Справа № 2-а-1218/10
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-1218/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

24 вересня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 18 вересня 2010 року він, керуючи автомобілем марки Нісан Тіда, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Миколаїв-Первомайськ був зупинений інспектором Первомайської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 (далі інспектор ДПС), який пояснив йому, що він, ОСОБА_3, перевищив швидкість руху в населеному пункті більш як на 23 км/год.

Інспектор ДПС показав прилад Беркут з показником швидкості 83 км/год та сказав, що це швидкість руху його автомобіля.

У відповідь інспектору ДПС він пояснив, що Правил дорожнього руху (далі ПДР) він не порушував, оскільки рухався зі швидкістю 60 км/год, попереду та позаду нього рухалися інші автомобілі, швидкість яких можливо і відображена на вимірювальному пристрої.

Цього ж дня інспектор ДПС склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВЕ1 № 076963 та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 237834, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із вказаною постановою він категорично не згоден, вважає її незаконною, оскільки згідно із методичними рекомендаціями по роботі з радіолокаційним відеозаписуючим вимірювачем швидкості Беркут в зоні дії фіксації радара можуть потрапити й інші автомобілі. Настройка параметрів роботи цього приладу передбачає вибір типу цілі: найближча або найдальша, тому вірогідно, що цим приладом зафіксована швидкість не його автомобіля.

Просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 237834, винесену 18 вересня 2010 року інспектором Первомайської роти ДПС ОСОБА_4 ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_4 ДАІ УМВС України в Миколаївській області у судове засідання не зявилося, про час та місце судового розгляду повідомлене належним чином, про причини неявки суд не повідомило, заперечень на позов суду не надавало.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2010 року серії ВЕ1 № 076963, складеного інспектором Первомайської роти ДПС ОСОБА_4 ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5, видно, що 18 вересня 2010 року о 18 год. 18 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ніссан, реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість 60 км/год, рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалася приладом Беркут № 08001320.

У протоколі зазначено, що позивач ОСОБА_3 своєї вини не визнає, зафіксована швидкість належить не його автомобілю, швидкості руху він не перевищував.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2010 року серії ВЕ № 237834 за вчинення вказаного вище правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

З протоколу та постанови про адміністративне правопорушення видно, що швидкість руху автомобіля позивача ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, вимірювалась приладом Беркут № 08001320.

Інших доказів правомірності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, суду не надано.

Згідно із п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

У ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказів того, що ОСОБА_3 рухався на автомобілі зі швидкістю 83 км/год саме в населеному пункті суду відповідачем не надано та судом не здобуто.

Відповідно до ст. 141 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягаються власники (співвласники) транспортних засобів у разі фіксації порушень працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Прилад Беркут не є спеціальним технічним засобом, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні стверджував, що з показань приладу Беркут неможливо було встановити якому саме автомобілю належить зафіксована цим приладом швидкість.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме субєкт владних повноважень зобовязаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки доказів правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано.

На підставі п. 12.4 Правил дорожнього руху, ст. ст. 251, 252, 256, 280, 287, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 159 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 237834 від 18 вересня 2010 року, винесену інспектором Первомайської роти ДПС ОСОБА_4 ДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І.М.