Справа № 2-а-89/2010
Суддя: Криницький Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-89/2010 року.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2010 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районного суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Криницького Л.B.

при секретарі: Свиридок A.B.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного

суду справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

УДАЇ УМВС України в Житомирській області

про

поновлення строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладання штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із названим позовом, в обгрунтування якого зазначає, що коли він звернувся до Володарськ-Волинського відділення ДАІ, то йому повідомили, що в базі даних за ним рахується заборгованість по штрафу і пояснили, що в 2009 році відносно нього виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

4 березня 2010 року він від дружини довідався , що дійсно, місяців два тому йому надходив лист від ДАІ, якого вона забула передати, так як на той час був у відрядженні.

Отримавши від дружини конверт в якому була постанова та фотознімок йому стало відомо, що 6 квітня 2009 року відносно його була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення із якої слідує, що 03.04.2009 року о 14 годині 22 хвилин він керуючи автомобілем Мерседес, номерний знак 165-43 AM на 116 км автодороги Виступовичі - Житомир в населеному пункті Лісовщина, рухався зі швидкістю 82 км/год, чим перевищив швидкість на 22 км/год. Дана швидкість вимірювалась приладом Візир

З даним правопорушенням він не згідний і вважає, що при винесенні постанови порушено ряд вимог кодексу про адміністративне правопорушення та його права.

По-перше, йому відомо, що майже завжди в с.Лісівщина стоять працівники ДАІ, а тому швидкість в населеному пункті він не міг порушити.

По-друге із фотознімка не видно чи взагалі в автомобілі хто - небуть знаходиться. Із фотознімка, який є дуже неякісним, не видно що то за населений пункт, чи то середина села чи то край села. Якщо то уже край села, то розпорядженням Департаменту ДАІ заборонено фіксувати швидкість автомобілів при вїзді та виїзді із населених пунктів.

Із протоколу слідує, що при вимірі швидкості руху застосовувався прилад « Візир», який не є приладом який працює в автоматичному режимі, так як його робота (коригування параметрів, режиму зйомок, фокусування обєктів, напрямку кута дії приладу, тощо) напрямку роботи залежить від особи, яка ним користується, а вданому випадку працівником ДАІ.

В матеріалах справи відсутні докази, що даний прилад « Візир», є засобом автоматичної фіксації і пройшов відповідно до Закону « Про метрологію і метрологічну діяльність «

-2-

сертифікацію і стандартизацію.

Незважаючи на викладене, 6 квітня 2009 року інспектором ДПС по ОДДЗ ОСОБА_2 на підставі складеного ним же рапорту, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно нього і накладено штраф в сумі 300 грн.

Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності надійшла приблизно два місяці тому, при тому, що йому повинні її повинні б були направити на протязі трьох днів. Але із-за того, що на той час він перебував у відрядженні, то дружина забула надати йому постанову ДАІ, а тому він не зміг вчасно звернутися до суду із позовом про скасування винесеної постанови.

Позивач просить суд поновити строк оскарження по справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби по ОДДЗ м. Коростеня прапорщика міліції ОСОБА_2 від 06.04.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладання на нього штрафу в розмірі 300 гривень, як незаконну, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в суді свої позовні вимоги підтримав і дав пояснення по суті заявленого позову.

Відповідач будучи двічі належним чином повідомленим про місце і час розгляду даної справи свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки за викликом суду, суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В матеріалах адміністративної справи відсутні відомості щодо застосованого приладу « Візир» та щодо особи, яка ним працювала. Тобто в матеріалах справи повинні були бути документи стверджуючі, що даний прилад « Візир» пройшов сертифікацію та стандартизацію, що на даному приладі працював працівник ДАІ, який пройшов відповідне навчання і допущений до роботи з даним приладом.

Із інформації ДП « Укрметртестстандарт», яка була надана Генеральній Прокуратурі України, слідує, що вимірювач швидкості « Візир» не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки вони не можуть працювати без оператора.

Оскільки застосуванням вимірювача швидкості « Візир» порушуються права громадян то 2 липня 2009 року Генеральна Прокуратура України направила на адресу начальника Департаменту ДАІ МВС України, з вимогою припинити практику винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення, зафіксовані за допомогою вимірювача швидкості « Візир»,

без складання протоколів та без участі осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності

Відповідач не надав суду доказів які б спростували показання позивача стосовно того, що він не порушував вимоги Правил дорожнього руху України, в той час коли ст. 71 КАС України, на відповідача покладено обовязок щодо доказування правомірності складання протоколу та винесення постанови.

Таким чином в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 06.04.2009 року порушив вимоги Правил дорожнього руху України і що з його вини пропущені строки звернення до суду про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст.. 10, 11, 12 ч. 1 п. 1 ст. 18, 128 ч. 4, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 287, 288, 289 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 поновити строк звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.04.2009 року.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.04.2009 року, винесену інспектором ДПС м. Коростеня про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень скасувати, як незаконну.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КпАП України закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

-3-

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду, через Володарсько-Волинський районний суд.

Г оловуючий/підпис/

Копія вірна.

Суддя: Криницький JI.B.