадане рішення є таким, що підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. Дана земельна ділянка знаходиться у смузі відведення земель залізничного транспорту та перебуває у користуванні ДТГО «Львівська залізниця». Статтями 68 ЗК України, 23 ЗУ «Про транспорт»встановлено, що всі землі, якими користується залізниця, є землями залізничного транспорту, тому землями залізниць слід вважати всі земельні ділянки, надані залізниці, а не тільки земельні ділянки, які прилягають виключно до залізничного полотна. Згідно Плану меж смуги відводу, яка і є технічною документацією, ширина смуги відведення у даному місці становить від 54 м. до 90 м., від осі головної колії. Окрім того, саме таку ширину смуги відведення у даному місці підтверджено Будівельними нормами і правилами, де передбачено, що залізничні дороги колії 1520 мм. СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для залізниць СН 468-74, відповідно до яких було збудовано залізничне полотно та спірна земельна ділянка знаходиться в межах смуги відведення на відстані 25 м. Також, зазначили, що 07.12.1993 року Рахівською міською радою було винесено рішення №70 про затвердження акту Інвентаризації земельних ділянок на відведеній смузі Львівської залізниці і вилучення земельної ділянки з держлісфонду Рахівського лісокомбінату. Як вбачається з даного акту, на час проведення інвентаризації земель в користуванні Управління Львівської залізниці знаходилось 26,75 га., а після передачі земель які використовувались залізницею не за цільовим призначенням в користуванні залізниці залишилось 21,4 га. земель. Даний акт погоджено Рахівською міською Радою, отже останній було відомо про межі смуг відведення Львівської залізниці. На даній земельній ділянці смуги відведення залізницею жодних вилучень не проводилося, а тому підстав для передачі ОСОБА_3 у міської ради не могло бути. Проте, всупереч вищезгаданому, земельна ділянка під облаштуванням смуги відведення була передана Рахівською міською радою в оренду громадянину ОСОБА_3, в той час коли залізниця, як користувач, не погоджувала ні проекту відведення земельних ділянок, ні акту встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі та у жодному випадку не надавала погодження на вилучення земельних ділянок.

Вважають, що Рахівською міською радою при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми п. б ч.4 ст. 84 ЗК України, який зазначає, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі під державними залізницями. Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця»засноване на державній власності і входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв`язку України, майно залізниці є державною власністю і закріплене за нею на праві повного господарського відання, отже, Рахівська міська рада не мала правових підстав виносити згадане рішення. Відповідно до пункту 10 статті 149 ЗК України у разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується у судовому порядку, а оскільки спір між сторонами щодо згоди залізниці на вилучення земельної ділянки з метою її надання Рахівською міською радою в оренду ОСОБА_3 не вирішувався, то вважають, що відсутні підстави для прийняття Рахівською міською радою рішення про надання в оренду спірної ділянки ОСОБА_3 Оскільки залізниці тільки 09 березня 2011 року стало відомо про те, що землі в смузі відведення передані в оренду що підтверджується актом обстеження від 09.03.2011 року, то вважають, що саме з цієї дати почався відлік позовної давності. Тому просять суд винести рішення, яким визнати не чинним рішення Рахівської міської ради №292 від 11.01.2005 року в частині передачі в оренду на 45 років громадянину ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2087 га., що знаходиться по вул. Київській 226, в місті Рахів, Рахівського району, Закарпатської області. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.01.2005 року, укладений між Рахівською міською радою та громадянином ОСОБА_3, зобов`язати ОСОБА_3 звільнити з межах смуги земельну ділянку, що перебуває у користуванні ДТГО «Львівська залізниця».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та показав суду, що земельна ділянка, яка надана ОСОБА_3 в оренду, знаходилася у постійному користуванні Львівської залізниці, що підтверджується рішенням Рахівської міської ради народних депутатів від 07 грудня 1993 року «Про затвердження акту інвентаризації земельних ділянок на відведеній смузі ОСОБА_4 відділенню Львівської залізниці в межах території м.Рахова і вилучення земельної ділянки з державного лісокомбінату»та актом інвентаризації земель Івано-Франківського відділення Львівської залізниці м.Рахів. Вважає, що Рахівська міська рада, виносячи оскаржуване рішення вийшла за межі своєї компетенції. При наданні ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду, у Львіської залізниці, як у землекористувача, ніхто не вилучав земельну ділянку. Також вважає, що ними не порушено строк позовної давності для звернення до суду, оскільки про існування оскаржуваного рішення їм стало відомо в березні 2011 року, тому просить суд повністю задоволити позовні вимоги заявлені ними в позовній заяві.

Представник Рахівської міської ради в судове засідання не з`явився, Міський голова ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання, позовні вимоги не підтримує.

Представник третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та показав суду, що позивач не надав суду документи, які б довели що Львівська залізниця на законних підставах користується спірною земельною ділянкою. Документи, додані позивачами, як на доказ своїх позовних вимог, носять тільки інформаційний характер, однак жодного, передбаченого законодавством документу, який б підтверджував право позивача на користування ним спірною земельною ділянкою, позивачами не надано. Вважає даний позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішення Конституційного суду України № 10-рп/2010 по справі № 1-6/2010 від 01 квітня 2010 року встановлено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, які віднесені законом до їхньої компетенції, питання щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, діють як суб'єкти владних повноважень, а тому відповідно до положень п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

У звязку із наведеним суд вважає обставини, що є предметом судового розгляду, такими, що мають вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування (яким є Рахівська міська рада), їх посадові особи зобовязані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Також, ст. 122 та п.12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 26 п. 34 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Стаття 12 Земельного Кодексу України регулює повноваження міських рад у галузі земельних відносин, пункт б якої, передбачає, передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

У відповідності до ст. 121 ЗК України, громадяни України, мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Рішенням Рахівської міської ради 20 сесії 4 скликання від 11 січня 2005 року за № 292, надано ОСОБА_3, мешканцю м. Рахів, вул. Б. Хмельницького 207, для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,2087 га. по вул. Київській 226, в оренду на 45 років.

Позивач просить суд скасувати дане рішення, оскільки вважає, що залізниця, як користувач, не погоджувала ні проекту відведення земельних ділянок, ні акту встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі та у жодному випадку не надавала погодження на вилучення земельних ділянок, оскільки земельна ділянка, що надана ОСОБА_3, перебувала у користуванні позивача. Також просить суд скасувати і договір оренди, який було укладено на підставі даного рішення, між Рахівською міською радою та громадянином ОСОБА_3, 14 січня 2005 року, який зареєстровано в Рахівському райвідділі Закарпатської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.01.2005 року за № 010.

Дійсно, частиною 1 ст. 6 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що землі, які надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про транспорт".

Статтею 68 ЗК України, яка визначає поняття земель залізничного транспорту, передбачено, що до таких земель належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв"язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Відповідно до ст. 23 ЗУ "Про транспорт", до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України.

Позивач звертаючись з позовом до суду, вказує на порушення права залізниці на користування наданою їй відповідно до норм чинного законодавства земельною ділянкою, оскільки у смузі відведення земель залізничного транспорту є договір оренди земельної ділянки, яка відноситься до земель залізничного транспорту.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Рахівсько міської ради народних депутатів від 7 грудня 1993 року №70 "Про затвердження акту інвентаризації земельних ділянок на відведеній смузі ОСОБА_4 відділенню Львівської залізниці в межах території м. Рахова і вилучення земельної ділянки з держлісфонду Рахівського ласокомбінату", затверджено акт інвентаризації земельних ділянок на відведену смугу ОСОБА_4 відділенню Львівської залізниці в межах території м. Рахова, де зокрема встановлено, що територія залізниці, яка використовується становить 21,4 га.

Державного акту на право власності чи право користування на спірну земельну ділянку позивачем не виготовлялося.

Однак, ст. 125 ЗК України регламентує порядок виникнення права власності та права користування земельною ділянкою. Так, станом на час винесення оскаржуваного рішення, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки та встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа що посвідчує право власності на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Жодних із вищезазначених правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позивачем суду не подано. Отже, коли виносилося оскаржуване рішення, а саме 11 січня 2005 року, позивач не являвся користувачем чи власником спірної земельної ділянки, оскільки ні до матеріалів справи не додано, ні в судовому засіданні представником позивача не доведено, що Львівська залізниця володіла документом, встановленим законом, яий б підтверджував її право на користування спірною земельною ділянкою.

Також ст. 116 ЗК України передбачено підстави набуття права на землю, а саме: громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

За змістом ст. 79 ЗК України, земельна ділянка може існувати в юридичному розумінні тільки за умови визначення щодо неї прав.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, змістом права власності на землю є право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Щодо посилання представника позивача на те, що при передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_3 та при винесенні оскаржуваного рішення, спірна земельна ділянка повинна була вилучатися у Львівської залізниці, то на думку суду, така не повинна була вилучатись у позивача, оскільки у відповідності до ст. 149 Земельного Кодексу, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення, земельні ділянки, вилучаються, у разі надання їх у постійне користування, а Львівська залізниця, не довела суду той факт, що вона являється постійним землекористувачем спірної земельної ділянки за законних підставах, оскільки не має документу, що посвідчує її право постійного користування земельною ділянкою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Рішення Рахівської міської ради 20 сесії 4 скликання від 11 січня 2005 року за № 292, яким надано ОСОБА_3, мешканцю м. Рахів, вул. Б. Хмельницького 207, для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,2087 га. по вул. Київська 226, в оренду на 45 років, є законним та винесено міської радою в межах її компенетції, а тому в задоволенні позову слід відмовити, за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 128, 159-163 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Івано-Франківська дистанція колії" до Рахівської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення Рахівської міської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.