Справа № 818/1180/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 р.Справа № 818/1180/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника відповідача - Савченка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на Державної фіскальної служби України Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2015р. по справі № 818/1180/15

за позовом ОСОБА_2

до Державної фіскальної служби України

про визнання незаконним звільнення, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

03.04.2015 року позивач - ОСОБА_2 - звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади першого заступника начальника Сумської митниці Міндоходів з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", п. 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України; скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 5 березня 2015 року № 110-0 про звільнення ОСОБА_2 з посади першого заступника начальника Сумської митниці Міндоходів; поновити ОСОБА_2 на посаді першого заступника начальника Сумської митниці Міндоходів; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 року клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - задоволено.

Зупинено провадження в адміністративній справі № 818/1180/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням у конституційному провадженні, відкритому 18 березня 2015 року Конституційним Судом України за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", 12 лютого 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України "Про очищення влади", 31 березня 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", об'єднаних в одне конституційне провадження 01 квітня 2015 року.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 року, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Позивач в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що в силу прямої вказівки процесуального закону суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку конституційного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що 05 березня 2015 року наказом Голови комісії з реорганізації Міндоходів № 110-о ОСОБА_2 звільнено з посади першого заступника начальника Сумської митниці Міндоходів з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" (пункт 7-2 частини 1 ст. 36 КЗпП України) (а.с. 10).

Згідно із п. 7-2 ст. 36 КЗпП України трудовий договір припиняється з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади".

Як убачається із позовної заяви, факт зайняття посади, що підпадає під критерії, визначені Законом № 1682-VII, позивач не оспорює.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України (www.ccu.gov.ua), стосовно конституційних подань, що перебувають на розгляді Конституційного Суду України, та згідно з хронікою розгляду справ у Конституційному Суді України: 12 лютого 2015 року Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України "Про очищення влади", 18 березня 2015 року - за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", 31 березня 2015 року - за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", об'єднаних в одне конституційне провадження 01 квітня 2015 року.

Згідно із частиною 1 статті 46 Закону України "Про Конституційний Суд України" відкриття провадження у справі у Конституційному Суді України за конституційним поданням чи конституційним зверненням ухвалюється Колегією суддів Конституційного Суду України або Конституційним Судом України на його засіданні.

Конституційний Суд України за результатами розгляду справ щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України приймає рішення (частина 1 статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України").

Згідно з ч.3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Закону України "Про очищення влади" визначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" , впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб, звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, 18.03.2015 р. Конституційним Судом України відкрито провадження за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади"; 31 березня 2015 року - за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".

Отже, наведені обставини свідчать, що Конституційним Судом України розглядається справа щодо конституційності (відповідності Конституції України) закону, застосованого у спірних правовідносинах в адміністративній справі № 818/1180/15.

Відповідно до частин 2, 3 статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України" Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині. У разі якщо в процесі розгляду справи за конституційним поданням чи конституційним зверненням виявлено невідповідність Конституції України інших правових актів (їх окремих положень), крім тих, щодо яких відкрито провадження у справі, і які впливають на прийняття рішення чи дачу висновку у справі, Конституційний Суд України визнає такі правові акти (їх окремі положення) неконституційними.

Щодо доводів апелянта, що правові норми, на які посилався в своєму клопотанні представник позивача, не могли бути підставою для зупинення провадження у справі, оскільки ОСОБА_2 звільнено на основі критеріїв, визначених пунктом 4 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади", колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звільнено на основі критеріїв, визначених пунктом 4 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади".

18 березня 2015 року Конституційним Судом України відкрито конституційне провадження за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".

Таким чином, Конституційним Судом України розглядається справа щодо конституційності (відповідності Конституції України) закону, застосованого у спірних правовідносинах в адміністративній справі № 818/1180/15.

Частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України перераховано випадки обов'язкового зупинення судом провадження у справі. У цих випадках суд зобов'язаний зупиняти провадження у справі з власної ініціативи.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в силу прямої вказівки процесуального закону суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі №818/1180/15 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у конституційному провадженні, відкритому 12 лютого 2015 року Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України "Про очищення влади", 18 березня 2015 року за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", 31 березня 2015 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади", об'єднаних в одне конституційне провадження 01 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Державної фіскальної служби України Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2015р. по справі № 818/1180/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2015 р.