Справа № 2-а-2145/11
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дружківський міський суд Донецької області
Справа № 2-а-2145/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 р. Суддя Дружківського міського суду Донецької області у складі ОСОБА_1 розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Дружківка Донецької області про визнання дій незаконними і зобовьязання здійснити перерахунок пенсіі

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 16 лютого 2011 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Дружківка Донецької області (далі УПФУ) про визнання дій незаконними і зобовьязання здійснити перерахунок пенсіі.

В позовній заяві позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категоріі . Відповідно до закону йому передбачена додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровью, яка повинна дорівнюватися 30% мінімальної пенсіі за віком.

05.01.2011 року позивач звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок його пенсіі згідно чинного законодавства, але йому було відмовлено з посилинням на постанову Кабінету Міністрів України.

Позивач вважає, що дії УПФУ незаконні, просить зобовьязати відповідача зробити перерахунок його пенсіі в розмірі 30% від мінімальної пенсіі з 16 лютого 2011 р.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву з клопотанням розглядати спрау у його відстуності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Вивчивши матеріали справи, доводи представника відповідача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків на аварії на Чорнобильській АЕС 2 категоріі осіб, що підтверджується посвідченням серія А № 204558 від 22.03.2007 року та перебуває на обліку як пенсіонер в Управління Пенсійного фонду України в м.Дружківка Донецькоїобласті.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 28.01.2011 року звернувся до відповідача з заявою про нарахування державної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених зазначеною нормою Закону, на що УПФУ 09.03.2011 року відмовило в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 2 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався розміром 19 гривень 91 копійка, та 22 грн. 30 коп., що визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету»від 3 січня 2002 року № 1 (зі змінами внесеними постановою № 895 від 13 липня 2004 року), суд не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмір в силу різного правового навантаження цих значень неможливо. Якщо «порядок» відповідає на питання «як, яким чином», то «розмір»«скільки».

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум»від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Суд, виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України № 1058-ІV, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.01.2011 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Дружківка Донецької області із заявою про перерахунок пенсії.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу як інваліду внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС починаючи з 01 лютого 2011 року.

На підставі викладеного керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці про зобовязання здійснити перерахунок пенсіі задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 50,54 ч.4 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроіи" з 01 лютого 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

Копію постанови надіслати особам які беруть участь у справі протягом трьох днів з моменту підписання постанови.

Постанова набирає законної сили: через 10 днів з дня її проголошення, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання у повному обсязі.

Суддя А. Л. Гонтар