Справа № 826/3244/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3244/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника позивача представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Колесника К.А. Фадєєва А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Кредитної спілки «Слобода-Кредит» та Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Слобода-Кредит» до Національного банку України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року Кредитна спілка «Слобода-Кредит» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Національного банку України в якому просила:

- визнати протиправними дії Національного банку України щодо відмови у наданні інформації на запит Кредитної спілки «Слобода-Кредит» про отримання публічної інформації від 10.12.2014;

- зобов'язати Національний банк України надати Кредитній спілці «Слобода-Кредит» інформацію, наявну у Договорі № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (установник управління; ), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (управитель; ) та Національним банком України, та додатках до цього Договору, інших документах, що стосуються ліквідації TOB «Український промисловий банк», зокрема: перелік активів, що були на балансі TOB «Український промисловий банк» та передані в управління TOB «ІК «ІФГ Капітал» згідно договору від 05.09.2013 № 31-Л (вид активу, його вартість тощо, без зазначення імен, найменувань, будь-яких інших ідентифікуючих ознак боржників банку); кількість вигодонабувачів (кредиторів TOB «Український промисловий банк»), розмір вимог кожного з них із визначеною черговістю задоволення згідно додатків до договору від 05.09.2013 № 31-Л (без зазначення імен, найменувань, будь-яких інших ідентифікуючих ознак вигодонабувачів); інформацію про вжиті TOB «ІК «ІФГ Капітал» заходи щодо управління згаданими вище активами, надходження коштів від управління ними, стан розрахунків з вигодонабувачами (без зазначення їх імен, найменувань, будь-яких інших ідентифікуючих ознак);

- зобов'язати Національний банк України надати Кредитній спілці «Слобода-Кредит» належним чином засвідчену копію договору № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Національного банку України щодо відмови у наданні інформації на запит Кредитної спілки «Слобода-Кредит» про отримання публічної інформації від 10.12.2014.

Зобов'язано Національний банк України повторно розглянути запит Кредитної спілки «Слобода-Кредит» про отримання публічної інформації від 10.12.2014.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою в якій просить змінити постанову суду шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, також подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Кредитна спілка «Слобода-Кредит» є вкладником TOB «Український промисловий банк» (), що ліквідується згідно постанови НБУ від 21.01.2010 № 19.

Листом від 04.09.2014 № 55015/49524 позивача було повідомлено про те, що ліквідатором згідно ст. 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у зв'язку із завершенням ліквідаційної процедури непродані активи банку та перелік вигодонабувачів були передані в управління TOB «ІК «ІФГ Капітал», яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості банку перед кредиторами, у тому числі і перед позивачем.

10.12.2014 Кредитна спілка «Слобода-Кредит» звернулася до Національного банку України із запитом про доступ до публічної інформації, у якому просила надати інформацію, наявну у Договорі № 31-JI про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (установник управління; ), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (управитель; ) та Національним банком України, та додатках до цього Договору, інших документах, що стосуються ліквідації TOB «Український промисловий банк», зокрема:

- перелік активів, що були на балансі TOB «Український промисловий банк» та передані в управління TOB «ІК «ІФГ Капітал» згідно договору від 05.09.2013 № 31-Л (вид активу, його вартість тощо, без зазначення імен, найменувань, будь-яких інших ідентифікуючих ознак боржників банку);

- кількість вигодонабувачів (кредиторів TOB «Український промисловий банк»), розмір вимог кожного з них із визначеною черговістю задоволення згідно додатків до договору від 05.09.2013 № 31-Л (без зазначення імен, найменувань, будь-яких інших ідентифікуючих ознак вигодонабувачів);

- інформацію про вжиті TOB «ІК «ІФГ Капітал» заходи щодо управління згаданими вище активами, надходження коштів від управління ними, стан розрахунків з вигодонабувачами (без зазначення їх імен, найменувань, будь-яких інших ідентифікуючих ознак).

Разом з тим, позивач просив надати належним чином засвідчену копію Договору № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 разом з усіма додатками та додатковими угодами до нього.

Листом від 17.12.2014 № 55-013/75474 Національний банк України повідомив позивачу, що статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Інформація, про яку йдеться у запиті є публічною інформацією з обмеженим доступом, оскільки містить інформацію про боржників та кредиторів TOB «Укрпромбанк» і розголошення цієї інформації може завдати істотної шкоди інтересам кредиторів і вкладників.

Таким чином, Національний банк України зазначив про відсутність правових підстав для надання інформації з обмеженим доступом.

Разом з тим, вказав, що станом на момент надання відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 10.12.2014 TOB «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» вживає заходів щодо накопичення коштів для здійснення розрахунків з кредиторами Банку.

Позивач не погоджується з даною відмовою у наданні публічної інформації, оскільки вважає її неправомірною, так як виходячи зі змісту запиту від 10.12.2014, Кредитна спілка «Слобода-Кредит» просила надати публічну інформацію, отриману відповідачем у процесі виконання ним своїх обов'язків, а саме - ліквідації TOB «Український промисловий банк» ().

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач фактично не відмовив у наданні запитуваної інформації, а необґрунтовано не розглянув запит позивача по суті запитуваної інформації.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Національний банк України відповідно до статті 2 Закону України «Про Національний банк України» є центральним банком України, особливим органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 № 19 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації TOB «Український промисловий банк».

Постановами Правління Національного банку України від 15.01.2013 № 11, від 17.07.2013 № 286 та від 25.09.2013 № 382 процедуру ліквідації TOB «Український промисловий банк» було продовжено до 31.12.2013.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції до 22.09.2012), банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку.

Згідно з п. 3 Постанови НБУ від 17.08.2012 № 346, процедура ліквідації банку, розпочата до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», завершується згідно з порядком, установленим законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Оскільки процедура ліквідації ТОВ «Український промисловий банк» почалася ще у 2010 році, вона має завершуватися згідно положень, зокрема, Закону України «Про банки і банківську діяльність» у редакції, що діяла до 22.09.2012.

Аналізуючи запит позивача, колегія суддів зазначає, що він стосується публічної інформації, отриманої відповідачем в межах вищевказаної процедури ліквідації.

Таким чином, посилання позивача на необхідність застосування під час надання відповіді на запит положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги.

Вивченням матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що запитуваний позивачем договір від 05.09.2013 № 31-Л (його знеособлений зміст) було укладено 05.09.2013 між відповідачем, TOB «Укрпромбанк» та TOB «ІК ІФГ Капітал» згідно Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369, яке втратило чинність разом із Законом України «Про банки і банківську діяльність» в редакції до 22.09.2012.

Тобто процедура ліквідації TOB «Український промисловий банк» має завершуватися згідно положень, зокрема, Закону України «Про банки і банківську діяльність» у редакції, що діяла до 22.09.2012.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідача, останній посилається на довідку Вищого адміністративного суду України від 01.06.2013 про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно якої відокремлені ознаки публічної інформації, зокрема, щодо співвідношення відповідачем поняття «готовий продукт інформації» та запитувана інформація.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй довідці від 01.06.2013 зазначає, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Крім цього, зазначено, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» регулює відносини щодо допуску до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію.

Як свідчать матеріали справи, запитувана позивачем інформація була створена відповідачем під час укладання Договору № 31-Л 05.09.2013. Інформація ж щодо вжитих заходів з реалізації майна отримується Національним банком України періодично від юридичної особи, що здійснює реалізацію майна банку, на виконання вимог договору та вищезазначеного Положення Національного банку України.

Оскільки позивачем не запитувалася інформація, яка буде створена або отримана відповідачем у майбутньому, підстави для відмови у наданні інформації відсутні.

Стосовно посилань відповідача на те, що знеособлення інформації потребує створення окремого інформаційного продукту із залученням аналітичної роботи його працівників, судом першої інстанції вірно зазначено, що знеособлення інформації не позбавляє її ознак публічної інформації, а відповідача не позбавляє обов'язку у наданні доступу до неї.

Згідно ст. 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції до 22.09.2012), з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора відомості про фінансовий стан банку, боржників, які порушили строки виконання зобов'язань перед банком, вимоги банку до боржників, які порушили строки виконання зобов'язань перед ним, перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю.

Фінансовий стан підприємства - сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства (наказ Міністерства фінансів України № 49/121 від 26.01.2001).

Оскільки активи банку (кількість, вартість тощо) відображають його ресурси, фінансові можливості, запитувана інформація не становить банківської таємниці з моменту відкликання ліцензії TOB «Укрпромбанк» у 2010 році.

Інформація про вжиті TOB «ІК «ІФГ Капітал» заходи щодо управління згаданими вище активами, надходження коштів від управління ними, стан розрахунків з вигодонабувачами відображає використання ресурсів банку, а відтак - вважається відображенням фінансового стану банку після передання активів в управління TOB «ІК «ІФГ Капітал», що також виключає поширення на цю інформацію режиму банківської таємниці.

Кількість вигодонабувачів (кредиторів TOB «Український промисловий банк»), розмір вимог кожного з них із визначеною черговістю задоволення також свідчить про розмір заборгованості банку перед кредиторами, тобто про реальні й потенційні фінансові можливості банку, а відтак - с прямим відображенням фінансового стану банку.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Дані вимоги є «трискладовим тестом», який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. За умови додержання сукупності всіх трьох підстав може бути обмежено доступ до інформації.

Відповідачем не було доведено відповідності запитуваної інформації зазначеним вище критеріям.

Оскільки запитувана позивачем інформація (перелік активів банку, кількість кредиторів із зазначенням розміру вимог та черговості задоволення, інформація щодо заходів управління активами) фактично є відомостями про фінансовий стан банку, то з моменту відкликання банківської ліцензії ці відомості не становлять банківської таємниці, а відтак не є інформацією з обмеженим доступом у розумінні ст.ст. 6, 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Навіть у випадку, якщо відповідач вважає запитувані відомості такими, що містять банківську таємницю, він повинен був надати інформацію згідно запитуваного договору, доступ до якої не обмежений (наприклад, знеособити зміст договору № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013).

Таким чином, відповідач фактично не відмовив у наданні запитуваної інформації, а необґрунтовано не розглянув запит позивача по суті запитуваної інформації, що є підставою для визнання протиправними дій Національного банку України щодо відмови у наданні інформації на запит Кредитної спілки «Слобода-Кредит» про отримання публічної інформації від 10.12.2014 та зобов'язання повторно розглянути вказаний запит позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову Кредитної спілки «Слобода-Кредит».

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Кредитної спілки «Слобода-Кредит» та Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків
Повний текст ухвали складено та підписано - 25.09.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.