Справа № 2а/0370/1755/11
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2011 року Справа № 2а/0370/1755/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області про зобов'язання нарахувати та виплатити грошову допомогу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області (УПФУ в Рожищенському районі) про зобов'язання нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів при виході на пенсію.

Позов мотивований тим, що позивач, перебуваючи на державній службі, стаж якої становить 36 років, 28 січня 2011 року звільнена з посади провідного спеціаліста відділу з виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області відповідно до пункту 2 статті 40 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) за станом здоровя на підставі висновку лікарсько-консультаційної комісії закладу охорони здоров'я. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів війни та інших громадян похилого віку і Україні" позивач достроково вийшла на пенсію, маючи достатній страховий стаж. Однак в порушення статті 37 Закону України "Про державну службу" їй як державному службовцю не була виплачена грошова допомога у розмірі десяти посадових окладів у звязку із виходом на пенсію за наявності стажу державної служби понад 10 років. У відповідь на звернення до УПФУ в Рожищенсьому районі Волинської області відповідач відмовив у виплаті такої допомоги, а тому позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити цю допомогу у примусовому порядку.

У письмовому запереченні проти адміністративного позову відповідач його вимог не визнав (а.с.18). В обґрунтування заперечень вказав, що ОСОБА_2 припинила державну службу з ініціативи власника (уповноваженого органу) на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України - у зв'язку із невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, а не у зв'язку із виходом на пенсію відповідно до статті 38 КЗпП України чи у зв'язку із досягненням граничного віку перебування на державній службі та виходом на пенсію відповідно до пункту 3 статті 30 Закону України "Про державну службу". Тому в УПФУ в Рожищенському районі не виникало підстав для виплати допомоги в розмірі, передбаченому статтею 37 Закону України "Про державну службу". З цих підстав у задоволенні позову просить відмовити.

У судове засідання позивач не прибула; у письмовій заяві від 12 липня 2011 року просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.30).

Представник відповідача у судове засідання не прибув; відповідач у письмовій заяві від 12 липня 2011 року просив розглядати справу за відсутності його представника, позов не визнає з підстав, викладених у письмовому запереченні (а.с.31).

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази та зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пункт 2 частини 1 статті 17 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення із публічної служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 трудовий стаж розпочато з 16 листопада 1974 року. Присягу державного службовця вона прийняла 11 квітня 1994 року, а 28 січня 2011 року її було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу з виплати пенсій УПФУ в Рожищенському районі за станом здоровя відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України. Таким чином, на день звільнення ОСОБА_1 має стаж на державній службі понад 10 років, загальний стаж роботи - понад 20 років.

Вказані фактичні обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1, копією наказу УПФУ в Рожищенському районі від 28 січня 2011 року № 1-О (а.с.7-9).

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулює Закон України Про державну службу. Цей же Закон визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Стаття 37 вказаного Закону регулює питання щодо пенсійного забезпечення і грошової допомоги державним службовцям.

Так, відповідно до частини 1 статті 37 Закон України Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Водночас, відповідно до положень статті 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Тобто, законодавцем встановлено додаткову соціальну гарантію з боку держави для певної категорії громадян, а саме, право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством пенсійного віку за певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 скористалася правом на достроковий вихід на пенсію, маючи достатній страховий стаж.

Довідкою УПФУ в Рожищенському районі від 26 квітня 2011 року № 1064 (а.с.12) стверджується, що ОСОБА_1 з 29 січня 2011 року перебуває на обліку в УПФУ в Рожищенському районі та одержує пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Частиною 12 статті 37 Закону України Про державну службу передбачено, що державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі десяти місячних посадових окладів.

Судом також встановлено, що УПФУ в Рожищенському районі листом №П-24/07-20 від 18 квітня 2011 року на звернення ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних посадових окладів, мотивуючи тим, що статтею 37 Закону України Про державну службу не встановлено таке право державним службовцям, трудові відносини з яким припинені відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України.

Разом з тим, статтею 37 Закону України Про державну службу передбачено гарантії державним службовцям у вигляді отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів за настання двох умов: вихід на пенсію та наявність стажу державної служби не менш як 10 років; дана норма закону не передбачає виключень або обмежень щодо виплати грошової допомоги у разі звільнення особи за статтею 40 КЗпП України або будь-якою іншою.

Як уже зазначалося, ОСОБА_1 вийшла на пенсію та була звільнена з державної служби при наявності більше 10 років стажу роботи на державній службі. А тому, виходячи із норм статті 37 Закону України Про державну службу, вона набула законних прав на отримання даної грошової допомоги

Разом з тим, відповідач не зважаючи на пряму норму Закону порушив соціальні права позивача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобовязані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За сукупністю встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відмова відповідача щодо виплати грошової допомоги не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому є протиправною.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Мотивація та докази, надані відповідачем у власних запереченнях, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а встановлені у справі обставини не підтверджують правомірності позиції відповідача, покладеної в основу оскаржуваної відмови.

Беручи до уваги вищенаведене та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приймаючи постанову в даній справі суд виходить із повноважень, визначених статтею 162 КАС України, та враховує, що спір викликаний відмовою відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу при виході на пенсію відповідно до статті 37 Закону України "Про державну солужбу", а тому адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом прийняття постанови про визнання протиправною такої відмови та зобов'язання здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів.

Керуючись статтями 2, 71, 86, 160, 162, 163 КАС України, на підставі статтею 37 Закону України "Про державну службу", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Рожищенському районі Волинської області у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних посадових окладів при виході на пенсію згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Рожищенському районі Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних посадових окладів згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк