Справа № 2-а-429/11
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2012-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-429/11
Постанова

Іменем України

10 січня 2012 р. м.Житомир

Cуддя Корольовського районного суду м. Житомира Бондарчук В.В., розглянув адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про стягнення надбавки до пенсії як дитині війни, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування і виплату недоотриманої пенсії як дитині війни. Позивач вказує, що вона є Дитиною війни, оскільки народилася 12.03.1938 року та має пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», а саме надбавку до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

По позовним вимогам відкрито скорочене провадження і справа розглянута в порядку пункту 2 частини першої статті 183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, тобто застосовано скорочене провадження.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження отримав, заперечення до суду не подав.

Згідно ч.3 статті 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши інші докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позову.

Так, Закон України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Отже, судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни та перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду в м. Житомирі Житомирської області.

Ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Водночас, ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

У ст. 22 Конституції України закріплено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження обсягу та змісту існуючих прав та свобод.

Отже, відповідно до ст. ст. 22, 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Виходячи із системного аналізу норм Конституції України - право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

При цьому, статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. А Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано таке конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи пенсійного фонду за місцем її проживання. Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області.

Судом встановлено, що виплата Управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області позивачеві підвищення до пенсії у розмірі, згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни» - не відбувалась, оскільки доплата здійснювалась, починаючи з 01.01.2008 року, відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», розмір якої є значно меншим від 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, враховуючи, що норми Закону України № 2195 не змінені, залишаються діючими і підлягають до застосування,-позивач має право на отримання соціальної допомоги саме у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком .

Виходячи з встановленого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню положення Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не вказана постанова Кабінету Міністрів України, яка є підзаконним нормативним актом і не повинна була застосовуватись відповідачем, як така, що суперечить Закону, який має вищу юридичну силу.

Крім цього, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Кечко проти України» зазначив: «… в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.»

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

А зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії та інших соціальних виплат відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд визнає необхідним зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 20.06.2011 року по 22.07.2011 року із врахуванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік »», який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України«Про Державний бюджет України на 2011 рік » доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 14,22,37 та ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року щодо виконання п.7 Закону України від 14.06.2011р. №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» здійснення перерахунку та виплата щомісячної державної соціальної надбавки до пенсії як дитині війни, на яку посилається позивачка відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 23 липня 2011 року проводиться у розмірах, встановлених цією Постановою.

Тому позовні вимоги позивача за період з 23.07.2011р. не підлягають задоволенню, отже, суд позов задовольняє частково.

Згідно п.1, п. 2 ч. 1 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, зобовязання відповідача вчинити певні дії. Тому, аналогічна вимога позивача також підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем не наведено доказів можливих порушень його прав з боку відповідача у майбутньому, вимоги про зобовязання відповідача нараховувати йому щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до вимог ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в подальшому, задоволенню не підлягають. Судове рішення має бути наслідком чинного правого регулювання, воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3,8,19,22,46,64 Конституції України, ст.ст.1,3,5-7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-ІV від 18.11. 2004 року (із змінами та доповненнями), Положенням про Пенсійний фонд України та ст.ст.4,6,8,18,99,100,159-163,167,183-2,185-187,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області по невиконанню з 20.06.2011 року по 22.07.2011 року приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 20.06.2011 року по 22.07.2011 року із врахуванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту її отримання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Ю. І. Драч