Справа № 2а-1505/11
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №2а-1505/11р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2011 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому вказав, що має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року (далі за текстом Закон №2195-IV) має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Управлінням ПФУ така надбавка до пенсії у повному розмірі не нараховувалась та не виплачувалась. Позивачка зазначила, що дії Управління ПФУ щодо нездійснення перерахунку та невиплати йому у повному обсязі надбавки до пенсії є неправомірними та такими, що суперечать Конституції України та Законам України. За наведених обставин позивач просить визнати відмову відповідача, щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протиправною, зобовязати відповідача провести перерахунок призначених виплат, згідно ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком та виплатити її, як дитині війни щомісячну соціальну допомогу з 01.07.2010 р. по 31.12.2010 р.

Ухвалою суду від 04 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в частині за період з 01.07.2010 р. до 02.08.2010 р. включно залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 04 лютого 2011 року по даній справі відкрито скорочене провадження.

Відповідач надав до канцелярії суду заперечення на позов, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 і має статус дитини війни, що надає їй право на отримання державної соціальної підтримки, встановленої Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір підвищення пенсії склав 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008р. визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на усій території України, та є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином рішення Конституційного суду України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнані неконституційними, мають для суду преюдиціальне значення.

У 2010 році дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України «Про соціальний захист дітей війни», який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

З матеріалів справи вбачається, що перерахунок пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2010 році Управління здійснювало не в повному обсязі.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси, за місцем проживання позивача.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються, таким чином держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Не дивлячись на це, відповідач не вчинив жодних дій для нарахування коштів в повному обсязі та їх виплати, суд вважає, що відповідач не виконав своїх повноважень без поважних причин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо невиконання законодавчо визначеного обовязку нарахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст.6 Закону №2195-IV є незаконними за період в межах строку позовної давності, визначеної ст. 99 ч.2 КАС України.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачка про свої порушені права знала понад зазначеного строку оскільки отримувала допомогу в меншому розмірі протягом багатьох років, а до суду звернулася тільки 03 лютого 2011р.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду. У відповідності до зазначеної статті суд своєю ухвалою від 04 лютого 2011 року залишив вимоги які виходять за межі 6-ти місячного строку без розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 69-71,99,100,160, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси щодо не донарахування і невиплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1 як дитині війни за період з 03 серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року незаконними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Придніпровського району м. Черкаси здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004р. недоплачену надбавку до пенсії як дитині війни за період з 03 серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року включно, виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично сплачених сум у цей період.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Придніпровського

районного суду м. Черкаси С.М. Позарецька