Справа № 185/8006/15-а
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С.В.
Головуючий у 1 інстанції - Головін В.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 рокусправа № 185/8006/15-а
приміщення суду за адресою:49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Сколишев О.О., за участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 р. у справі № 185/8006/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, грошової допомоги за сумлінну безперервну працю (матеріальна допомога за вислугу років), з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю.

Визнано дії щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування - протиправними.

Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії державного службовця з дня первинного призначення пенсії, а саме з 25.03.2011 року, в розмірі 89% від суми заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за довідкою Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 06.07.2015 року № 365 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», що діяв на день призначення пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, за вислугу років, грошової допомоги за сумлінну безперервну працю (матеріальна допомога за вислугу років) з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю.

Зобов'язано орган Державної казначейської служби України стягнути на користь позивача витрати на судовий збір в сумі 73,08 грн. із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунку суб'єкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних адміністративного позову з повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з 28.12.2014 року в ст.37 Закону України «Про державну службу» було внесено зміни, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне соціальне страхування.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань і виплати, пов'язані з індексацією заробітної плати носять разовий характер та не є складовою заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання із даних виплат збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Отже, рішення про відмову позивачу у врахуванні при обчисленні пенсії, як державному службовцю «інших виплат» прийнято згідно із законодавством про державну службу і вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Також відповідач посилався на порушення судом першої інстанції ст.99 КАС України, оскільки позовні вимоги позивачки щодо здійснення перерахунку пенсії були задоволені з 25.03.2011 року, тоді як із заявою про перерахунок позивач звернулась 08.07.2015 року.

Позивач в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Предметом позову, заявленого позивачем до суб'єкта владних повноважень, є визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування та зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії державного службовця з 25.03.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративний позов було подано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21.07.2015 року (а.с.2).

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними, місцевий адміністративний суд повинен залишити адміністративний позов без розгляду.

При цьому судам необхідно враховувати, що предметом позову в категорії справ щодо призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних та усіх інших соціальних виплат, є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому судам необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір.

Жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивач не надав, підстав неможливості своєчасного звернення до суду з зазначеним позовом у встановлений КАС України строк не навів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом в частині позовних вимог з 25.03.2011 року по 21.01.2015 року без поважних причин, тому вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії державного службовця з дня первинного призначення пенсії, а саме з 25.03.2011 року по 21.01.2015 року, в розмірі 89% від суми заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за довідкою Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 06.07.2015 року № 365 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», що діяв на день призначення пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, за вислугу років, грошової допомоги за сумлінну безперервну працю (матеріальна допомога за вислугу років) з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при призначенні пенсії державному службовцю підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

За викладених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 р. по справі в частині позовних вимог з 25.03.2011 року по 21.01.2015 року підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування та зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії державного службовця з 20.01.2015 року в розмірі 89% від суми заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за довідкою Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 06.07.2015 року № 365, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та з 25.03.2011 року отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу".

З матеріалів справи вбачається, що пенсія державного службовця була призначена позивачу в розмірі 89 відсотків, з урахуванням стажу роботи на державній службі 19 років, від суми заробітної плати, на яку нараховувався збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

08.07.2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою (а.с.15) про перерахування пенсії згідно довідки №365 від 06.07.2015 року.

Листом від 10.07.2015 року № 3/138 відповідач повідомив позивача про відмову в перерахунку пенсії за вказаною довідкою з посилання на те, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" зазначені в довідці види виплат, як матеріальна допомога, індексація заробітної плати не входять до переліку виплат, які враховуються при призначенні (перерахунку) пенсії державним службовцям, а тому проводити розрахунок пенсії з врахуванням наданої довідки немає законних підстав.(а.с.16-17).

Згідно довідки Павлоградського міськрайонного центру зайнятості №365 від 06.07.2015 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» до заробітної плати позивача входили також «інші виплати», а саме суми матеріальної допомоги до відпустки, для вирішення соціально-побутових питань та за вислугу років. Також в довідці зазначено, що на всі виплати, включені в довідці, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.12-13).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка є обов'язковою для управління в силу положень частини першої статті 244-2 КАС України.

Як вбачається з довідки Павлоградського міськрайонного центру зайнятості №365 від 06.07.2015 року про складові заробітної плати, на всі виплати, включені в довідці нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування та наявності підстав для зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Відповідно до ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Враховуючи те, що позивач звернулась до УПФУ з заявою про перерахунок та виплату пенсії 08.07.2015 року право на перерахунок пенсії у неї виникло з першого числа цього місяця, тобто з 01.07.2015 року, а тому в п.4 резолютивної частини рішення суду першої інстанції слова та цифри «з 25.03.2011 року» необхідно замінити на слова та цифри «з 01.07.2015 року».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи в частині позовних вимог з 01.07.2015 року судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що є підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині дати перерахунку, судове рішення в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги за вислугу років, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальнообов'язкове пенсійне страхування та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу необхідно залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 184, 195, 196, 198, 200, 203, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 р. у справі № 185/8006/15-а в частині позовних вимог з 25.03.2011 року по 21.01.2015 року - скасувати, провадження у справі в цій частині - залишити без розгляду.

В п.4 резолютивної частини постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 р. у справі №185/8006/15-а слова та цифри «з 25.03.2011 року» змінити на слова та цифри «з 01.07.2015 року».

В іншій частині постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 р. у справі № 185/8006/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 23 вересня 2015 року, в повному обсязі постанова складена 25 вересня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко