Справа № 2а/0470/1052/12
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2012-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2012 р. 2а/0470/1052/12

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Синельниківського районного відділу земельних ресурсів, Іларіонівської селищної ради народних депутатів, треті особи Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства «Центр ДЗК», ОСОБА_2, про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, визнання права на земельну ділянку за позивачем, та зобовязання вчинити певні дії-

в с т а н о в и в :

12 січня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,100 га (кадастровий номер 020030118), та визнати недійсною реєстрацію зазначеного державного акта на право власності на земельну ділянку; визнати право її володіння на праві постійного користування земельною ділянкою № за адресою: Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Іларіонівська, 12; зобовязати Синельниківський районний відділ земельних ресурсів в Дніпропетровській області та Дніпропетровську регіональну філію Державного підприємства «Центр ДЗК»виготовити та видати ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку № за адресою: Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Іларіонівська, 12.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить до висновку, що вона подана з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог, у відповідності зі ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем зазначаються докази, про які йому відомо, і які можуть бути використані судом.

Проте, позивачем зазначені норми чинного законодавства не виконані.

Зокрема, у прохальній частині адміністративного позову позивачем не конкретизовано, до кого саме з відповідачів звернена кожна з його вимог.

Також, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач це субєкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Отже, позовні вимоги можуть бути звернуті лише до відповідача у справі.

Водночас, у п. 4 адміністративного позову позивачем заявлено вимогу до Дніпропетровської регіональної філії «Центр ДЗК», яка є третьою особою, що суперечить наведеній вище нормі Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік вимог, які можуть бути заявлені позивачем при зверненні до адміністративного суду, зокрема це вимоги про:

- скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

- зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

- зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

- стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

- виконання зупиненої чи невчиненої дії;

- встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

- примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Отже, до компетенції адміністративного суду не належить вирішення спорів про право, в тому числі на земельну ділянку.

Натомість, ОСОБА_1 заявлено вимогу про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,100 га (кадастровий номер 020030118), та визнання недійсною реєстрації зазначеного державного акта на право власності на земельну ділянку. При цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зазначена земельна ділянка площею 0,100 га (кадастровий номер 020030118) належить на праві власності громадянину ОСОБА_2. Отже, у вимогах позивача вбачається спір про право між фізичними особами з приводу земельної ділянки, що само по собі не є предметом розгляду адміністративним судом.

Таким чином, зміст заявлених позовних вимог не відповідає ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, всупереч ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не зазначено, коли саме, якими саме діями і рішеннями, та якого субєкта владних повноважень порушено його право, а також не конкретизовано, яке саме право позивача в сфері публічно-правових відносин порушено.

Також, позивачем не конкретизовано позовні вимоги, зокрема, не зазначено номер державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,100 га (кадастровий номер 020030118), про визнання недійсним якого йдеться у позовних вимогах, а також номер земельної ділянки, щодо якої позивач просить зобовязати вчинити певні дії відповідних субєктів владних повноважень (відповідачів у справі).

Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 105-106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 10 лютого 2012 р. для усунення зазначених недоліків, а саме: приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст. 105-106 Кодексу адміністративного судочинства України (викладення позовних вимог у відповідності до ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо щодо кожного з відповідачів із зазначенням їх дій, бездіяльності чи рішень, які оскаржуються, і якими порушено конкретне право позивача), шляхом викладення тексту адміністративного позову в новій редакції, з наданням його примірників відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Розяснити позивачу, що у відповідності до п. 1. ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна