Справа № 11777/10/1570
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року м.Одеса

16год.47хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Жаворонковій М.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №2362 від 01.06.2011р.

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 21.11.2011р. №32724/М/10-104

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання незаконним акту, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якій позивачка просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 20.10.2010р. та визнати незаконним акт №6005/17-1/НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує на відсутність в її діях порушень ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", пп.4.2.8. п.4.2. ст.4, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.9.12.2, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", посилаючись на те, що відповідачем помилково визначено вид підприємницької діяльності, від якої позивачка отримала дохід у спірний період як «посередницька діяльність»замість «організація перевезень вантажів»; діяльність, якою займалася позивачка, відноситься до розділу 63 КВЕД та є додатковими транспортними послугами та допоміжними операціями, з огляду на що позивачка у перевіряємий період отримувала прибуток від виду діяльності, зазначеного у свідоцтві про сплату єдиного податку організація перевезення вантажів. Висновки акту перевірки спираються на тлумачення пояснювальної записки позивачки та є необґрунтованими припущеннями перевіряючого.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у звязку з встановленням порушення позивачкою ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", пп.4.2.8. п.4.2. ст.4, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.9.12.2, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". Відповідач зазначає, що позивачкою у 2007р. отримано чистий дохід у розмірі 90000грн. та у 2008р. - 93750грн. від посередницької діяльності, в той час як такий вид підприємницької діяльності не зазначений у Свідоцтві про сплату єдиного податку. Доказів здійснення позивачкою діяльності, повязаної з організацією перевезень, під час проведення перевірки не надано.

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведені позиції по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була зареєстрована як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Одеської міської ради 02.10.2003р., що вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №424040.

Відповідач знаходиться на обліку як платник податків в ДПІ у Суворовському районі м.Одеси.

ФОП ОСОБА_3 у 2007р. 2008р. перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, що встановлено в акті перевірки від 14.10.2010р. №6005/17-1/НОМЕР_1 та підтверджується матеріалами справи. Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій свідоцтв про сплату єдиного податку на 2007р. та 2008р., вони були видані у т.ч. на такий вид діяльності як «організація перевезень вантажів»(підклас за КВЕД 63.40.0).

Згідно наданих позивачкою звітів субєкта малого підприємництва-фізичної особи платника єдиного податку за четвертий місяць 2007р. та за четвертий місяць 2008р. виручка позивачки складала у 2007р. 120000грн. (вид підприємницької діяльності «організація вантажних перевезень») та у 2008р. 250000грн. (зі слів позивачки, з них 125000грн. за видом підприємницької діяльності «організація вантажних перевезень»).

На підставі ст.11-1 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІ1 "Про державну податкову службу в Україні", відповідно до направлень від 20.08.2010р. №1150/17-1 та від 04.10.2010р. №13191/17-1, виданих ДПІ у Суворовському районі м. Одеси та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, головним державним податковим ревізором-інспектором І рангу відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ОСОБА_4, проведена документальна планова перевірка фінансово-господарської діяльності і з питань дотримання фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 вимог податкового, іншого законодавства за період з 01.07.2007року по 30.06.2010року.

За результатами вказаної перевірки позивача відповідачем складений акт від 14.10.2010р. №6005/17-1/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1 за період з 01.07.2007року по 30.06.2010 року».

В акті перевірки зазначено, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачкою, у тому числі, ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян " №13-92 від 26.12.1992р. із змінами та доповненнями, пп.4.2.8. п.4.2. ст.4, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.9.12.2, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України №889-ІУ від 22.05.2003р. "Про податок з доходів фізичних осіб", у звязку з чим підлягає донарахуванню податок з доходів фізичних осіб у сумі 27562,50грн.

На підставі зазначеного акту перевірки від 14.10.2010р. №6005/17-1/НОМЕР_1 ДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 від 20.10.2010р. про визначення податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 27562,50грн., у звязку з порушенням позивачкою ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян ", пп.4.2.8. п.4.2. ст.4, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.9.12.2, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та висновками акту перевірки, позивачка оскаржила їх до суду, вказуючи на їх протиправність та необґрунтованість.

Суд частково погоджується з правовою позицією позивачки виходячи з наступного.

Статтею 11 Закону України „Про систему оподаткування передбачалося, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування.

Відповідно до ч.4 ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 3 липня 1998 року №727/98, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно з п.8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого Наказом ДПА України від 29 жовтня 1999 року №599, для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком №10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993р. №12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.1993р. за №64.

Відповідно до п.1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001р. №1269, книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою була втрачена книга обліку доходів та витрат, про що нею була подана відповідна заява до Суворовського районного відділу Одеського міського управління Управління МВС України в Одеській області.

Відповідно до пунктів 1.4-1.7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, затвердженого Наказом ДПА України від 11.06.2004р. №326, за результатами проведеної документальної перевірки складається акт документальної перевірки. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень, зокрема, норм податкового та валютного законодавства, а також невиконання платником податків законних вимог посадової особи податкових органів, яка проводила перевірку. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового та валютного законодавства. Факти виявлених порушень податкового та валютного законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Однак в порушення вказаних приписів законодавства відповідачем в акті перевірки не зазначені первинні документи, на підставі яких зроблений висновок про порушення ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", пп.4.2.8. п.4.2. ст.4, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.9.12.2, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та на підставі яких зроблено висновок про ненарахування позивачем податку з доходів фізичних осіб у сумі 27562,50грн. Так, не вказано жодного первинного документа, який би свідчив, що позивачка отримала дохід у встановленому відповідачем розмірі з виду діяльності, що не вказаний у свідоцтві про сплату єдиного податку.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового та валютного законодавства необхідно: висвітлити показники, які відображаються платником податків у податковій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів обліку платника податків у розрізі періодів; у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків та, за їх наявності, відповідальних осіб за ведення обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи щодо встановлених порушень; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи з обліку, а у разі відсутності такого - інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення. Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень посадовими особами, що здійснюють перевірку, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій платника податків та, за їх наявності, відповідальних осіб за ведення обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (наприклад: дій щодо умислу чи відсутності умислу, "приховування об'єкта оподаткування", "описка" тощо).

Вказані вимоги Порядку також не були дотримані відповідачем при проведенні перевірки позивача та складенні відповідного акту перевірки, у спірній частині.

Крім цього, висновок про отримання позивачкою від «посередницької діяльності»у 2008р. виручки у розмірі 125000грн. відповідачем зроблено лише спираючись на її письмові пояснення, надані під час перевірки, без підтвердження будь-якими первинними документами. При цьому у самих письмових поясненнях від 07.10.2010р., на які посилається відповідач, позивачка зазначає, що нею здійснювалась підприємницька діяльність за видом «організація вантажних перевезень»та відсутнє посилання на здійснення посередницької діяльності.

Витлумачивши пояснення ФОП ОСОБА_3 як докази здійснення нею «посередницької» діяльності, ДПІ у Суворовському районі м.Одеси припустилася відображення в акті субєктивних припущень, які не мають документального підтвердження, в порушення вимог вищевказаного Порядку №326.

Нараховуючи спірну суму податку, ДПІ також керувалась не даними первинних документів, а виходячи з приблизної оцінки розподілу доходів нею самою у пояснювальній записці (50% доходу від здавання в оренду квартир, що є видом діяльності за свідоцтвом).

Так, згідно звіту с.п.д. фізичної особи платника податку ОСОБА_3 від 08.01.2008р. за ІV кв. 2007р. нею одержано доход в сумі 120000грн., який безпідставно віднесений ДПІ до одержаного від «посередницької»діяльності, на здійснення якої вона не отримувала свідоцтва. Згідно звіту за ІV кв. 2008р. від 15.01.2009р. позивачка одержала доход у сумі 250000грн. у 2008р., 50 відсотків якого відповідач відніс до здійснення тої ж «посередницької»діяльності виходячи виключно з наданих ФОП пояснень. таким чином, розрахунок донарахованого податку з доходів фізичних осіб в акті перевірки (сторінки акту 7-8) не має підґрунтям достеменно встановлені економічні результати господарської діяльності позивачки.

Відповідно до п.п.4.2.8 п.4.2 ст.4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються, у тому числі, оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів попередніх податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований податковим органом згідно із законом.

Згідно з п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9 цього Закону оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Підпунктом 9.12.2 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності або фізична особа, яка сплачує ринковий збір, отримує інші доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Законом для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Згідно зі ст.14 Декрету з доходів, зазначених у цьому розділі Декрету, податок обчислюється: а) підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності при виплаті ними протягом року доходів громадянам, зазначеним у цьому розділі Декрету, про що не пізніш як через 30 днів після виплати повідомляється податковим органам за місцем проживання громадян. Утримані у джерела виплати суми податку враховуються податковим органом при проведенні податкових розрахунків за доходами, одержаними за оподатковуваний період; б) податковими органами на підставі декларацій, поданих громадянами про очікуваний (оціночний) у поточному році доход або про фактично одержані у звітному календарному році доходи та інших відомостей про доходи громадян, визначених у цьому розділі.

Однак суду відповідачем не надано належних доказів, що ФОП ОСОБА_3 було отримано дохід з джерел інших ніж зазначено у свідоцтві про сплату єдиного податку та у розмірах зазначених в акті перевірки, що виключає можливість застосування пп. 9.12.2 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" до спірних правовідносин.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання незаконним акту перевірки з огляду на наступне. Зазначений акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень, оскільки він не має обовязкового характеру, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Висновки акту, обґрунтованість якого оспорює позивачка, тягнуть юридичні наслідки у вигляді прийняття ДПІ оскарженого податкового повідомлення-рішення, за наслідками перевірки законності та обґрунтованості якого суд дійшов висновку про його протиправність.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даній справі ДПІ у Суворовському районі м.Одеси не довела обґрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення №/0 від 20.10.2010р. про визначення податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 27562,50грн.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання незаконним акту задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м.Одеси №/0 від 20.10.2010р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку передбаченому ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або в порядку ч.3 ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.12.2011р.

Суддя М.М. Аракелян

12 грудня 2011 року