Справа № 2а-1235/11
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2а-1235/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій відповідача протиправними, зобов»язання нарахувати і виплатити щомісячну державну соціальну допомогу згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2009-2010р.р., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними, поновлення пропущеного строку, визнання дій відповідача протиправними, зобов»язання нараховувати і виплачувати 30% надбавки до пенсії як дитині війни за 2009р. - 2010р. та в подальшому. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на неї поширюється дія Закону України від 18.11.2004р. «Про соціальний захист дітей війни». Згідно ст.6 даного Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Управлінням їй відмовлено у нарахуванні та виплаті соціальної допомоги в зазначеному розмірі, а тому дії останнього суперечать положенням Конституції України та законам України і таким чином, порушені її права. Саме відповідач повинен здійснити нарахування та виплату такої допомоги. Просить визнати дії відповідача протиправними; зобов»язати відповідача нараховувати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до Закону в 2009 та 2010 роках і в подальшому при нарахуванні пенсії, судові та матеріальні витрати, повязані з даною справою, покласти на відповідача. Вважає, що строки звернення до суду з даним позовом порушені з поважних причин.

В судове засідання позивачка не з»явилася, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності і наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області в судове засідання не з»явився, надавши письмове заперечення, в якому позов не визнав, заперечував проти його задоволення і просив застосувати положення ст.ст. 99, 100 КАСУ.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав:

встановлено, що позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року є дитиною війни і отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно статті 6 Закону України від 18.11.2004р. позивачеві повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік та про внесення змін до даного Закону», такі виплати не передбачені.

Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік дія норм закону, які передбачали вищевказані виплати, була призупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року у справі за конституційним поданням 46 депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст.ст. 29,36 ,ч.2 ст. 56, ч.2 ст.62, ч.1 ст.66, п.7, 9, 12,13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст.71, ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положення п.12 ст. 71, ст. 111 Закону України, якими встановлено, що на 2007 рік зупинено дію положень ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, - встановлено, що дітям війни, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зазначене положення закону визнане таким, що не відповідає Конституції.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня їх ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Стаття 8 Конституції України встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Постановою КМУ №530 від 28.05.2008р. дітям війни встановлені підвищення до пенсії, які виплачуються в розмірах: з 01.01.2008р. 47грн., з 01.04.2008р. 48грн. 10коп., з 01.07.2008р. 48грн. 20коп., а з 01.10.2008р. по даний час 49грн. 80коп.

З огляду на вищенаведене та, виходячи із загальних засад пріоритетності законів України над урядовими нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору необхідно застосовувати саме положення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Тому позов в частині визнання дій відповідача Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області щодо нарахування позивачеві щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною та зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату даної щомісячної соціальної допомоги підлягає до часткового задоволення, тобто з терміну, з якого відповідач повинен нараховувати дану соціальну допомогу слід обраховувати з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року, з дня вступу в силу рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року.

Між тим, ст. 99 КАСУ передбачено шестимісячний строк звернення до суду з зазначеними позовними вимогами. Згідно положень ч. 1 ст.100 КАС України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Ухвалою суду від 18.02.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог про поновлення пропущеного строку, визнання відмови протиправною, зобов»язанні здійснити нарахування, виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 згаданого Закону в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 2009р. по 23.06.2010р., залишено без розгляду у відповідності до ст. 100 КАС України.

Оскільки позивачка подала позов до суду 24.01.2011 року, а строк звернення до адміністративного суду згідно з ст. 99 КАС України обчислюється в шість місяців, то позов підлягає до задоволення за період з 24 червня 2010 року по 31.12.2010р. включно за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком, виплаченої позивачеві в 2010 році за вищевказаний період.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача в подальшому здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірах, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», то звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів на захист яких звертається особа, у зв»язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необґрунтованим. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача про зобов»язання відповідача в подальшому ( в майбутньому) здійснювати нарахування та виплату пенсії не обґрунтовані, так як права позивача на майбутнє відповідачем не порушені, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.21, ст. 152 Конституції України, Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік», Законом України Про соціальний захист дітей війни, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та від 22.05.2008р., ст.ст. 12,17, 19, 99, 100, 159- 162 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Визнати відмову Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області щодо нарахування за період з 24 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, - протиправною.

Зобов»язати Головне Управління пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 24 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно за виключенням 10% мінімальної пенсії за віком виплачених в 2010 році згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається відповідно до вимог ст. 186 КАСУ.

Головуючий С.М. Позарецька