Справа № 826/13029/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 201 року № 826/13029/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу та додані до неї матеріали

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ Україна"
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №07 від 19.08.2014, №07 від 19.08.2014, №07 від 19.08.2014, №07 від 19.08.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ Україна" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №07 від 19.08.2014, №07 від 19.08.2014, №07 від 19.08.2014, №07 від 19.08.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що договори укладені між ТОВ «Агрофармахім», ПП «Харвест-12», ТОВ «Комп'ютери - М», ПСП «Заготзерно», ТОВ «Взлет-Ера», ТОВ «Торенія» з метою настання господарських зобов'язань, проте, в супереч наданим документам відповідачем робляться помилкові висновки в акті перевірки щодо відсутності об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.01.2013 р. по 31.01.2014 р.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, в обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що податковим органом витребовувалась первинна документація (технічна документація, транспортування) та письмові пояснення відносно придбання товару та в подальшому реалізація даного товару.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

З урахуванням наведеного суд, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши у судовому засіданні представників позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Підчас судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві була проведена планова перевірка позивача, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 та валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, перевірка проведена на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-Vl, наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 15.07.2014 №2127.

Перевіркою встановлено наступні порушення: підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 138.1, підпункту 138.10.2, підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138, пункту 139.1 статті 139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" занижено об'єкт оподаткування податком на прибуток на суму 16 232 894 грн., що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податку на прибуток на суму 14 246 233 грн., та заниження податку на прибуток на суму 377 466 грн., в т.ч. в 2013 році завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податку на прибуток на суму 14 246 233 грн., та заниження податку на прибуток на суму 377 466 грн.; підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 199.1 статті 199 Податкового Кодексу України ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду ряд. 25 Декларації на суму 794 000 грн., в тому числі: в березні 2013 року на 579 726 грн., в квітні 2013 на 1 732 грн., вересні 2013 на 43 647 грн., в жовтні 2013 на 168 895 грн. та завищенню залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ряд.24 Декларації загальну суму 18 385 грн. в тому числі: в жовтні 2013 на 18 385 грн.; п. 1.2, п. 3.2. п. 3.3. Наказу ДПА України від 24.12.2010 за №1020 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», cт. 51, п. 70.16., cт. 70, пп. 176.2.«б», п. 176.2 cт. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010.р № 2755 - VI (зі змінами та доповненнями).

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 04.08.2014 №725/26-55-22-07/33832039.

На підставі Акту перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення №07 від 19.08.2014, яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток 566 199 грн., у тому числі за основним платежем 377 466 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 188 733 грн.; №07 від 19.08.2014, яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість 992 500 грн., у тому числі за основним платежем 794 000 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 198 500 грн.; №07 від 19.08.2014, яким зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 18 385 грн.; №07 від 19.08.2014, яким зменшено суму від'ємного значення з податку на прибуток в розмірі 14 246 233 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ Україна" не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що порушує права позивача, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Судом встановлено, між Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ Україна" (Покупець), з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофармахім" (Продавець), з іншого боку, було укладено Договори: № 247/12 від 14.11.2012 на поставку кукурудзи 3-го класу на кормові потреби, урожаю 2012 року, насипом, кількість товару 840 метричних тонн +/-5%, на суму з ПДВ - 1 680 003,36 грн.; № 256/12 від 27.11.2012 на поставку кукурудзи 3-го класу на кормові потреби, урожаю 2012 року, насипом, кількість товару 2 550 метричних тонн +/-5%, на суму з ПДВ - 4 788 900,00 грн.; №257/12 від 27.11.2012 на поставку кукурудзи 3-го класу на кормові потреби, урожаю 2012 року, насипом, кількість товару 1 930 метричних тонн +/-5%, на суму з ПДВ - 3 570 507,72 грн.; №004/13п від 23.01.2013 на поставку кукурудзи 3-го класу на кормові потреби, урожаю 2012 року, насипом, кількість товару 1505 метричних тонн +/-5%, на суму без ПДВ - 2904650,00 грн.; №107-1/12 від 20.11.2012 на поставку кукурудзи 3-го класу на кормові потреби, урожаю 2012 року, насипом, кількість товару 3 680 метричних тонн +/-5%, на суму без ПДВ - 6826692,64 грн.

У відповідності до пункту 3.1 Договорів: №247/12 та №256/12 - Базис постачання Товару - EXW сертифікований зерновий склад ТОВ Агрофірма «Обрій» LTD (вул. Кірова, буд. 5, смт. Талалаївка, Чернігівська обл.), в подальшому - «Зерновий склад». Тлумачення базису постачання - у відповідності з «Інкотермс-2000», а у випадку протиріч між «Інкотермс-2000» і Договором - у відповідності з Договором; №257/12 - Базис постачання Товару - EXW сертифікований зерновий склад ТОВ «Північно-Українська Експортно-імпортна компанія» (вул. Шевченка, буд. 139, смт. Парафіївка, Ічнянський р-н, Чернігівська обл.), в подальшому - «Зерновий склад». Тлумачення базису постачання - у відповідності з «Інкотермс-2000», а у випадку протиріч між «Інкотермс-2000» і Договором - у відповідності з Договором; №004/13 EXW сертифіковані зернові склади ПАТ Біловодський КХП (42065, вул.. Біловодська, буд. 2, с. Біловод, Роменський р-н, Сумська обл.), в подальшому «Зерновий склад». Тлумачення базису постачання - у відповідності з «Інкотермс-2000», а у випадку протиріч між «Інкотермс-2000» і Договором - у відповідності з Договором.

Відповідно до пункту 5.1 Договорів: №247/12, №256/12, №257/12, оплата Товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця проводиться протягом 3-х банківських днів з дати отримання Покупцем оригіналів або копій таких документів: складської квитанції, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; картки аналізу зерна, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; рахунку-фактури Продавця (оригінал або копія); видаткової накладної Продавця; податкової накладної Продавця.

Згідно пункту 5.1 Договору №004/13 EXW, оплата Товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця проводиться протягом 11 банківських днів з дати отримання Покупцем оригіналів або копій таких документів: складської квитанції, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; картки аналізу зерна, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; рахунку-фактури Продавця (оригінал або копія); видаткової накладної Продавця; податкової накладної Продавця.

В підтвердження виконання умов договорів позивачем надано суду наступні документи: рахунок на оплату №2375 від 14.11.2012, платіжні доручення: №1269 від 14.11.2012, №1276 від 15.11.2012, видаткова накладна №3074 від 14.11.2012, податкова накладна від 14.11.2012 №33, складська квитанція на зерно №41 від 14.11.2012, Аналіз зерна (карточка) №75 від 14.11.2012, рахунок на оплату №2419 від 27.11.2012, платіжні доручення: №1347 від 28.11.2012, №1348 від 28.11.2012, видаткова накладна №3112 від 27.11.2012, податкова накладна від 27.11.2012 №75, складська квитанція на зерно №575 від 27.11.2012, Аналіз зерна (карточка) №31 від 27.11.2012, рахунок на оплату №2420 від 27.11.2012, платіжне доручення №1342 від 27.11.2012, видаткова накладна №3113 від 27.11.2012, податкова накладна від 27.11.2012 №76, складська квитанція на зерно №364 від 27.11.2012, Аналіз зерна (карточка) №818 від 27.11.2012, рахунок на оплату №2476 від 04.12.2012, платіжні доручення: №1421 від 13.12.2012, №1306 від 22.11.2012, рахунки на оплату: №2398 від 21.11.2012, №2399 від 21.11.2012, №2400 від 21.11.2012, видаткова накладна №3097 від 21.11.2012, податкова накладна від 21.11.2012 №56, видаткові накладні №9 від 21.01.2013, №3095 від 21.11.2012, податкові накладні від 24.01.2013 №7, від 21.11.2012 №54.

Між позивачем, з одного боку, та Приватним підприємством "Харвест-12", з іншого боку, було укладено Договори купівлі-продажу: №136 від 16.07.2013 на поставку зерно м'якої пшениці 3-го класу урожаю 2012 року, насипом, кількість товару 120 метричних тонн +/-5%, на суму з ПДВ - 1 700,00 грн.; №143/13 від 16.07.2013 на поставку зерно м'якої пшениці 4-го і/або 5-го і/або 6-го класу урожаю 2013 року, насипом, кількість товару 120 метричних тонн +/-5%, на суму з ПДВ - 191 999,52 грн.

У відповідності до пункту 3.1 вищезазначених Договорів, Базис постачання Товару - СРТ ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» (м. Одеса, Митна площа,1). Тлумачення базису постачання - у відповідності з «Інкотермс-2000», а у випадку протиріч між «Інкотермс-2000» і Договором - у відповідності з Договором

Відповідно до пункту 5.1 Договорів, оплата Товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця проводиться протягом 3-х банківських днів з дати отримання Покупцем оригіналів або копій таких документів: складської квитанції, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; картки аналізу зерна, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; рахунку-фактури Продавця (оригінал або копія); видаткової накладної Продавця; податкової накладної Продавця.

В підтвердження виконання умов договорів позивачем надано суду наступні документи: рахунки на оплату: №56 від 16.07.2013, №61 від 18.07.2013, №62 від 18.07.2013, № 66 від 20.07.2013, платіжні доручення: №669 від 19.07.2013, №686 від 23.07.2013, видаткова накладна №54 від 16.07.2013, №59 від 18.07.2013, №64 від 20.07.2013, №60 від 18.07.2013, податкові накладні: від 16.07.2013 №22, від 18.07.2013 №27, від 20.07.2013 №32, від 18.07.2013 №28.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи позивачем не надану суду сертифікати відповідності на товар (кукурудзу та пшеницю), товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару, рахунки-фактури, а до договорів купівлі-продаж №136 від 16.07.2013, №143/13 від 16.07.2013, складської квитанції, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця; картки аналізу зерна, виписаної Зерновим складом на ім'я Покупця.

Крім того, між Позивачем, з одного боку, та ТОВ «Комп'ютери - М», з іншого боку, було укладено Договір про надання інформаційно-технічних послуг №01/03-2013 від 01.03.2013 р.

У відповідності до пунктів 1.1, 1.2 Договору №01/03-2013, Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання Виконавцеві та зобов'язується оплатити його послуги, а Виконавець зобов'язується надавати Замовнику відповідно до його завдання інформаційно-технічні послуги із обслуговування комп'ютерної мережі в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. На підтвердження факту надання Виконавцем: Замовнику послуг за цим Договором складається відповідний акт.

Згідно з пунктом 2.1, 2.2 Договору №01/03-2013, в обов'язки Виконавця входить надання послуг щодо: оновлення програмного забезпечення з вимогою Замовника; налагодження системи маршрутизації повідомлень; здійснення цілодобового приймання/передання повідомлень Замовника; надання консультативних послуг по технології, технічним та програмним засобам взаємодії, у т. ч. по телефону, за першою вимогою Замовника в межах робочого часу, встановленого у Виконавця. В обов'язки Замовника входить: своєчасна оплата послуг, які надаються Виконавцем.

В підтвердження виконання договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактури №01/03 від 14.06.2013, платіжне доручення №64 від 19.06.2013, Акт приймання-передачі виконаних робіт від 19.06.2013, податкова накладна від 19.06.2013 №619002.

Суд звертає увагу, що Акт приймання-передачі виконаних робіт від 19.06.2013 складено в м. Харкові, проте, як позивач знаходиться в місті Києві, також, зі змісту Договору №01/03-2013 та Акту приймання-передачі робіт не можливо встановити, який обсяг послуг було надано і де ці послуги надавалися (відсутні зазначення міста, офіс, приміщення).

Також, між Позивачем, з одного боку, та Приватним сільськогосподарським підприємством «Заготзерно», з іншого боку, укладено Договір складського зберігання та надання послуг з прийомки, сушки, очистки зерна №23 від 07.08.2013.

Відповідно до Договору №23 поклажодавець - ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" передає, а зерновий склад - Приватне сільськогосподарське підприємство «Заготзерно» приймає на зберігання зерно українського походження по кількості - кінцевому, відповідно фізичній вазі, зафіксованого на вагах Зернового складу, по якості - кінцевої, згідно лабораторних аналізів зразків, взятих з цієї партії зерна і випробуваних лабораторією Зернового складу.

В підтвердження виконання отриманих послуг позивачем надано суду наступні документи: рахунки на оплату: №83 від 28.10.2013, №88 від 31.10.2013, платіжне доручення №884 від 29.10.2013, №241 від 01.11.2013, Акт надання послуг №121 від 31.10.2013 року, надання послуг відвантаження (пшениця 3 кл.) кількість 484,8 т., послуги колії (пшениця 3 кл.) кількість 7 в., зважування (пшениця 3 кл.), 634,4 т., на суму 32 788,02 грн., в т.ч. ПДВ на суму 5 464,67 грн., Акт надання послуг №202 від 9.11.2013 року, надання послуг відвантаження (пшениця 3 кл.) кількість 327,05 т., послуги колії (пшениця 3 кл.) кількість 5 в., зважування (пшениця 3 кл.), 432,9 т., на суму 22 178,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 3 696,33 грн., податкові накладні: №1 від 01.11.2013, №21 від 29.10.2013.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази передання на зберігання зерна по кількості та якості, докази отримання контрагентом зерна, докази транспортування зерна, довіреності на отримання зерна та інші документи, які б підтверджували передачу зерна на зберігання.

Між Позивачем, з одного боку, та ТОВ «Взлет-Ера», з іншого боку, було укладено Договір про надання юридичних послуг №03/01-2013 від 03.01.2013 р.

У відповідності до умов пункту 1.1- пункту 2.2 Договору №03/01-2013: «В порядке и на условиях Договора Исполнитель берет на себя обязательство предоставить Заказнику юридические услуги.

Исполнитель обязуется предоставить услуги предусмотренные в п. 1.1. Договора в объёмах и порядке, предусмотренных Договором. Заказник обязуется оплатить услуги, предусмотренные в п. 1.1. Договора. Исполнитель принимает на себя выполнение следующих юридических услуг: юридический аудит финансово-хозяйственных, бухгалтерских и иных документов согласно действующего законодательства Украины; предоставление консультаций по правовым вопросам, возникающим у Заказчика при осуществлении хозяйственной деятельности; другие виды юридических услуг. Исполнитель обязан: Предоставить услуги, предусмотренные п. 1.1. Договора своевременно и качественно в соответствии с условиями Договора и требований, которые обычно предъявляются к предоставлению услуг такого рода. Соблюдать требования Договора относительно конфиденциальности информации.».

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактури №0131 від 31.01.2013, платіжне доручення №4 від 21.02.2013, Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0131 від 31.01.2013, податкова накладна від 31.01.2013 №1048.

У відповідності до Господарського кодексу України, Аудит - перевірка публічної бухгалтерської звітності, обліку, первинних документів та іншої інформації щодо фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання з метою визначення достовірності їх звітності, обліку, його повноти і відповідності законодавству та встановленим нормативам., за результатом аудиту складається висновок.

Як вбачається з умов Договору №0131 на підприємстві позивача контрагент повинен був провести юридичний аудит фінансово-господарської діяльності, проте в матеріалах справи відсутній висновок аудити, також в матеріалах справи відсутні докази наданню юридичних послуг по яким сферам та в якому об'ємі були надані юридичні послуги.

Також, між Позивачем, з одного боку, та ТОВ «Взлет-Ера», з іншого боку, було укладено Договір про надання юридичних послуг №04/01-2013 від 04.01.2013 р.

У відповідності до умов пункту 1.1- пункту 2.2 Договору №04/01-2013: «В порядке и на условиях Договора Исполнитель берет на себя обязательство предоставить Заказчику юридические услуги. Исполнитель обязуется предоставить услуги предусмотренные в п. 1.1, Договора в объёмах и порядке, предусмотренных Договором. Заказчик обязуется оплатить услуги, предусмотренные в п. 1.1. Договора. Исполнитель принимает на себя выполнение следующих юридических услуг: составление внутренних документов; разработка, юридическая оценка договоров, контрактов; предоставление консультаций по правовым вопросам, возникающим у Заказника при осуществлении хозяйственной деятельности; другие виды юридических услуг. Исполнитель обязан: Предоставить услуги, предусмотренные п. 1.1. Договора своевременно и качественно в соответствии с условиями Договора и требований, которые обычно предъявляются к предоставлению услуг такого рода. Соблюдать требования Договора относительно конфиденциальности информации.».

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактури №0132 від 31.01.2013, платіжне доручення №3 від 21.02.2013, Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0131 від 31.01.2013, податкова накладна від 31.01.2013 №1049.

Також, між Позивачем, з одного боку, та ТОВ "ТОРЕНІЯ", з іншого боку, було укладено Договір про надання юридичних послуг від 01.04.2013 №01/04-13/0, у відповідно до договору виконавець - ТОВ «ТОРЕНІЯ» бере на себе зобов'язання надати замовнику юридичні послуги.

В підтвердження виконаних робіт позивачем надано суду наступні документи: Акт від 21 06.2013 року здачі-прийняття робіт (надання послуг). В акті зазначено, що виконавцем в період з 01.04.2013 р. по 27.06.2013р. були надані юридичні послуги, на суму 80 600,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 13 433,33 грн., податкова накладна №160 від 21.06.2013 року на суму 80 600,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 13 433,33 грн.

З Акту від 21 06.2013 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається, що він підписаний в місті Харкові, проте, з даного акту неможливо встановити, де саме було надані юридичні послуги.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази отримання юридичних послуг, а в акті приймання-передачі не зазначено конкретно, які юридичні послуги були надані, докази аналізу договорів, докази розробки внутрішньої документації та відсутня інформація про надання консультації по яким питанням.

В матеріалах справи відсутні докази використання Позивачем в господарській діяльності отриманих послуг (товару) та докази оформлення митної документації.

Як зазначено Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби", процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи: 1. Встановлення факту здійснення господарської операції. 2. Встановлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції. 3. Встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку 4. Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідно абзацу 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ніде ґавою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з пунктом 198. 1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу

Відповідно до пункту 198. 2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Кодексу, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 ПК України).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

У відповідності до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 - Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в рай експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку

Згідно з пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України: «платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); г) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору».

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 та пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видасться покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань».

Згідно пункту19 статті 2 та статті 9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету - усі податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, дарунки, гранти); доходи бюджету класифікуються за такими розділами: податкові надходження, неподаткові надходження, доходи від операцій з капіталом, трансферти; податковими надходженнями визнаються передбачені податковими законами України загальнодержавні і місцеві податки, збори та інші обов'язкові платежі.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття товару тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Закон України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст. 2).

Частиною 2 статті 3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку

Відповідно до статті 1 Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно статті 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

У відповідності до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001р. № 2344-ІІІ, встановлено перелік обов'язкових документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення юридичною особою на договірних умовах та для власних потреб. До таких документів відносяться: документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах; дорожній лист; товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж; інші документи, передбачені законодавством України, також згідно до п.п.11.1 та п.п.11.3 п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р. та зареєстрованого Міністерством юстиції України №128/2568 від 20.10.1998р., встановлено, що основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля, а дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

В матеріалах справи відсутні докази транспортування товару (пшениці, кукурудзи), товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару, дорожні листи вантажного автомобіля, оскільки товар (пшениця, кукурудза) має значний об'єм та вагу, що потребує перевезення вантажним автомобілем.

Суд вважає, що позивачем не доведено факт реального виконання умов договорів, що надало б йому право на формування податкового кредиту та валових витрат з огляду на наступне.

Згідно з статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У відповідності до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу

У відповідності до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку

Наведені правові норми свідчать, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 07.02.2012 № 21-425во10, наявність у позивача податкових накладних, виданих контрагентом, за умови встановлення судом факту нездійснення самої господарської операції, не є підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум до податкового кредиту

Суд не бере до уваги надані Позивачем до суду копії податкових накладних та актів здачі-прийняття робіт, оскільки останні тільки фіксують господарську операцію. В свою чергу, позивачем не надано до суду документів, що підтверджують наявність отриманих послуг (товару), які в подальшому були використані в господарській діяльності.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011 судам необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Згідно постанови Верховного суду України від 08.09.2009 у справі № 21-737во09 про необґрунтованість податкової вигоди може свідчити відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, а також письмові заперечення посадових осіб контрагентів, що будь-яких документів, угод, платіжних доручень, банківських та господарських документів вони не підписували.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку на додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає й те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, податкові повідомлення-рішення прийняті з урахуванням всіх обставин.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 05.03.2012 р., в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2014 року по справі №К/800/45861/13; Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2014 року по справі №К/800/16727/13, від 24 квітня 2014 р., по справі №К/9991/1099/11 від 20.02.2013 р. по справі №К9991/59409/12, Постанові від 27.03.2013 р. по справі №К/9991/56892/12, Постанові від 13.02.2013 р. по справі №К/9991/69822/12, в Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16.10.2013р. по справі №2а-18701/11/2670 (К/800/44495/13), від 10.04,2013р. по справі №2а-12992/11/2670 (К/9991/80738/12), від 19.09.2013р. по справі №2а-12994/11/2670 (К/800/33214/13), від 27.03.2013р. по справі №2а-8473/12/2670 (К7800/7365/13).

Також, суд звертає увагу, що у відповідності до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду питання про прийняття рішення. Разом з тим, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до вимог, встановлених абз. 2 п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Згідно з пунктом 86.7 вказаної статті Кодексу у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Вищезазначеною нормою визначено право платника податку після отримання акту перевірки надати документи, визначені в акті перевірки, як відсутні. Акт містить визначення про те, що позивачем первинних бухгалтерських документів до перевірки не надано, натомість, позивачем Акт перевірки було отримано, що ним не заперечується та заперечень з первісною документацією Позивачем Податковому органу надано не було.

Оскільки відповідачу не було надано в повному обсязі первинно бухгалтерських документів під час перевірки, судом вбачається правомірним висновок відповідача про порушення позивачем вищезазначених норм Податкового кодексу України щодо обов'язкового підтвердження витрат та податкового кредиту первинними бухгалтерськими документами.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов