Справа № 826/9882/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 вересня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/9882/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"
до третя особа Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2
про визнання протиправними та скасування постанов
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - позивач) до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач - 1), Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач - 2) та просить суд:

1) Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ВП №1126/9 від 11.11.2011 в частині накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1498 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1;

2) Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві ВП №30436211 від 16.12.2011 в частині накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1498 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1;

3) Судові витрати присудити на користь позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2015 залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 (далі - третя особа).

Відповідачі в судове засіданні не прибули, повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового засідання, відношення до позову не висловили.

Відповідач-1 матеріалів виконавчого провадження не надав.

Відповідачем -2 подано суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №30436211.

Третя особа в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, відношення до позову не висловила.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

04.05.2007 ОСОБА_2 уклав з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0. За умовами договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором укладений Іпотечний договір № 3357 від 04.05.2007 (далі - договір №3357).

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріуса, судом вбачається, що договір №3357 від 04.05.2007 зареєстровано за №4909794 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Власовою Л.В.

В подальшому, 12.12.2011 АКІБ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями третьої особи по кредитному договору та Іпотечному договору (далі - договір про відступлення прав).

Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) №36675368 відступлення прав зареєстровано приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. (реєстраційний номер 4909643 контрольна сума 2729А39В7А).

07.05.2015 третій особі, при зверненні до нотаріуса, враховуючи бажання закриття кредиту в добровільному порядку, стало відомо, що на майно останнього, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за договором №3357, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0, 1498 гектарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (далі - предмет іпотеки), що є власністю ОСОБА_2 накладені наступні арешти:

* Арешт на все нерухоме майно, на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника ВП №1126/9 від 11.11.2011 (далі - оскаржувана постанова №1126/9 від 11.11.2011);

* Арешт на все нерухоме майно, на підставі постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 30436211 від 16.12.2011 (далі - оскаржувана постанова № 30436211 від 16.12.2011).

Згідно вказаних постанов, арешт накладено на все майно боржника.

Такі дії відповідачів порушують права позивача, оскільки останній має переважне право на задоволення свої вимог за рахунок заставленого майна, що є предметом іпотеки, а відтак позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вказані вище постанови.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-IV (далі - Закон №898-IV), іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону (ч. 1, 2 ст. 3 Закону №898-IV).

В той же час, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (ч. 6 ст. 3 Закону №898-IV). Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 7, ст. 3 Закону №898-IV).

Згідно вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 24.01.1999 №606-ХІV (далі -Закон №606-ХІV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.17 Закону №606-ХІV передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Для забезпечення реального виконання рішення, відповідно до положень ст.57 Закону №606-ХІV, застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з ч.1 ст.52 Закону №606-ХІV, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 54 Закону №606-ХІV, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Частиною 3 тієї ж статті встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч.8 ст.54 Закону №606-ХІV).

Таким чином, позивач є іпотекодержателем земельної ділянки загальною площею 0,1498 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Іпотека виникла 04.05.2007 на підставі укладення відповідного нотаріального договору, а обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Винесення державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві постанови про арешт майна боржника ВП №1126/9 від 11.11.2011 та винесення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 30436211 від 16.12.2011 з подальшою реєстрацією обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є складовою частиною процедури звернення стягнення на майно боржника. Отже суд в такому разі вбачає, що накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки, є необґрунтованим, оскільки є елементом процедури стягнення за виконавчим документом для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, у той час, коли задовольнити за рахунок предмета іпотеки забезпечені нею вимоги іпотекодержатель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» має право переважно перед іншими особами. При цьому, суд приймає до уваги те, що з матеріалів справи вбачається відсутність обставин застосування ч.3 ст.54 Закону №606-ХІV.

Таким чином, оскаржувані постанови підлягають скасуванню в частині накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,1498 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

В той час, суд відмовляє у задоволені позовних вимог щодо визнання оскаржуваних постанов протиправними, оскільки постанова про арешт майна боржника є різновидом заходу примусового виконання рішення, у той час коли, у відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги частково.

Частиною 3 ст. 94 КАС України встановлено, що у разі, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

В той же час, ч. 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню частково, то судові витрати у розмірі 36, 54 грн. підлягають присудженню на користь позивача.

Окрім того, суму судового збору, що підлягає присудженню позивачу слід розподілити пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - відповідачів за адміністративним позовом.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ВП №1126/9 від 11.11.2011 в частині накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1498 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві ВП №30436211 від 16.12.2011 в частині накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,1498 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Судові витрати в розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 27 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (04655, м. Київ, пр-т. Московський, б. 28-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

Судові витрати в розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 27 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (04655, м. Київ, пр-т. Московський, б. 28-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кротюк