Справа № 2-а-4080/11
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4080/11
ПОСТАНОВА

іменем України

24.11.2011 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретареві Носуля А.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця, починаючи з 14 січня 2010 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 14 січня 2010 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що 14.01.2010 року вона вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у АНД районі м. Дніпропетровська. Для призначення пенсії нею була подана довідка від 14.01.2010 року № 1, від 13.01.2010 року №5/8/05-61, №6/8/05-61, №7/8/05-61 про заробіток, якими зазначено, що на момент звільнення позивачка отримувала винагороду за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 01.04.2011 року №1162/06 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% з тих підстав, що відповідно до вимог статті 33 Закону України Про державну службуза стаж державної служби 19 років 4 місяці 2 дні, який напрацювала позивачка, їй передбачена надбавка за вислугу років - 25%, а матеріальна допомога не являється складовою частиною заробітної плати державних службовців.

На виконання листа від 01.04.2011 року позивачка надала до пенсійного фонду оригінали довідок від 13.01.2011 року №5/8/05-61 та від 21.04.2011 року №45/8/05-61 для приєднання до пенсійної справи. Однак листом відповідача від 17.05.2011 року №157006 ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги знову було відмовлено.

Позивачка вважає таку відмову не правомірною, тому просила суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця починаючи з 14.01.2010 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та середньомісячного розміру матеріальної допомоги та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити їй перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 14.01.2010 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та середньомісячного розміру матеріальної допомоги.

У судове засідання позивачка не зявилась, її представник надав клопотання про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження.

Представник відповідача управляння Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська у судове засідання також не зявився, надав до суду клопотання з проханням розглянути справу у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. У наданих запереченнях на позовну заяву відповідач вказав, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню у звязку з тим, що ч.2 ст. 33 Закону України Про державну службудає вичерпний перелік складових заробітної плати і зазначає, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Зазначено, що позивачем не визначено різницю між термінами винагорода і надбавка, та те, що винагорода не входить до складу надбавки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.01.2010 року ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у АНД районі м. Дніпропетровська. Для призначення пенсії нею була подана довідка від 14.01.2010 року № 1, від 13.01.2010 року №5/8/05-61, №6/8/05-61, №7/8/05-61 про заробіток, якими зазначено, що на момент звільнення позивачка отримувала винагороду за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 01.04.2011 року №1162/06 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% з тих підстав, що відповідно до вимог статті 33 Закону України Про державну службуза стаж державної служби 19 років 4 місяці 2 дні, який напрацювала позивачка, їй передбачена надбавка за вислугу років - 25%, а матеріальна допомога не являється складовою частиною заробітної плати державних службовців.

На виконання листа від 01.04.2011 року позивачка надала до пенсійного фонду оригінали довідок від 13.01.2011 року №5/8/05-61 та від 21.04.2011 року №45/8/05-61 для приєднання до пенсійної справи. Однак листом відповідача від 17.05.2011 року №157006 ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням 40% винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги знову було відмовлено.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд виходить з того, що за своєю правовою природою надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років, у розумінні ст. 33 Закону України Про державну службу є окремими складовими заробітної плати.

Згідно з частинами 2-7 ст.33 Закону України Про державну службузаробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років 15, понад 10 років 20, понад 15 років 25, понад 20 років 30, понад 25 років 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином розміри надбавки за вислугу років визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів окладів, запровадження інших надбавок, доплат делеговані Уряду.

В межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України постановою від 12.09.1997 року № 1013 Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, встановив стаж роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років та визначені розміри винагороди за вислугу років у таких розмірах: від 1 до 2 років 5%, від 2 до 5 років 10%, від 5 до 10 років -20%, від 10 до 15 років 25%, від 15 до 20 років 30%, від 20 до 25 років 35%, від 25 і більше років 40%.

Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Склад комісії затверджується керівником органу державної податкової служби. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну йога розміру оформляється протоколом і передасться керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Таким чином, з огляду на вищенаведене пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця та оцінювати обґрунтованість розміру виплачуваних винагород.

Вирішуючи питання про врахування розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України Про державну службу, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 6 зазначеної статті передбачає, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 35 Закот України Про державну службу, щорічна відпустка надається з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268 встановлено, що керівникам надано право в межах встановленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачується до щорічної відпустки, відповідно до ст. №35 Закону України Про державну службу, і з якою нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу.

При розгляді справи судом було встановлено, що позивач отримувала спірні виплати, які були запроваджені постановами КМУ від 12.09.1997 р. № 1013, від 09.03.2006 р. №268, та була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію після їх запровадження. Таким чином спірні виплати у вигляді повної суми винагороди за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання є складовими заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок па загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка являється об'єктом призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу, тому суд вважає визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії державного службовця починаючи з 14.01.2010 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та середньомісячного розміру матеріальної допомоги та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 14.01.2010 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та середньомісячного розміру матеріальної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 97, 158-163, 167, 171 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії державного службовця починаючи з 14.01.2010 року з урахуванням у складі заробітної плати винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, надбавки за спеціальне звання та середньомісячного розміру матеріальної допомоги.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 14.01. 2010 року з урахуванням у складі заробітної плати винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, надбавки за спеціальне звання та середньомісячного розміру матеріальної допомоги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії постанови.

Суддя