Справа № 819/2141/15
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2141/15

15 вересня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача Флисти Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" до відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог Управління державної виконавчої служби головного управляння юстиції в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування акту опису й арешту майна від 12.06.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Спільне мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" (надалі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції (надалі - відповідач або відділ ДВС Зборівського РУЮ) третя особа без самостійних вимог Управління державної виконавчої служби головного управляння юстиції в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування акту опису й арешту майна від 12.06.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що акт опису й арешту майна від12.06.2015 року, складений державним виконавцем на підставі зведеного виконавчого провадження без дотримання вимог ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутня інформація коли державний виконавець отримав інформацію про місцезнаходження майна боржника. Також вказано, що в акті опису і арешту майна зазначено лише назву предметів без зазначення їх відмінних ознак.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити з мотивів визначених у позовній заяві. Додатково повідомила, що незважаючи на норми Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець описав та наклав арешт на вагонетки, які частково перебувають у податковій заставі.

Представник відповідача в судовому засідання не з'явився, однак надіслав письмові заперечення на позов, у яких відзначили, що державним виконавцем правомірно складено оскаржуваний акт опису й арешту майна від 12.06.2015 року на підставі доручення керівника виконавчої групи від 09.06.2015 року. Вважають доводи позивача про порушення державним виконавцем недіючої Інструкції з примусового виконання рішень від 15.12.1999 року №74/5 необґрунтованим та безпідставними.

Належним чином повідомлений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі не надсилав.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2, 4 статті 128 КАС України, суд розглядає справу без участі представників відповідача та третьої особи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, судом встановлені наступні обставини.

На виконанні відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби головного управляння юстиції в Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження №33242112 про стягнення заборгованості з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" (а.с. 22-27).

Постановою заступника начальника Управління ДВС головного управляння юстиції в Тернопільській області від 03.06.2015 року ОСОБА_2 утворено виконавчу групу щодо стягнення заборгованості з СМП ТОВ "Залозецький цегельний завод», до складу якої увійшли, зокрема два державні виконавці відділу ДВС Зборівського РУЮ.

На виконання доручення керівника виконавчої групи від 03.06.2015 року, державним виконавцем відділу ДВС Зборівського РУЮ ОСОБА_3 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження 12.06.2015 року з 09 год. 15 хв. по 09 год. 30 хв. проведено примусові виконавчі дії за наслідками яких складено акт опису й арешту майна тією ж датою в присутності двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про що свідчать їх підписи у акті (а.с.9).

Актом від 12.06.2015 року описано та накладено арешт (шляхом заборони користуватися і розпоряджатися) на вагонетки в кількості 63 шт. та стрічковий транспортер для переміщення цегли. Зауважень щодо акту опису осіб які були присутні - не поступило.

Листом від 14.06.2015 року позивачеві було направлено копію акту опису і арешту майна складеного 12.06.2015 до відому та виконання, яка отримана останнім 17.06.2015 року.

При вирішенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У частині 2 вкакзаної статті зазначено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту;

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно п. 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (надалі - Інструкція) опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності:

Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Судом встановлено, що державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника за правилами п.п. 4.2. Інструкції в якому, зокрема вказано: час і місце складання акта; назва органу державної виконавчої служби, в якому працює державний виконавець, а також прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця та осіб, що були присутні при складанні акта із зазначенням їх процесуального стану; назва органу, якими виданий виконавчий документ, що підлягає виконанню; назва боржника; назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки; строк, після закінчення якого майно може бути передане для реалізації, установлено обмеження права користуватися та розпоряджатися. майном, надано, відзначено про відсутність зауважень у присутніх осіб до проведення акту опису і арешту майна.

За правилами п.п. 4.2.2. акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Оцінюючи досліджений у судовому засіданні акт опису у арешту майна від 12.06.2015 року, виходячи з аналізу діючого законодавства, суд вважає, що останній складений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законами України. При цьому, недоліки щодо опису відмінних ознак предметів допущені при складені акту опису у арешту майна є формальними, не порушили права позивача та не можуть бути самостійними підставами для скасування акту опису і арешту майна.

Суд вважає доводи представника позивача про перебування 30 вагонеток для цегли у податковій заставі необґрунтованими з огляду на те, що сторонами не надано, а судом не встановлено загальної кількості вагонеток на балансі підприємства. Позивач знаючи про проведення примусових виконавчих дій та отримання акту опису і арешту майна від 12.06.2015 року не повідомив державну виконавчу службу про наявність акту і опису майна у податкову заставу від 07.11.2011, зокрема, щодо 30 вагонеток. Вказане обумовлює відсутність доказів опису і арешту державним виконавцем 12.06.2015 року саме тих 30 вагонеток, які перебували у податковій заставі.

Суд відхиляє доводи позивача про порушення відповідачем вимог п.п. 1.7.1, 1.7.2, 5.6.6 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Мінюсту від 15.12.1999 року №74/5, оскільки вказанні норми втратили свою чинність згідно наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень».

Визначаючись щодо правомірності складення оскарженого акту опису і арешту майна від 12.06.2015 року, відповідно до вимог ст. 2 КАС України, суд вважає, що в даному випадку відповідач діяв у межах компетенції, на підставі діючого законодавства, та з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Доводи позивача в іншій частині на правомірність рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування акту опису і арешту майна від 12.06.2015 року, що обумовлює відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 86, 94, 128, 160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" до відділу Державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог Управління державної виконавчої служби головного управляння юстиції в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування акту опису й арешту майна від 12.06.2015 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, визначені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 21 вересня 2015 року/

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.