Справа № 2а/0370/1809/11
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2011 року < год:хв > Справа № 2а/0370/1809/11

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Грушецькому П.В.,

з участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 Фридона Бічикоєвича до ОСОБА_1 обласного військового комісаріату, ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Бічикоєвич звернувся з позовом ОСОБА_1 обласного військового комісаріату, ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради про зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Позивач проходив військову службу у ОСОБА_5 Грузія. Ветеран військової служби ОСОБА_5 Грузії у 2007 році звільнився із Збройних сил Грузії та відповідно була призначена військова пенсія. У серпні 2007 року переїхав на постійне місце проживання до України АДРЕСА_1, та на даний час є громадянином ОСОБА_5 Грузія.

Таким чином, відповідно до Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" має право на встановлення статусу ветерана військової служби та включення його до реєстру пільговиків.

На звернення позивача до ОСОБА_1 обласного військового комісаріату про встановлення статусу "ветерана військової служби" та видачі відповідного посвідчення відповідач листом №272 від 12.04.2011 року відмовив ОСОБА_2 в наданні відповідного статусу в звязку з відсутністю правових підстав.

Також, листом ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради №М-275/060/20-11 від 14.04.2011 року відповідач відмовив ОСОБА_2 у внесенні його даних до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, в звязку тим, що чинним законодавством не визначено чіткого порядку надання пільг, передбачених ст.6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" іноземним громадянам та особам без громадянства.

Позивач просить встановити йому статус ветерана військової служби, видати відповідне посвідчення та внести дані до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради ОСОБА_3 в письмових запереченнях та у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що чинним законодавством не визначено чіткого порядку надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" іноземним громадянам та особам без громадянства. Відмовляючи позивачу у включені до реєстру пільговиків, департамент керувався п.5 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою КМ України від 29.01.2003 року № 117 (далі Положення) згідно якого, для включення до реєстру пільговик подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сімї на пільги.

Відповідно до Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знаку "Ветеран військової служби" затвердженого Постановою КМ №1601 від 30.08.1991 року, (далі Порядок) особам які набули статус ветеранів військової служби, видається посвідчення "Ветеран військової служби", яке підтверджує право на отримання пільг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби". Зазначеного посвідчення позивач до департаменту не подав, тому були відсутні підстави для включення його до реєстру. Просять в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради в судовому засіданні позов не визнала із підстав викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача ОСОБА_1 обласного військового комісаріату належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув, заперечень на позов суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази та зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із п. 1, ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктами владних повноважень, щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 2007 року постійно проживає на території України АДРЕСА_1., та є громадянином ОСОБА_5 Грузія.

Позивач являється полковником запасу, ветераном військової служби Грузії та отримує військову пенсію.

03.04.2011 року позивач звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_1 обласного військового комісаріату про надання йому статусу "ветерана військової служби" та видачі відповідного посвідчення, в звязку з тим, що перебуває на законних підставах на території України і відповідно до законодавства Грузії визнаний ветераном військової служби.

На звернення позивача відповідач листом №272 від 12.04.2011 року відмовив ОСОБА_2 в наданні відповідного статусу в звязку з відсутністю правових підстав.

Також 03.04.2011 року позивач звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради про внесення його даних до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги.

Листом №М-275/060/20-11 від 14.04.2011 року відповідач відмовив позивачу в звязку тим, що чинним законодавством не визначено чіткого порядку надання пільг, передбачених ст.6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" іноземним громадянам та особам без громадянства.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази суд вважає, що відмовляючи в наданні статусу "ветерана військової служби" та видачі відповідного посвідчення ОСОБА_1 обласний військовий комісаріат діяв в межах наданих йому повноважень у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач вважає, що у звязку з набуттям статусу ветерана військової служби Грузії, має право на отримання пільг, передбачених Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно рішення комісії ОСОБА_1 обласного військового комісаріату про встановлення статусу ветерана військової служби, пенсіонерам міністерства оборони України від 26.10.2010 року ОСОБА_6 було відмовлено в наданні статусу "ветеран військової служби".

Підставою для відмови у наданні такого статусу позивачу відповідач зазначив ст.5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" відповідно до якої такий статус надається громадянам України.

Із такою позицією ОСОБА_1 обласного військового комісаріату суд погоджується виходячи із наступного.

Частиною 2 статті 41 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" передбачено, що права та пільги, можуть надаватися іноземним громадянам та особам без громадянства, які віднесені до категорій ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і ветеранів державної пожежної охорони і які на законних підставах перебувають на території України відповідно до порядку та умов, визначених міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України визнаються лише громадяни України.

Як вбачається із змісту ст.6 Закону пільги визначені нею надаються "ветеранам військової служби" громадянам України.

Законом України від 07.06.2001 року № 2495-ІІІ ратифіковано протокол до угоди між державами учасницями Співдружності незалежних держав про соціальні і правові гарантії військовослужбовців, осіб які звільнені з військової служби та членів їх сімей від 14.02.1992 року і. підписаний із застереженнями в Москві із застереженнями із врахуванням законодавства України.

Зазначеною угодою передбачено поширення пільг на громадян держав учасниць, але невизначено механізму їх поширення.

Тому враховуючи зазначене, отримання такого статусу іноземцем, особою без громадянства повинно відбуватись відповідно до законодавства України як це передбачено застереженнями до ратифікованої угоди.

Відповідно до Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знаку "ветеран військової служби" затвердженого Постановою КМ №1601 від 30.08.1991 року, особам які набули статус ветеранів військової служби, видається посвідчення "ветеран військової служби", яке підтверджує право на отримання пільг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби".

Згідно ст.5 Закону зазначений статус надається лише громадянам України та будь яких виключень не містить. Враховуючи зазначене позивачу зазначений статус може бути надано після отримання громадянства України, а тому відмова відповідача у наданні статусу "ветерана військової служби" від 26.07.2010 року є правомірною.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підстави, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Вказані принципи при винесені відповідачем відмови позивачу в наданні зазначеного статусу дотримані були.

Для того, щоб зобовязати відповідача слід констатувати перед цим наявності в його, діях, бездіяльності чи прийняттях рішеннях ознак протиправності, якого на думку в даному випадку немає.

Тому суд не вбачає підстав для зобовязання відповідача ОСОБА_1 обласного комісаріату вчиняти певні дії, а позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Суд не приймає посилання позивача, на ст. 3 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Грузії про пенсійне забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей ратифікованої 29.11.2001 року відповідно до якої витрати на пенсійне забезпечення військовослужбовців Збройних сил держав сторін, а також надання їм пільг, передбачених чинним законодавством держави-учасниці цієї Угоди, на території якої вони проживають, здійснюється сторонами за рахунок власних коштів, передбачених на фінансування цих заходів, без взаємних розрахунків між сторонами, оскільки вона регламентує принципи фінансування пенсійних зобовязань а не надання відповідних пільг.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради в частині включення позивача до реєстру пільговиків то вони не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Для включення до реєстру пільговик подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сімї на пільги.

Відповідно до Порядку, особам які набули статус ветеранів військової служби, видається посвідчення«Ветеран військової служби», яке підтверджує право на отримання пільг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби".

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується учасниками судового засіданні відповідного посвідчення для включення до реєстру позивачем подано не було, а тому і підстав для включення до реєстру відсутні.

Отже, відмова відповідача у включенні до реєстру є правомірною а позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Суд також вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки спірні правовідносини між позивачем та ОСОБА_1 обласним комісаріатом виникли до моменту внесення змін в КАС України, а тому строк звернення до суду обчислюється в один рік.

Інші твердження позивача не спростовують висновків суду зроблених в судовому засіданні.

Керуючись статтями 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 КАС України, на підставі Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 Фридона Бічикоєвича до ОСОБА_1 обласного військового комісаріату, ОСОБА_4 соціальної політики Луцької міської ради про зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена в повному обсязі 27 липня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С.Денисюк