Справа № 2а-3511/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2011-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 рокуСправа № 2а-3511/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Пігулі І.Ю.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «ОСОБА_3 ремонтний завод «Мотор»до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 липня 2010 року № /0, від 26 серпня 2010 року № /1, від 20 вересня 2010 року № /2, від 02 грудня 2010 року № /3,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства оборони України «ОСОБА_3 ремонтний завод «Мотор» (далі ДП МО України «ЛРЗ «Мотор», позивач) звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції (далі ОСОБА_3 ОДПІ, відповідач) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 20.07.2010 року № /0, від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3.

В ході судового розгляду справи представник позивача подав суду заяву про уточнення позовних вимог від 17.01.2011 року, просив оскаржувані податкові повідомлення-рішення визнати нечинними та скасувати (а. с. 166-167).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що основною діяльністю позивача є ремонт військової техніки за державним замовленням для потреб Міністерства оборони України, в межах якої позивачем здійснювалися операції з придбання товарно-матеріальних цінностей. При цьому, сплачений продавцям в ціні товару податок на додану вартість підприємство відносило до податкового кредиту, що в подальшому давало право платнику податків на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість. Зокрема, у травні 2008 року ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» подало до ОСОБА_3 ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість, в якій заявлена сума бюджетного відшкодування склала 824911 грн. 00 коп. Позапланова документальна перевірка правильності визначення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2008 року проведена ОСОБА_3 ОДПІ, про що складено довідку № 868/23-4/08029701 від 22.09.2008 року про відсутність порушень у ДП МО України «ЛРЗ «Мотор». Зазначена сума бюджетного відшкодування повністю не була повернута на рахунок платника податку, тому Волинським окружним адміністративним судом розглядалася адміністративна справа за позовом ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» до ОСОБА_3 ОДПІ, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про стягнення бюджетного відшкодування в розмірі 3308988 грн. 00 коп. (у тому числі за травень 2008 року в сумі 185873 грн. 00 коп., до якої включено 118000 грн. 00 коп. оскаржуваної суми за податковими повідомленнями-рішеннями у даній справі), в якій позовні вимоги задоволені повністю, проте рішення суду не набрало законної сили у звязку з апеляційним оскарженням.

В подальшому ОСОБА_3 ОДПІ проведена документальна невиїзна перевірка позивача з питань правових відносин з постачальником другої ланки Товариством з обмеженою відповідальністю «Спілка експортерів України» (далі ТзОВ «Спілка експортерів України») за квітень 2008 року, які вплинули на бюджетне відшкодування травня 2008 року, про що складено акт № 4148/23-3/08029701 від 15.07.2010 року. За результатами перевірки зроблено висновок про порушення ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» пункту 1.8 статті 1, підпункту «а» підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та завищення бюджетного відшкодування на суму 118000 грн. 00 коп. На підставі вказаного акту перевірки ОСОБА_3 ОДПІ 20.07.2010 року прийняте податкове повідомлення-рішення № /0, яким ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2008 року на 118000 грн. 00 коп. Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку, проте рішеннями ОСОБА_3 ОДПІ, Державної податкової адміністрації у Волинській області (далі ДПА у Волинській області) та Державної податкової адміністрації України (далі ДПА України) первинна та повторні скарги ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» були залишені без задоволення. ОСОБА_3 ОДПІ в подальшому винесені податкові повідомлення-рішення з номером первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставлявся номер скарги, щодо якої воно складене, а саме: від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3. Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення необґрунтованими і такими, що підлягають скасуванню, з огляду на таке.

В акті перевірки № 4148/23-3/08029701 від 15.07.2010 року податковим органом зроблені висновки про порушення ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» порядку формування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у травні 2008 року по господарській операції з придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Авіа» (далі ТзОВ «Юг-Авіа») двох комплексних регуляторів двигуна на суму 708000 грн. 00 коп. (в тому числі, податок на додану вартість 118000 грн. 00 коп.), яке виступало посередником у ланцюгу постачання товару. Постачальником другої ланки було ТзОВ «Спілка експортерів України», яке відповідно до відповіді Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва (далі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) від 11.03.2009 року має стан платника податку припинено (ліквідовано, закрито). Зокрема, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.12.2008 року ТзОВ «Спілка експортерів України» визнано банкрутом, остання податкова звітність подана за квітень 2008 року без показників фінансово-господарської діяльності, станом на 29.06.2010 року факт отримання коштів постачальником ТзОВ «Спілка експортерів України», залученого до схеми постачання у другій ланці ланцюга, не підтверджено. За таких умов, відповідачем зроблено висновок про непідтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування 118000 грн. 00 коп. Проте з такими висновками податкового органу платник податків не погоджується.

Позивач зазначає, що придбавав товар у ТзОВ «Юг-Авіа», діючої юридичної особи, зареєстрованої платником податку на додану вартість, провів розрахунки на повну суму поставки, а тому правомірно по даній господарській операцій сформував податковий кредит у квітні 2008 року, та в подальшому з дотримання норм статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» заявив бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 118000 грн. 00 коп. Діюче податкове законодавство не ставить право покупця на податковий кредит та повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в залежність від сплати або несплати продавцем податку до бюджету, здійснення платником податків контролю за контрагентом щодо виконання зобовязань зі сплати податків до бюджету, не передбачає і обовязковості проведення зустрічних перевірок контрагентів. Позивач надав належні документи на підтвердження факту придбання двох комплексних регуляторів двигуна на суму 708000 грн. 00 коп. (в тому числі, податок на додану вартість 118000 грн. 00 коп.), використання в господарській діяльності, зокрема, належним чином оформлені податкові накладні, які є необхідною умовою для формування податкового кредиту. Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2011 року, просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ від 20.07.2010 року № /0, від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3.

В судовому засіданні представники позивача, кожен зокрема, адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ від 20.07.2010 року № /0, від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3.

Представники відповідача в судовому засіданні 24.01.2011 року адміністративний позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову від 24.01.2011 року (а. с. 168-169), та пояснили, що за результатами документальної невиїзної перевірки ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» з питань правових відносин з постачальником другої ланки ТзОВ «Спілка експортерів України» за квітень 2008 року, які вплинули на бюджетне відшкодування за травень 2008 року, не підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування (118000 грн. 00 коп.) за травень 2008 року. Перевіркою встановлено, що в квітні 2008 року позивач придбав у ТзОВ «Юг-Авіа» два комплексні регулятори двигуна на суму 708000 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість 118000 грн. 00 коп., а сплачений податок на додану вартість включив до податкового кредиту в квітні 2008 року та заявив до бюджетного відшкодування у травні 2008 року. ОСОБА_3 ОДПІ для підтвердження правомірності бюджетного відшкодування зроблені запити до інших податкових органів на проведення зустрічних перевірок. З листа Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва (далі ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва) від 15.07.2008 року вбачається, що ТзОВ «Юг-Авіа» не є виробником проданого позивачу товару, а придбало його у ТзОВ «Спілка експортерів України». Відповідно до відповіді ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 11.03.2009 року провести зустрічну перевірку ТзОВ «Спілка експортерів України», який є постачальником товару другої ланки, неможливо через те, що цього платника податків 10.12.2008 року визнано у судовому порядку банкрутом. В звязку з цим, ОСОБА_3 ОДПІ в акті документальної невиїзної перевірки позивача зроблено висновок про непідтвердження заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника в банку в сумі 118000 грн. 00 коп. Представники відповідача вважають оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними, а тому просять в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. В подальшому представник відповідача в судове засідання не прибув, проте подав суду письмове клопотання від 28.01.2011 року про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_3 ОДПІ, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити (а. с. 186-187).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» є субєктом господарської діяльності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 658055 (а. с. 17), з 13.04.1995 року взято на облік як платник податків у ОСОБА_3 ОДПІ (а. с. 151), зареєстроване платником податку на додану вартість, про що видано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 13.11.2009 року № 100253090 (а. с. 19).

19.06.2008 року позивач подав до ОСОБА_3 ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2008 року, у якій відобразив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на рахунок платника у банку (824911 грн. 00 коп.), з додатками, зокрема, розрахунком та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (а. с. 39-51).

ОСОБА_3 ОДПІ проведено перевірку показників податкової звітності позивача за травень 2008 року, про що складено довідку № 868/23-4/08029701 від 22.09.2008 року «Про результати виїзної позапланової перевірки ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень, червень 2008 року на рахунок платника у банку» (а. с. 52-80). У розділі 5 «Висновок» довідки № 868/23-4/08029701 від 22.09.2008 року зазначено, зокрема, що перевіркою буде підтверджено заявлену ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» суму бюджетного відшкодування у декларації за травень 2008 року в розмірі 824911 грн. 00 коп. (в тому числі, спірну суму 118000 грн. 00 коп., по якій сформовано податковий кредит у квітні 2008 року по операції придбання товару у ТзОВ «Юг-Авіа» (а. с. 63) після отримання результатів зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника (а. с. 79).

В подальшому ОСОБА_3 ОДПІ проведено документальну невиїзну перевірку ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» з питань правових відносин з постачальником другої ланки ТзОВ «Спілка експортерів України» за квітень 2008 року, які вплинули на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за травень 2008 року, про що складено акт № 4148/23-3/08029701 від 15.07.2010 року (а. с. 108-115). За результатами перевірки встановлено порушення позивачем пункту 1.8 статті 1, підпункту «а» підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та не підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника в банку за травень 2008 року в сумі 118000 грн. 00 коп. Висновки ОСОБА_3 ОДПІ про завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 118000 грн. 00 коп. ґрунтуються на тому, що податковому органу не вдалося провести зустрічну перевірку ТзОВ «Спілка експортерів України» (контрагента у другій ланці ланцюга постачальників) через визнання його банкрутом згідно з постановою господарського суду Миколаївської області від 10.12.2008 року, та станом на 29.06.2010 року факт отримання коштів постачальником ТзОВ «Спілка експортерів України», залученого до схеми постачання товару ДП МО України «ЛРЗ «Мотор», у другій ланці ланцюга не підтверджено (а. с. 114).

20.07.2010 року на підставі акту перевірки № 4148/23-3/08029701 від 15.07.2010 року ОСОБА_3 ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації за травень 2008 року (вхідний № 63465 від 19.06.2008 року) на 118000 грн. 00 коп. (а. с. 116), та яке в подальшому було оскаржене позивачем в адміністративному порядку. Рішеннями ОСОБА_3 ОДПІ від 21.08.2010 року № 17451/10/25-006 (а. с. 119-121), ДПА у Волинській області від 15.09.2010 року № 4495/10/25-006 (а. с. 125-128) та ДПА України від 24.11.2010 року № 12602/6/25-0115 (а. с. 134-136) первинна та повторні скарги ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» залишені без задоволення, суми зменшення бюджетного відшкодування, визначені у первинному податковому повідомленні-рішенні, залишені без змін. ОСОБА_3 ОДПІ в подальшому були винесені податкові повідомлення-рішення з номером первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставлявся номер скарги, щодо якої воно складене: від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3 (а. с. 122, 129, 137).

Судом також встановлено, що ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» відповідно до статуту, серед іншого, здійснює діяльність з ремонту, виготовлення обслуговування військової техніки для вітчизняних та зарубіжних замовників, а також діяльність, повязану з експлуатацією літальних апаратів тощо (а. с. 20-33). В межах господарської діяльності позивач 03.10.2007 року уклав договір купівлі-продажу № 268 з продавцем ТзОВ «Юг-Авіа» на придбання запасних частин, гумово-технічних виробів для авіадвигунів та їх агрегатів, комплектуючих агрегатів, згідно з умовами договору купівлі-продажу поставка товару здійснювалась на склад покупця (а. с. 152-154). На виконання умов договору в квітні 2008 року позивачу було поставлено два комплексних регулятори двигуна КРД-99Б відповідно до видаткових накладних від 23.04.2008 року № РН-025, № РН-026 (а. с. 158-159), податкових накладних від 23.04.2008 року № НОМЕР_1 на суму 354000 грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість 59000 грн. 00 коп., № НОМЕР_2 на суму 354000 грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість 59000 грн. 00 коп. (а. с. 156-157). Дані комплексні регулятори двигуна було прийнято позивачем в експлуатацію, що підтверджено карткою складського обліку матеріалів на складі № 2, вимогами про проходження товару на склад № 2 за квітень 2008 року (а. с. 162-164). Позивачем також проведено повний розрахунок по договірних зобовязаннях перед ТзОВ «Юг-Авіа» у безготівковому порядку відповідно до платіжних доручень від 23.04.2008 року № 1792, № 1793 на загальну суму 708000 грн. 00 коп., в тому числі податок на додану вартість 118000 грн. 00 коп. (а. с. 160-161). Відповідачем не заперечується той факт, що поставка товару (обладнання) носила реальний характер та договірні умови були виконані повністю сторонами. В подальшому ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» сплачений податок на додану вартість у сумі 118000 грн. 00 коп. включено до складу податкового кредиту за квітень 2008 року та заявлено до бюджетного відшкодування в податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість у квітні 2008 року по господарській операції з придбання товару у ТзОВ «Юг-Авіа» підтверджено довідкою ОСОБА_3 ОДПІ № 868/23-4/08029701 від 22.09.2008 року, складеною за результатами виїзної позапланової перевірки ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» (а. с. 61-65). З акту ОСОБА_3 ОДПІ № 4148/23-3/08029701 від 15.07.2010 року вбачається, що порушень у ланцюгу постачання товару від ТзОВ «Юг-Авіа» до ДП МО України «ЛРЗ Мотор» не виявлено. При цьому, матеріалами зустрічної перевірки, проведеної ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва, за № 2367/23-200/33730459 від 15.07.2008 року встановлено, що постачальником комплексних регуляторів двигуна КРД-99Б для ТзОВ «Юг-Авіа» було ТзОВ «Спілка експортерів України» (а. с. 175-176). Також наведено відомості про те, що ТзОВ «Юг-Авіа» здійснює діяльність у сфері посередництва в торгівлі машинами, промисловим устаткування, роздрібної торгівлі іншими непродовольчими товарами, у сфері авіаційних нерегулярних пасажирських та вантажних перевезень, зареєстроване платником податку на додану вартість. У квітні 2008 року сума податку на додану вартість в розмірі 118000 грн. 00 коп. згідно податкових накладних від 23.04.2008 року № НОМЕР_1 на суму 354000 грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість 59000 грн. 00 коп., № НОМЕР_2 на суму 354000 грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість 59000 грн. 00 коп., ТзОВ «Юг-Авіа» була включена до податкових зобовязань та відповідає податковій декларації з податку на додану вартість за відповідний період.

На запит ОСОБА_3 ОДПІ від 09.02.2009 року № 983/7/23-513 щодо проведення зустрічної перевірки ТзОВ «Спілка експортерів України» (а. с. 177), ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва листом від 11.03.2009 року № 2593/7/23-412 повідомила про те, що згідно постанови господарського суду Миколаївської області від 10.12.2008 року ТзОВ «Спілка експортерів України» визнано банкрутом. Крім того, наведена інформація про те, що підприємство було зареєстроване платником податку на додану вартість, здійснювало діяльність у сфері будівництва будівель, інших видів оптової торгівлі, консультування з питань комерційної діяльності та управління, діяльність у сфері інжинірингу, остання декларація з податку на додану вартість подана за вересень 2008 року без показників фінансово-господарської діяльності (а. с. 170-171).

В звязку з цим, в акті перевірки ОСОБА_3 ОДПІ № 4148/23-3/08029701 від 15.07.2010 року зроблено висновок про те, що оскільки станом на 29.06.2010 року факт отримання коштів постачальником ТзОВ «Спілка експортерів України», залученого до схеми постачання ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» у другій ланці ланцюга, не підтверджено, тому не підтверджено заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника в банку за травень 2008 року в розмірі 118000 грн. 00 коп. (а. с. 108-115).

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач ОСОБА_3 ОДПІ не довела правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про зменшення ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 118000 грн. 00 коп., з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року (з наступними змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим законом; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із абзацом третім підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 цього ж Закону право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону визначено що, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 цього ж Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Підставою для нарахування податкового кредиту відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» є видана платником податку на вимогу покупця податкова накладна із заповненням всіх обовязкових реквізитів.

Таким чином, право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана продавцем податкова накладна із заповненням всіх обовязкових реквізитів.

Відповідачем не заперечується факт реальної поставки обладнання комплексних регуляторів двигунів та використання їх у власній господарській діяльності позивача.

На думку суду, позивачем дотримані умови формування податкового кредиту з податку на додану вартість, правомірно у квітні 2008 року включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість у сумі 118000 грн. 00 коп., сплачений при придбанні товару у ТзОВ «Юг-Авіа». ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» надав належні та допустимі докази, які підтверджують факт реального отримання двох комплексних регуляторів двигуна КРД-99Б, позивач придбав таке обладнання для використання у власній господарській діяльності, а сума податку, сплачена в ціні товару, включена позивачем до складу податкового кредиту на підставі належним чином оформлених податкових накладних, виданих зареєстрованим платником податку на додану вартість, який, в свою чергу, відобразив податкові зобовязання.

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у звязку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 цього ж Закону (в редакції закону, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При відємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок відємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Згідно з підпунктами 7.7.4, 7.7.5, 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 зазначеного Закону платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобовязаний у пятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає суду підстави прийти до висновку, що Закон України «Про податок на додану вартість» не передбачає проведення перевірки контрагентів платника податку на додану вартість по ланцюгу постачання до виробника як обовязкову умову відшкодування податку на додану вартість, а повязує можливість отримання платником податку бюджетного відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України з фактичною сплатою податку контрагенту платника в ціні придбаних товарів (послуг) у попередніх податкових періодах. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, і не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Наведений закон не ставить таке право платника у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання. Положення пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо надмірної сплати податку, як необхідної умови його повернення з бюджету платникові, стосується саме цього платника і сплати ним податку в ціні товарів (послуг) їх постачальникам.

З урахуванням наведеного, суд не бере до уваги пояснення представників відповідача ОСОБА_3 ОДПІ, наданих у судовому засіданні 24.01.2011 року про те, що позивач не може отримати бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за відсутності результатів зустрічної перевірки, яку неможливо провести через визнання банкрутом постачальника другої ланки ТзОВ «Спілка експортерів України», оскільки Закон України «Про податок на додану вартість» не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Діючий порядок проведення бюджетного відшкодування встановлює рівні права для всіх платників податку на додану вартість, які мають право на бюджетне відшкодування, та дає достатні можливості податковим органам своєчасно виявляти невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, з метою недопущення безпідставного бюджетного відшкодування і, як наслідок, втрат бюджету.

Як встановлено судом, ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» були дотримані вимоги статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» при відображенні показників податкової звітності квітня-травня 2008 року, за результатами перевірок податковим органом не було виявлено фіктивних господарських операцій між позивачем та його контрагентами, по яких було заявлено бюджетне відшкодування, а тому, на думку суду, висновки ОСОБА_3 ОДПІ щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2008 року на 118000 грн. 00 коп. є безпідставними та неправомірними.

Крім того, при вирішенні справи суд також враховує, що по спірній господарській операції ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва підтверджено декларування податкових зобовязань у відповідному податковому періоді ТзОВ «Юг-Авіа» контрагентом по першому ланцюгу постачання товару (дата поставки 23.04.2008 року), а ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва підтверджено, що операція купівлі-продажу комплексних регуляторів двигуна від ТзОВ «Спілка експортерів України» до ТзОВ «Юг-Авіа» мала місце до визнання продавця банкрутом, тобто до 10.12.2008 року (постанова господарського суду Миколаївської області про визнання банкрутом), податковим органом не надано інформацію про будь-які розбіжності між задекларованими сумами податкових зобовязань ТзОВ «Юг-Авіа» та задекларованими сумами податкового кредиту ТзОВ «Спілка експортерів України», тобто між контрагентами другого ланцюга постачання товару.

Отже, на час здійснення господарських операцій, за якими ОСОБА_3 ОДПІ не підтверджує суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, постачальники були діючими субєктами господарювання, включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а також мали свідоцтва про реєстрацію платниками податку на додану вартість, а тому покупець ДП МО України «ЛРЗ «Мотор» не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач навів достатні докази, що підтверджують обґрунтованість визначення податкового кредиту та відшкодування податку на додану вартість з бюджету в сумі 118000 грн. 00 коп., а відповідач не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень від 20.07.2010 року № /0, від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить із повноважень, визначених частиною другою статті 162 КАС України, де передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення субєкта владних повноважень, попередньо визнавши його протиправним. Тому адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ОСОБА_3 ОДПІ.

Суд також враховує, що відповідно до пункту 5.3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 року № 253, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 року за № 567/5758 (з наступними змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин), з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобовязання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні (у разі, якщо сума податкового зобовязання за результатами розгляду скарги збільшується або залишається без змін, а раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається), податковим органом складається та надсилається (вручається) платнику податків податкове повідомлення, яке має номер первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставляється номер скарги, щодо якої воно складене (1 для першої, 2 для другої тощо), крім того, таке податкове повідомлення містить новий граничний термін сплати податкового зобовязання. Оскільки з наведеної норми не вбачається, що при надісланні нового податкового повідомлення-рішення (у разі, якщо сума податкового зобовязання за результатами розгляду скарги залишається без змін), попереднє податкове повідомлення вважається відкликаним, тому суд приходить до висновку, що визнанню протиправними та скасуванню підлягають всі податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ від 20.07.2010 року № /0, від 26.08.2010 року № /1, від 20.09.2010 року № /2, від 02.12.2010 року № /3.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України на користь позивача підлягає до стягнення з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 6656 від 22.12.2010 року (а. с. 3).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про податок на додану вартість», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції від 20 липня 2010 року № /0, від 26 серпня 2010 року № /1, від 20 вересня 2010 року № /2, від 02 грудня 2010 року № /3.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «ОСОБА_3 ремонтний завод «Мотор»судовий збір в розмірі 3 гривні 40 копійок (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 02 лютого 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх