Справа № 2а-872/11/0521
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Клікунова А. С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року < > справа № 2а-872/11/0521

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чумака С.Ю.

суддів < Суддя учасник колегії >

ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Мар?їнському районі Донецької області на постанову Мар?їнського районного суду Донецької області від 17 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Мар?їнському районі Донецької області про зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом прозобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги позивача були задоволені визнана неправомірною відмова відповідача у виплаті недоотриманої суми підвищення пенсії; зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 1 серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року, та з 1 січня 2011 року, з урахуванням фактично здійснених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не з Бюджету Пенсійного Фонду України. Вказує, що Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» не передбачено витрати на доплату дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та не вказано джерело фінансування зазначеної виплати.

Згідно статті 197 КАС України апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає постанову суду такою, що підлягає зміні з наступних підстав.

Позивач відноситься до категорії „діти війни.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-V, яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей інвалідів», а саме, текст ст. 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 18 листопада 2004 року.

Вказаний висновок колегією суддів зроблений також з урахуванням позиції Конституційного Суду України при прийнятті рішення від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010, який зазначив, що визнання неконституційним Закону № 2222… означає відновлення дії попередньої редакції норм Конституції України, які були змінені, доповнені та виключені Законом N 2222. Це забезпечує стабільність конституційного ладу в Україні, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, цілісність, непорушність та безперервність дії Конституції України, її верховенство як Основного Закону держави на всій території України.

У 2011 роках зазначені положення Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялись та не змінювались, у звязку з чим позивач має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Таким чином, судом першої інстанції правильно не взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, у звязку з чим при визначенні розміру підвищення до пенсії дітям війни відповідно до вказаної статті необхідно застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки на час існування спірних відносин розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише цією статтею.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

В той же час, суд першої інстанції, правильно вирішивши спір по суті, допустив порушення вимог процесуального законодавства.

Так, Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким серед іншого встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання п. 7 Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 від 06.07.2011 року « Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», відповідно до п. 6 якої встановлено, що дітям війни до пенсії проводиться підвищення у розмірі 49,8 грн. ОСОБА_2 постанова набрала чинності 23.07.2011 року та діє до 01.01.2012 року. З огляду на викладене колегія суддів прийшла до висновку, що граничною датою задоволення позовних вимог позивача необхідно зазначити 22 липня 2011 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Мар?їнському районі Донецької області задовольнити частково.

Постанову Мар?їнського районного суду Донецької області від 17 червня 2011 року у справі № 2а-872/11/0521 змінити.

У абзаці другому та третьому резолютивної частини постанови Мар?їнського районного суду Донецької області від 17 червня 2011 року у справі № 2а-872/11/0521 після слів " з 1 січня 2011 року" доповнити словами наступного змісту по 22 липня 2011 року. В решті позовних вимог відмовити.

В іншій частини постанову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів С.Ю.Чумак

ОСОБА_2

ОСОБА_3