Справа № 2а-9868/11
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 р. Справа № 23786/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді Хобор Р.Б.

суддів Яворського І.О., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2011 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника прокурора м. Луцька молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання провести перевірку,-

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 20011 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до заступника прокурора м. Луцька молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання провести перевірку, а саме розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 вересня 2011 року та провести перевірку за цією заявою в порядку, який визначений ст. 97 КПК України з дотриманням вимог, які визначені ст. 22 вказаного Кодексу.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2011 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника прокурора м. Луцька молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобовязання провести перевірку відмовлено.

Вказану ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив заявник ОСОБА_1, який, покликаючись на незаконність ухвали, як такої, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, суперечить практиці вищих судових органів, просить оскаржувану ухвалу скасувати а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно зазначає, що його позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у звязку з тим що спірні правовідносини носять владно процесуальний, а не владно управлінський характер, а підлягає розгляду в порядку, що передбачений ст. 110, 234, 236 КПК України. Одночасно вказує, що цими статтями КПК України врегульовано порядок оскарження дій органів дізнання, слідчого та прокурора під час кримінального провадження, зокрема у формі постанов, однак порядок оскарження бездіяльності цих органів не визначено, а відтак вважає, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Таким чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних міркувань.

Так, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно ч. 3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється, зокрема, на публічно правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Відповідно ст.1 КПК України призначенням Кримінально-процесуального кодексу України є визначення порядку провадження у кримінальних справах, а ст.2 КПК України встанолює, що завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

У відповідності до ст.236 КПК України скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при передньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У зв'язку з цим слід зазначити, що захист порушених прав не може бути надійним без надання можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Однак таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, окрім випадків, коли оскарження таких не передбачене в кримінально-процесуальному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КПК України одним із приводів та підстав для порушення кримінальної справи є заява або повідомлення про злочин, які відповідають вимогам ст.95 КПК України. Згідно п.2 ст.94 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Судом першої інстанції зазначено, що порядок прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України і вимоги до заяви або повідомлення про вчинення злочину визначені Кримінально-процесуальним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду із вимогами, які стосуються протиправності дій прокурора м. Луцька молодшого радника юстиції ОСОБА_2 та зобов»язання його вчинити дії в порядку ст.97 Кримінально-процесуального кодексу України тобто діяльність, яка регламентована нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що в свою чергу виключає можливість розгляду поданого позивачем позову в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що за змістом ст.ст. 2, 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративного суду не поширюється на вказаний спір, який підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Така позиція узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 (справа про оскарження бездіяльності субєктів владних повноважень щодо заяв про злочини), згідно якого встановлено, що положення статті 97 Кримінально - процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному звязку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини пятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально процесуального кодексу України частини другої статті, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності субєктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Покликання позивача на те, що за результатами розгляду його заяви про вчинення злочину не було винесено постанови, а відповідь оформлена листом, не виключає можливості оскарження таких дій відповідача в порядку кримінального судочинства за правилами статті 110 КПК України.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали правильно встановлено обставини справи, додержанно норм матеріального та процесуального права, доводи апелянта на законність прийнятої ухвали не впливають і висновків суду не спростовують а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.199, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2011 року про відмову у відкритті провадження у справі № 2а-9868/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р.Б. Хобор

судді І.О. Яворський

ОСОБА_3