Справа № 2а/0570/9689/2011
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стиран В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року справа №2а/0570/9689/2011

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чумака С.Ю.

суддів < Суддя учасник колегії >

ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

при секретарі Полторацькій С.С.,

за участю позивача ОСОБА_4 та представників відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку апеляційні скарги ОСОБА_4 та Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 9 серпня 2011 року у справі № 2а/0570/9689/2011 за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області та Ліквідаційної комісії Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду (ТУ Держгірпромнагляд) по Донецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування наказу від 25.02.2011 року № 106-к про його звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 10 тисяч гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1 березня 2007 року він працював головним державним інспектором з охорони праці в ТУ Держгірпромнагляду по Донецькій області. 25.02.2011 року відповідачем був виданий наказ № 106к про звільнення позивача з посади головного державного інспектора з охорони праці Державної інспекції промислової безпеки та охорони праці в котлонагляді та за підйомними спорудами по п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Теруправління Держгірпромнагляду по Донецькій області. Вважав зазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач грубо порушив ст. 49-2 КЗпП України, належним чином не попередивши позивача про його вивільнення, порушивши переважне право на залишення на роботі. Також відповідач не пропонував позивачеві будь-якої іншої роботи, хоча у штатному розкладі Територіального управління були вакантні посади, на заняття яких він міг претендувати. Крім того, розірвання трудового договору відбулося без попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації. Крім того, вважав, що фактична ліквідація відповідача не відбулась, оскільки переважна частина працівників продовжує працювати. Протиправне звільнення негативно відобразилось не лише на душевному спокої позивача, але й вплинуло на погіршення його стану здоров'я, заподіяну моральну шкоду оцінює в 10 тисяч гривень.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 9 серпня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, зобовязано ТУ Держгірпромнагляду по Донецькій області змінити дату звільнення позивача з 24 лютого 2011 року на 11 травня 2011 року, зробивши відповідний запис в трудовій книжці. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішуючи спір таким чином, суд першої інстанції вважав доведеним, що позивач в порушення вимог КЗпП України був звільнений в період тимчасової непрацездатності, але у звязку з ліквідацією відповідача його поновлення на роботі є неможливим, у звязку з чим порушене право позивача підлягає поновленню шляхом внесення змін до трудової книжки.

Не погодившись з постановою суду, сторони подали на неї апеляційні скарги.

Позивач просив постанову суду скасувати, а його позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки він був незаконно звільнений в період тимчасової непрацездатності, у звязку з чим підлягає поновленню на роботі на попередній посаді, оскільки відповідач не ліквідується, а відбувається процес його реорганізації з визначенням правонаступника.

Відповідач ТУ Держгірпромнагляду по Донецькій області в апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду в частині зобовязання його внести зміни до трудової книжки та в цій частині в позові відмовити, а в іншій постанову суду залишити без змін. В обґрунтування скарги, не заперечуючи, що позивач був звільнений в період тимчасової непрацездатності, зазначив, що лікарняний лист від 01.03.2011 року позивачу був оплачений, а інші листи тимчасової непрацездатності позивачем отримані в період, коли він вже не був працівником ТУ Держгірпромнагляду, а тому підстав для зміни дати звільнення позивача не вбачається.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.03.2007 року позивач на конкурсній основі був прийнятий на роботу до Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області, отримав 13 ранг державного службовця 6 категорії, працював на посаді головного державного інспектора з охорони праців котлонагляді та за підйомними спорудами. (а.с. 8об, 53).

24.12.2010 року відповідач письмово попередив позивача разом із іншими працівниками Територіального управління Держгірпромнагляду по Донецькій області, про наступне вивільнення із займаної посади через два місяці 24.02.2011 року (а.с. 93). У якості підстав вивільнення зазначені Указ Президента України від 09.12.2010 року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.12.2010 року № 2219-р, наказ Держгірпромнагляду від 21.12.2010 року № 534-к, наказ Територіального управління від 22.10.2010 року № 1090, ст. 49-2 КЗпП України. / а.с. 76/.

25.02.2011 року наказом відповідача № 106к позивача звільнено з посади у зв'язку з ліквідацією Теруправління Держгірпромнагляду по Донецькій області на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 13).

Разом з тим згідно листка непрацездатності серія АБЯ № 033889 позивач з 16 лютого по 1 березня 2011 року находився на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі «Міська лікарня № 2 міста Зугреса» (а.с. 10), що відповідачами не заперечується.

Відповідно до статті 40 КЗПП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Колегія суддів вважає, що відповідачем при звільнення позивача порушені вказані вимоги законодавства з огляду на наступне.

Згідно Положення про Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 року № 1640, Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Держгірпромнагляд здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно Положення про ОСОБА_7 управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області, затвердженого Головою Держгірпромнагляду 29.12.2006 року, територіальне управління Держгірпромнагляду по Донецькій області є територіальним органом (місцевим органом виконавчої влади), який діє у складі Держгірпромнагляду та йому підпорядковується.

ОСОБА_7 управління очолює начальник, який призначає на посаду та звільняє з посади працівників територіального управління (а.с. 44-48).

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до розяснень, викладених в пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норма законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

За вимогами статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Перевіривши виконання відповідачем при звільненні позивача зазначених положень законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Згідно Указу Президента України № 1085/2010 від 9 грудня 2010 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» ліквідовано Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду та покладено його функції на Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України та Державну інспекцію техногенної безпеки України.

На виконання вищезазначеного Указу Держгірпромнагляд України видав наказ № 534-к від 21.12.2010 року «Про ліквідацію територіальних органів Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду», яким було прийнято рішення про ліквідацію територіального управління Держгірпромнагляду по Донецькій області. (а.с. 37-38).

Висновки суду першої інстанції, що Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду ліквідується без визначення правонаступників суперечать змісту вказаних нормативних актів, оскільки з Указу Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010 вбачається, що виконання його функцій буде покладено на інші установи, а питання правонаступництва не входять до компетенції голови комісії з проведення ліквідації Держгірпромнагляду, який видав наказ від 21.12.2010 року № 534-к.

Наявність правонаступника у відповідача підтверджується частиною 2 Указу Президента України від 6 квітня 2011 року № 408/2011 «Про Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України», згідно якого Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України є правонаступником Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду. Зі співставлення назв обох установ вбачається, що вони фактично співпадають, а скорочена назва є однаковою у обох Держгірпромнагляд України.

Крім того, з положення, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 408/2011 вбачається, що Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

З положення про ОСОБА_7 управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області вбачається, що Державний комітет України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду також входить до системи органів виконавчої влади і виконує ті ж самі функції, які буде виконувати Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України.

Згідно частини 1 статті 104 Цивільного Кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Зі змісту даної норми вбачається, що ліквідація є видом припинення юридичної особи, при якому не виникає правонаступництва.

Таким чином, в даному випадку фактично має місце не ліквідація, а перетворення Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду (Держгірпромнагляд України) на Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України (має таку ж скорочену назву Держгірпромнагляд України), оскільки права та обовязки першого фактично переходять до створеної установи, яка є його правонаступником, що має місце саме при перетворенні юридичної особи, і не може мати місце при ліквідації юридичної особи.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представники відповідача підтвердили, що станом на день розгляду апеляційних скарг ОСОБА_7 управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області не ліквідовано і продовжує працювати.

Згідно частини 3 статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 2 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при реорганізації підприємства або його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працвників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач міг звільнити позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України лише у випадку скорочення чисельності або штату працівників при перетворенні Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду у Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, але в такому випадку не в період тимчасової непрацездатності позивача.

Колегія суддів також зазначає, що станом на день звільнення позивача штатний розпис Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, а відповідно, і його територіальних управлінь розроблений не був, відповідна структура та гранична чисельність працівників до територіальних органів не доведена, що підтверджується наказом від 21 лютого 2011 року № 55-к / а.с. 54/, тобто обставин, які свідчать скорочення чисельності або штату працівників на день звільнення позивача також не існує.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, звільнивши позивача в період тимчасової непрацездатності, наказ від 25 лютого 2011 року № 107-к про звільнення позивача у звязку з ліквідацією Теруправління Держгірпромнагляду по Донецькій області видав протиправно і цей наказ підлягає скасуванню.

Таким чином, відповідач ОСОБА_7 управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області в теперішній час не ліквідовано, колегією суддів встановлено, що повної ліквідації відповідача взагалі не відбувається, а має місце процес перетворення Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду у Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, у звязку з чим наказ про звільнення позивача є незаконним підлягає скасуванню, а порушені права позивача поновленню не шляхом внесення змін до трудової книжки, як помилково визначив суд першої інстанції, а шляхом поновлення на роботі на посаді головного державного інспектора з охорони праці державної інспекції промислової безпеки в котлонагляді та за підйомними спорудами Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області з дня незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, одночасно судом вирішується питання про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представниками відповідача суду надано дві довідки про заробітну плату позивача за останні два місяці перед звільненням від 21 липня та від 29 вересня 2011 року, які містять суперечливі дані щодо розміру заробітної плати та відпрацьованих днів.

В судовому засіданні представники позивача наполягали на вірності саме довідки від 29 вересня 2011 року. Позивачем ці дані не заперечувались.

У звязку з цим, а також для запобігання затягуванню строків розгляду справи колегією суддів прийнято рішення вирахувати середній заробіток позивача відповідно до довідки від 29 вересня 2011 року.

Середній денний заробіток позивача складає 101 гривню / 1181,18 грн за грудень 2010 року + 2151,9 грн за січень 2011 року=3333,08 грн. : 33 раб. дні = 101 грн./

Середній заробіток за час вимушеного прогулу на час винесення постанови суду за період з 28 лютого по 29 вересня 2011 року складає 14645 гривень. / 101 грн. x 145 робочих днів/.

Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 лютого по 4 серпня 2011 року в сумі 14645 грн.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Неправомірними діями відповідача, який порушив вимоги діючого законодавства про працю та незаконно звільнив позивача з займаної посади останньому було спричинено моральну шкоду, яка полягає душевних стражданнях, повязаних з переживаннями з приводу незаконного звільнення та подальшої невизначеності в роботі, що потребувало від нього додаткових зусиль по організації свого життя, оскільки він була позбавлена можливості належним чином утримувати себе та сімю, сплачувати комунальні та інші платежі. Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 тисяч гривень, але з урахуванням конкретних обставин справи, а саме, поновленням позивача на попередній посаді, незначним на думку суду проміжком часу до поновлення його прав з моменту подачі позову до суду, стягненням на користь позивача значної суми заробітку за час вимушеного прогулу, а також що відповідач є бюджетною організацією, колегія суддів приходить до висновку про відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 100 гривень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової про часткове задоволення позовних вимог.

Повний текст виготовлено 5 жовтня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 9 серпня 2011 року у справі № 2а/0570/9689/2011 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області та Ліквідаційної комісії Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Наказ Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області від 25 лютого 2011 року № 106-к про звільнення ОСОБА_4 скасувати.

ОСОБА_4 поновити на посаді головного державного інспектора з охорони праці державної інспекції промислової безпеки в котлонагляді та за підйомними спорудами Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області з 25 лютого 2011 року.

Стягнути з Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Донецькій області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14645 гривень та моральну шкоду в розмірі 100 гривень, а всього стягнути 14745 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок пять) гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: С.Ю.Чумак

Судді: С.В.Жаботинська

ОСОБА_3