Справа № 4759/10/1570
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 4759/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

при секретарі Паровенко І.П.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення адміністративно господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у сумі 5638, 41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у розмірі 5 618, 18 грн. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 20, 23 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі ч.1 ст.19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, відповідач до 15 квітня 2010 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 5 618,18 грн. Сума заборгованості повністю своєчасно не сплачена, тому здійснено нарахування пені, а відтак, сума заборгованості, яка підлягає сплаті складає 5 638, 41 грн..

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити в повному обсязі заявлені у адміністративному позові вимоги та стягнути заборгованість по несплаченим адміністративно-господарським санкціям за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році.

Відповідач в судовому засіданні проти зазначеного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, оскільки на його думку він вчиняв дії для пошуку кандидата (інваліда) на обовязкове працевлаштування надавши оголошення у газету, однак до очікуваного результату це не привело.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Згідно Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, наданого до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова численність штатних працівників облікового складу виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю у 2009 році становить 22 особи.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до п.2 «Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування», затвердженого Постановою КМ України № 70 від 31 січня 2007 року інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Відповідно, чисельність інвалідів штатних працівників, які повинні були працювати у 2009 році у виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», становить 1 особу.

Згідно звіту форми №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, наданого виробничо - комерційною фірмою «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, у господарстві працівників, яким встановлена інвалідність, не значилося.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно - господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно ч.3 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). Згідно з ч.5 ст.20 у разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням господарського суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом. Таким чином Закон не ставить сплату санкцій в залежність від наявності чи відсутності прибутку, а визначає лише порядок сплати штрафних санкцій.

Вказана вище адміністративно-господарська санкція застосовується за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Так, відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч.1 цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, для яких це місце роботи є основним. Працевлаштування - це система організаційних, економічних і правових заходів, направлених на забезпечення трудової зайнятості населення.

Відповідно ч.3 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покладення на підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, обов'язку працевлаштування інвалідів, передбачає виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, створення для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечення інших соціально-економічних гарантій, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Згідно ст.18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Наведене свідчить про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

На підприємство хоч і не покладається обов'язок працевлаштовувати інвалідів, але покладається обов'язок створювати та належним чином атестувати робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч.1 ст.238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Стаття 218 ГК України передбачає, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.4 ст.20 Закону України «Про зайнятість населення»від 01 березня 1991 року № 803-ХІІ підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, законодавством передбачена обовязковість щомісячного подання підприємствами, установами і організаціями незалежно від форми власності звітності про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, до місцевих центрів зайнятості.

Із дослідженого в судовому засіданні листа ПКФ «Осіріс»ТОВ від 16.11.2009 року, встановлено, що підприємство зверталося до Фонду соціального захисту інвалідів з проханням забезпечити для роботи одного інваліда у звязку з тим, що прагнення знайти необхідну кандидатуру по оголошенню у газеті (надаються з квітня 2009 р.) не привели до необхідного результату.

Однак встановлено, що ПКФ «Осіріс»ТОВ зі звітом про наявність вільних робочих місць для інвалідів (форма 3-ПН) у 2009 році до міського центру зайнятості у встановленому законом порядку не зверталося.

Таким чином, встановлено факт невиконання роботодавцем заходів щодо інформування про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів органів працевлаштування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було вжито всіх належних заходів для виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 цього Закону.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Відповідачем не було своєчасно сплачено адміністративно-господарські санкції на суму 5618, 18 грн., внаслідок чого було нараховану пеню в розмірі 20, 23 грн.

На момент звернення до суду з позовом вказана сума адміністративно-господарських санкцій відповідачем не сплачена.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ПКФ «Осіріс»ТОВ звертався до суду з позовом про скасування рішення Одеського обласного фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно господарських санкцій.

10.10.2011 року у зазначеній адміністративній справі було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, у звязку з систематичною неявкою позивача, а також закінчення передбаченого ч. 1 ст. 122 КАС України строку вирішення спору по даній справі.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та з виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю підлягають стягненню адміністративно-господарські санкції в сумі 5618, 18грн. та пені у розмірі 20,23 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (68001, АДРЕСА_1) на корить Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок ГУ ДКУ в Одеській області суму адміністративно господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у розмірі 5618, 18 грн. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно господарських санкцій у розмірі 20, 23 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею на протязі пяти діб.

Суддя Потоцька Н.В.

Стягнути з виробничо - комерційної фірми «Осіріс»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (68001, АДРЕСА_1) на корить Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок ГУ ДКУ в Одеській області суму адміністративно господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році у розмірі 5618, 18 грн. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно господарських санкцій у розмірі 20, 23 грн.

12 грудня 2011 року