Справа № 357/1929/15-а
Суддя: Шовкопляс О. П.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1929/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про проведення перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті їй як інваліду 2 групи 1 категорії з 01 січня 2014 р. державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та покласти на відповідача обов"язок з 01.01.2014 р. нарахувати та виплатити це підвищення відповідно до закону. Зазначив, що виплата пенсії була здійснена відповідачем відповідно до постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 р. у значно меншому розмірі.

20.02.2015 року відповідач надав письмові заперечення, у яких зазначив, що діяв правомірно на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, окрім іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71, ч.3 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, якими вона обґрунтовує свої доводи або заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Із змісту ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірах - інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Також, згідно з ч.4 ст.54 вказаного вище Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими: по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Сторонами визнається, що позивачу встановлена 2 група інвалідності у зв"язку із захворюванням, повязаним з Чорнобильською катастрофою.

З посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, судом встановлено, що, відповідно до ст.14 Закону України №796-ХП від 28.02.91 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач має право на пільги і компенсації, встановлені цим Законом для 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок цієї катастрофи.

Відповідно до ст.ст.50,54 зазначеного закону в редакції, яка діяла станом на 03.08.2014 року, особам, віднесеним до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам 2 групи призначалась державна пенсія встановлена у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого законодавством на відповідний період прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність з врахуванням нарахованих та виплачених сум.

Відповідачем визнається, що пенсійні виплати здійснювались позивачу у меншому розмірі, передбаченому постановами КМУ №1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 25.03.2014 р. №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення".

Однак, починаючи з 01.01.2014р., Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 06.07.2014 року №1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014р. пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст.39, 50,54 вказаного Закону.

Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 03.08.2014р. №1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов"язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

Отже починаючи лише з 03.08.2014 року розмір пенсії передбачених ст. ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" обмежується вимогами Закону України "Про Державний бюджет України на 2014рік" від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 03.08.2014р.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся із даним позовом 03.02.2015 року, тому суд

вважає дії відповідача у період з 27.07.2014 р. по 03.08.2014 р. протиправними, на підставі такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, застосовується правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії мав застосовувати той правовий акт, який мав вищу юридичну силу.

Станом на 03.08.2014 року були чинними положення ст.ст. 39,50,54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких особам, віднесеним до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам 2 групи призначалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, і у всіх випадках розмір пенсії не міг бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком; та за проживання на території радіоактивного забруднення, призначалось підвищення до пенсії в розмірі одної мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на відповідний період, з врахуванням нарахованих та виплачених сум, а також надбавка як дитині війни на підставі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком при розрахунку такої пенсії застосуванню підлягав розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з якого визначався мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи відповідача суд вважає помилковими, оскільки Кабінет Міністрів України мав право визначати порядок нарахування пенсій та їх розмір постановами №745 від 06.07.2011 р. та №1210 від 23.11.2011 р. на підставі пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Деравний бюджет України на 2013 рік".

Згідно з положеннями, які містяться в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. у справі №3-рп/2012, п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 16.03.2012 р. "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статей 39,48,50,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У звязку з цим з 1 січня 2014 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" втратили силу, а тому застосуванню не підлягали.

Право Кабінету Міністрів України визначати розмір пенсій у 2014 році було надано лише після внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-УП від 31.07.14 року, який набув чинності з 03.08.2014 р.

З урахуванням наведених норм та встановлених судом обставин суд вважає, що з 27.07.2014 р. по 03.08.2014 р. включно відповідач, нарахувавши та виплативши позивачу пенсію, передбачену статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст.6 Закону України "Про

соціальний захист дітей війни"у розмірі, меншому, ніж встановлено цим Законом, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому протиправно.

У звязку з цим суд вважає необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква здійснити позивачу перерахунок, починаючи з 27 липня 2014 року та по 03 серпня 2014 року включно, додаткової пенсії за шкоду в обсязі 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та пенсії в обсязі, не нижче 8-ми мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити надбавки дітям війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України "Про

соціальний захист дітей війни" з урахуванням положень ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Окрім того, суд вважає необхідним покласти на відповідача обовязок здійснити відповідні виплати позивачу з урахуванням раніше виплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні решти вимог позивача, суд виходить з того, що з 04.08.2014 р. відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки набув чинності Закон України №1622-УП від 31.07.2014 р. про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який надавав Кабінету Міністрів України право не тільки встановлювати порядок нарахування, а й визначати розмір пенсій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про негайне виконання судового рішення, суд виходить з того, що пункт 8 ч.5 ст.183-2 та частина 1 ст.256 КАС України негайного виконання постанови суду у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо перерахунку пенсійних виплат не передбачають.

На підставі зазначеного, керуючись наведеними нормами та ст.ст. 159-163, 183-2,186,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Суддя ОСОБА_2