Справа № 2а-5981/09
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 р. Справа № 5323/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Ліщинського А. М., Шавеля Р. М.,

при секретарі судового засідання Шологон В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Воловецької районної ради на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Воловецької районної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 листопада 2009 року, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Воловецької районної ради про визнання бездіяльності Воловецької районної ради щодо оплати листків непрацездатності протиправною та зобовязання оплатити листки непрацездатності з 22 квітня 2009 року по 20 жовтня 2009 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що розпорядженням голови Воловецької районної ради від 16 квітня 2009 року № 30 позивачу надано чергову відпустку тривалістю 29 календарних днів з 22 квітня 2009 року по 20 травня 2009 року. 22 квітня 2009 року позивач захворів. Під час хвороби позивача було звільнено з посади голови районної ради рішенням сімнадцятої сесії V скликання від 23 квітня 2009 року № 346. Відповідачу було подано вісім листків непрацездатності, що підтверджують період хвороби позивача з 22 квітня 2009 року по 20 жовтня 2010 року, однак такі безпідставно не було оплачено. Така бездіяльність відповідача є порушенням вимог ст. 2 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообовязкового державного соціального страхування».

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2009 року позов задоволено. Зобовязано Воловецьку районну раду провести нарахування та оплату ОСОБА_1 згідно листків непрацездатності № 368614 від 13 травня 2009 року, № 044389 від 22 травня 2009 року, № 741374 від 09 червня 2009 року, № 861250 від 12 червня 2009 року, № 885420 від 11 серпня 2009 року, № 807829 від 12 серпня 2009 року, № 735014 від 20 вересня 2009 року та № 467826 від 20 жовтня 2009 року.

В обґрунтування зазначеної постанови вказано, що як вбачається з повідомлення територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області причиною нездійснення виплат ОСОБА_1 по листках непрацездатності було те, що такі підписано останнім як керівником, і на них поставлено печатку Воловецької районної ради, яку згідно рішення Воловецького районного суду визнано недійсною. Водночас, в даному повідомленні вказано, що така обставина не є підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності, передбаченої ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та виплатами, зумовленими похованням».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Воловецькою районною радою, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Воловецької районної ради вказано, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги факт звільнення позивача з посади голови Воловецької районної ради 23 квітня 2009 року. Також судом першої інстанції не надано належної оцінки розясненням виконавчих дирекцій, як обласного так і республіканського рівня, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 04-06-1473 від 01 вересня 2009 року та № 04-29-2632 від 10 грудня 2009 року, а також розясненню Міністерства праці та соціальної політики України № 500/020/99-07 від 15 серпня 2007 року.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Встановлено, що рішенням Воловецької районної ради № 1 від 25 квітня 2006 року позивача обрано головою останньої.

Розпорядженням голови Воловецької районної ради № 30 від 16 квітня 2009 року позивачу надано чергову відпустку тривалістю 29 календарних днів з 22 квітня 2009 року по 20 травня 2009 року.

Рішенням сімнадцятої сесії V скликання № 346 від 23 квітня 2009 року позивача звільнено з посади голови Воловецької районної ради.

У п. 2 даного Рішення зазначено, що звільнення ОСОБА_1 слід провести днем виходу його на роботу та закриття листка непрацездатності.

З долучених до матеріалів справи копії листків непрацездатності № 368614 від 13 травня 2009 року, № 044389 від 22 травня 2009 року, № 741374 від 09 червня 2009 року, № 861250 від 12 червня 2009 року, № 885420 від 11 серпня 2009 року, № 807829 від 12 серпня 2009 року, № 735014 від 20 вересня 2009 року та № 467826 від 20 жовтня 2009 року вбачається, що позивач знаходився на лікуванні безперервно.

Твердження апелянта про те, що оскільки в листку непрацездатності № 044839 від 22 травня 2009 року здійснено запис «стати до роботи 23 травня 2009 року», то тимчасова непрацездатність після 23 травня 2009 року є новим страховим випадком, на думку колегії суддів є безпідставним та не спростовує факт безперервності хвороби позивача.

Статтею 2 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, виплачується застрахованим особам Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) інвалідності незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Згідно ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання, зокрема, такого страхового випадку, як тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням.

Колегія суддів констатує, що підстави для відмови в наданні позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись, ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Воловецької районної ради залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2009 року в справі № 2а-5981/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: А. М. Ліщинський

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 23 листопада 2010 року