Справа № 2-а-41/10/0606
Суддя: Криницький Л. В.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-41/2010 року.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2010 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районного суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Криницького Л.В.

при секретарі: Свиридок А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Управління ДАЇ УМВС України по обслуговуванню

адміністративної території Житомирській області

про

скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із названим позовом, в обгрунтування якого зазначає, що постановою інспектора дорожньо-патрульної служби старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 18.11.2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України, за ст. 122 ч. 2 КпАП України і накладено адміністративний штраф в сумі 425 гривень.

Він не згідний з тим, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху і не згідний з постановою інспектора ДАІ про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладенні на нього адміністративного стягнення в сумі 425 гривень.

У вищевказаній постанові зазначено, що 18.11.2009 року він, виїжджаючи автомобілем Фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 із міста Житомира в напрямку м. Коростень з однорядної на двохрядну дорогу, не міняючи напрямку знаходився у лівому крайньому ряду при двох полосному русі.

Він вважає, що вимог Правил дорожнього руху України не допустив так як на дорозі не було стрілок розмітки, да і в правий вільний ряд переміститися не можна було, так як права смуга руху була в незадовільному стані. Проїхавши 300-400 м він почав перестроюватися у праву полосу, хоча в даний час ні спереді, ні взаді автомобілів не було, чим він не створив нікому ніяких перешкод.

Під час зміни полоси його зупинив інспектор дорожньо-патрульної служби старший лейтенант ОСОБА_2, і повідомив, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху України. Він став доводити працівнику ДАІ, що він не порушував ПДР, на що працівник ДАІ пояснив, що йому необхідно виконати план по складанню адміністративних протоколів.

Позивач просить суд скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби старшого лейтинанта №068377 ОСОБА_2 від 18.11.2009 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, та накладання на нього штрафу в розмірі 425 гривень, як незаконну, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засідання позивач позов підтримав і пояснив, що при виїзді з міста Житомира існує двосторонній рух транспортних засобів де в кожному напрямку руху є по одній смузі руху. За м. Житомиром одна смуга руху поступово переходить в дві смуги руху в одному напрямку. При цьому смуга руху по якій він рухався виїжджаючи з м. Житомира стає лівою крайньою смугою руху. На самому початку права смуга руху в незадовільному стані, на проїздній частині горби та вибоїни, а так як він віз продукти, які

- 2 -

знаходяться в склотарі то він проїхав метрів 300-400 і лише тоді став займати праву смугу руху. Перебуваючи на лівій смузі руху будь-яким транспортним засобам він не заважав так як смуга була вільною.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду даної справи свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки за викликом суду, суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1, при складанні протоколу був незгідний з тим, що він порушив вимоги ПДР.

В поясненні він вказав, що що він виїхав із міста Житомира в лівому ряду, а тому не встиг перестроїтися.

Незважаючи на те, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з тим, що він порушив вимоги ПДР, інспектор дорожньо-патрульної служби не перевірив пояснення водія, та не долучив до протоколу будь-яких доказів на їх спростування.

ОСОБА_1 інкримінується, що він порушив вимоги 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху, але вказані пункти мають рекомендований характер водіям, а не забороняючий. Так, п. 11.2 ПДР передбачає, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини і лише п. 11.5 ПДР визначає, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці з одностороннім рухом, коли це не суперечить правилам зупинки, який при складанні протоколу та винесення постанови не застосовувався.

Стаття 122 ч.2 КпАП України є бланкетною, тобто для притягнення до адміністративної відповідальності необхідно посилання на норму спеціального закону.

В даному випадку спеціальна норма, якою є пункт Правил дорожнього руху України працівником ДАІ визначений неправильно. Суд же розглядає справи лише в межах порушення яке інкримінується винному.

Крім того суд виходить із того, що субєктивна сторона ст. 122 КпАП України передбачає умисну форму вини, умисел же ОСОБА_1 на порушення вимог ПДР не встановлена.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини вчинення правопорушення, які виклав ОСОБА_1, суд вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбачений ст. 122 ч.2 КпАП України.

Відповідач же не надав суду доказів, які б спростували показання позивача стосовно того, що він не порушував вимог Правил дорожнього руху і що його неправильно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КупАП, в той час коли ст. 71 КАС України, на відповідача покладено обовязок щодо доказування правомірності складання протоколу та винесення постанови.

Таким чином в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 18.11.2009 року порушив вимоги Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст. ст.. 10, 11, 12 ч. 1 п. 1 ст. 18, 128 ч. 4, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 287, 288, 289 КпАП України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 18.11.2009 року АМ068377 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КпАП України та накладання на нього штрафу в сумі 425 гривень, як незаконну.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КпАП України закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду, через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Криницький Л.В.