Справа № 819/1771/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1771/15

15 вересня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання Порплиці Т. В.

за участю представників: позивача: Степанова В. В., відповідача Федорів Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Новосільський ремонтно-механічний завод" до Збаразької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певну дію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ВАТ «Новосільський ремонтно-механічний завод» звернулось із адміністративним позовом до Збаразької ОДПІ ГУДФС у Тернопільській області, в якому з підстав, викладених у позовній заяві просить рішення Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області про неприйняття звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальне державне соціальне страхування за період листопад-грудень 2014 р. та січень-квітень 2015 р., про що викладено у повідомленнях останнього за № 25.01 від 23.12.2014 р., № 24/11 від 23.12.2014 р., № 56 від 26.02.2015 р„ № 221 від 16.03.2015 р., № 346/11 від 22.04.2015 р., № 397/11 від 19.05.2015 р. скасувати і зобов'язати Збаразьку ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийняти ці звіти, а також скасувати рішення Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області про неприйняття нею «Податкових декларацій з єдиного податку юридичної особи» за періоди вказані у повідомленні № 999 від 07.05.20 14 р., № 30 від 03.02.2015 р., № 378 від 06.05.2015 р. за другий-четвертий квартал 2014 р. та перший квартал 2015 р. і зобов'язати Збаразьку ОДПІ ГУДФС у Тернопільській області прийняти ці декларації.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що твердження податкового органу щодо неповноважності члена ліквідаційної комісії підприємства ОСОБА_4 на підписання документів фінансової звітності спростовується на підставі наявності рішення загальних зборів акціонерів від 21.10.2010 р., якими також було утворено ліквідаційну комісію у складі п'яти осіб. Вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України до Комісії з припинення (ліквідаційної комісії) переходять повноваження по управлінню юридичної особи. Згідно приписів цієї статті, голова комісії, її члени, представляють юридичну особу у відносинах з третіми особами, тобто положення цієї статті надають рівнозначні права як голові комісії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, посилаючись на зміст ст. 48 Податкового Кодексу України імперативними приписами якої вказано що тільки керівник або уповноважена особа має право підписання податкової звітності. Оскільки вважає, що повноваження на які посилається позивач не є належними, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, при прийнятті рішення виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач, ВАТ «Новосільський ремонтно-механічний завод», перебуває в процесі припинення шляхом його ліквідації, що підтверджується рішенням, викладеним у протоколі його загальних зборів акціонерів від 21.10.2010 р.( а. с. 50).

На загальних зборах 21.10.2010 р. було також утворено ліквідаційну комісію у складі п'яти осіб, а саме ОСОБА_5 - голова комісії та члени комісії - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7( а. с. 51).

Рішенням членів ліквідаційної комісії, оформленим протоколом, право вчиняти дії від імені товариства надано ОСОБА_4 в зв'язку зі смертю голови комісії ОСОБА_5, до вирішення загальними зборами акціонерів питання заміни складу ліквідаційної комісії ( а. с. 56).

Факт того, що з до розгляду даної справи загальні збори акціонерів з питання обрання голови ліквідаційної комісії замість померлого ОСОБА_5 не скликались не заперечується сторонами, а відтак, в силу приписів ч. 3 ст. 72 КАС України - не підлягають доказуванню.

Позивачем направлялись на адресу Підволочиського відділення Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області в період листопад 2014 р. - квітень 2015 р. та поквартально з 4 по 1 квартал 2015 р. «Звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальне обов'язкове страхування».

Повідомленнями та листами відповідача № 25.01 від 23.12.2014 р. отриманого позивачем 29.12.2014 р., № 24/11 від 23.12.2014 р. отриманого позивачем 11.02.2015 р., № 56 від 26.02.2015 р. отриманого позивачем 04.03.2015 р., № 221 від 16.03.2015 р. отриманого позивачем 19.03.2015 р., № 346/11 від 22.04.2015 р. отриманого позивачем 28.04.2015 р., № 397/11 від 19.05.2015 р. отриманого позивачем 22.05.2015 р. відповідач повідомив позивача, що не приймає від останнього «Звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за листопад-грудень 2014 р. та січень-квітень 2015 р. відповідно.

Так само повідомленнями № 30 від 03.02.2015 р. отриманим позивачем 11.02.2015 р., № 378 від 06.05.2015 р. отриманого позивачем 08.05.2015 р., № 999 від 07.05.2014 р. отриманого позивачем 06.06.2014 р. відповідач повідомив позивача, що не приймає «Податкові декларації єдиного податку юридичних осіб» за другий-четвертий квартал 2014 р. та перший квартал 2015 р. відповідно.

Підставами неприйняття вищевказаних звітів і декларацій відповідачем вказано, що підписані вони ОСОБА_4, який не є керівником позивача, а його керівник ОСОБА_5 є померлою особою.

Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними та не погодившись із ними звернувся до суду за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Цивільного Кодексу України (далі -ЦК України), Податкового Кодексу (далі - ПК України), Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05. 2003 р. N 755-IV (далі - Закон № 755).

Ст. 48 ПК України встановлені правила складання податкової декларації.

Відповідно до п. 48.1. ПК України - податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно із п. 48.2 ПК України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

П. 48.3. ПК України визначено перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації . А саме, податкова декларація повинна містити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно із п. п. 48.5.1. п 48.5. ПК України, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

П. 48.6. ПК України визначено, що якщо податкова декларація подається податковими агентами - юридичними особами, вона повинна бути підписана керівником такого агента та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації такого агента, а якщо податковим агентом є платник податків - фізична особа - таким платником податків.

Згідно із п. 48.7. ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Як встановлено судом, та знайшло своє підтвердження у матеріалах даної адміністративної справи, в період листопад 2014 р. - квітень 2015 р. та поквартально з 4 по 1 квартал 2015 р. «Звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальне обов'язкове страхування» підприємства позивача підписувались членом ліквідаційної комісії - ОСОБА_4, обраного на загальних зборах 21.10.2010 р. та уповноваженого рішенням членів ліквідаційної комісії, оформленим протоколом, на право вчиняти дії від імені товариства надано в зв'язку зі смертю голови комісії ОСОБА_5, до вирішення загальними зборами акціонерів питання заміни складу ліквідаційної комісії.

Ст. 104 ЦК України передбачені загальні засади виконання рішення про припинення юридичної особи.

Згідно із ч. 4. ст. 104 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

В той же час Законом № 755 передбачено спеціальний порядок внесення змін у відомості до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до ст. 19 цього Закону, у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає поштовим відправленням з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Ч. 2 цієї статті передбачено що, якщо зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім документів, передбачених частиною першою цієї статті, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміну зазначених осіб та/або примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) розпорядчого документа про їх призначення.

Аналізуючи вищенаведені приписи законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що внесення відомостей, пов'язаних зі зміною керівника можливе виключно у порядку та у спосіб, передбачений ст. 19 Закону № 755.

Натомість, як встановлено судом, та не заперечується сторонами по справі, а відтак, не підлягає доказуванню в силу приписів ч. 3 ст. 72 КАС України, позивач не звертався до Державного реєстратора Підволочиського районного управління юстиції у вище встановленому порядку та на підставі відповідного рішення уповноваженого органу управління юридичної особи щодо змін відомостей про юридичну особу пов'язаних зі зміною керівника, або осіб, що обираються до органу управління юридичною особою.

В той же час, ч. 1 ст. 6 Закону № 755 передбачено, що державний реєстратор передає органам державної статистики (далі - органи статистики), доходів і зборів, Пенсійного фонду України повідомлення та відомості з реєстраційних карток про вчинення реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, у тому числі щодо створення або ліквідації відокремлених підрозділів юридичних осіб.

Аналізуючи вищезазначені приписи діючого законодавства та співставляючи їх із встановленими в судовому засіданні обставинами справи, суд приходить до висновку, що відсутність з боку позивача дій, спрямованих на виконання порядку внесення відомостей, пов'язаних зі зміною керівника можливе виключно у порядку та у спосіб, передбачений ст. 19 Закону № 755 та відсутність з його боку таких дій унеможливлює виконання обов'язку передбаченого ст. 6 Закону № 755 державним реєстратором.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалось вище, у відповідності до п. п. 48.5.1. п 48.5. ПК України, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Зважаючи на вищенаведені приписи ПК України, та враховуючи відсутність як на час вчинення оскаржених дій так і на час розгляду даної справи в суді зареєстрованих у порядку передбаченому ст. 19 Закону № 755 змін на підставі рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, щодо зміни відомостей про юридичну особу пов'язаних зі зміною керівника, або осіб, що обираються до органу управління юридичною особою та відповідно, відсутність реєстрації таких змін у Єдиному державному реєстрі, суд приходить до висновку про неможливість за таких умов, прийняття податковим органом податкової звітності внаслідок невідповідності інформації що міститься в ЄДР щодо керівника юридичної особі та особи, якою підписано подані позивачем «Податкові декларації єдиного податку юридичних осіб» за другий-четвертий квартал 2014 р. та перший квартал 2015 р.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджених в судовому засіданні належними та допустимими доказами, дає суду підстави із врахуванням критеріїв оцінювання рішення суб'єкта владних повноважень, які містяться у ч. 3 ст. 2 КАС України, визнати позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними матеріалами справи, і такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст. 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2015р.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.