Справа № 653/556/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 653/556/13-а

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Крапівіна О.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 21 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи ОСОБА_1, Реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції Херсонської області про визнання нечинним та скасування рішення про оформлення права власності на житловий будинок, про визнання нечинним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний запис про прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 21 серпня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 21 серпня 2013 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Генічеський районний суд Херсонської області, в повному обсязі задовольнив адміністративний позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи ОСОБА_1, Реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції Херсонської області про:

- визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради від 20.09.2012 р. № 351 «Про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1»;

- визнання нечинним та скасування свідоцтво про право власності на нерухоме майно, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, яке видане Генічеською міською радою 02.10.2012 р. ОСОБА_1;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний НОМЕР_1, з датою прийняття рішення про державну реєстрацію 02.10.2012 року, запис № НОМЕР_2 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, допустив упереджене ставлення до нього, що призвело до ухвалення завідомо неправосудного судового рішення.

ОСОБА_2 та виконавчий комітет Генічеської міської ради письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що рішенням виконкому Генічеської міської ради від 02 жовтня 2012 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1. Також суд першої інстанції встановив, що зазначене рішення прийнято на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурного контролю у Херсонській області 07.09.2012 року.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації видана на підставі Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року № 91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 року за № 830/19568. Зазначеним Порядком встановлено - процедуру та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності (далі - об'єкти), збудованих до 31.12.2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 31.12.2012 року, а також механізм проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж.

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до наданих сторонами документів: двох інвентарних справ, які виконані Генічеським БТІ на ім'я позивача у 2009 році та на ім'я апелянта у 2012 році, вказано рік побудови житлового будинку -2009 рік, самовільно побудовані будівлі.

Оскільки в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка видана апелянту, інформація про земельну ділянку - договір суперфіції від 04.09.2012 року без кадастрового номеру, не перевірена, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем приписів п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно. При цьому суд першої інстанції зауважив, що відповідач не надав оцінку документам, які видані ним, оскільки між позивачем та виконкомом Генічеської міської ради укладена угода про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, яка посвідчена нотаріально, 05.06.1990 року № 1510, на підставі рішення виконкому Генічеської міської ради №99 від 13.03.1990 року, яким позивачу виділена земельна ділянка площею 450 кв.м. під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, на підставі яких позивач у вересні 1990 року отримала будівельний паспорт, який погоджений з відділом архітектури Генічеського виконкому.

За таких обставин, з посиланням на ст. 24 Закону України «Про планування та забудову територій», Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 182, ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, п. 3.5, п. 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», ст. 90, 95, 125 Земельного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору є рішення відповідача від 20.09.2012 р. № 351 «Про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1» та похідні від цього рішення свідоцтво про право власності на нерухоме майно, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, яке видане Генічеською міською радою 02.10.2012 р. ОСОБА_1, та реєстраційний номер НОМЕР_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з датою прийняття рішення про державну реєстрацію 02.10.2012 року, запис № НОМЕР_2 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1

Доводи як позивача, так і суду першої інстанції вмотивовані відсутністю у ОСОБА_1 будь-яких прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та відсутністю у нього права на користування земельною ділянкою, що у свою чергу послугувало прийняттю неправомірного, на думку позивача, рішення від 20.09.2012 р. № 351, та неправомірної, на думку позивача, підставою для видачі свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так само і вимоги апеляційної скарги ґрунтуються на доводах щодо наявності у апелянта права на користування земельною ділянкою та на наявності правомірних підстав набуття права власності на житловий будинок, зокрема його побудову за власний кошт апелянта.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність між сторонами по справі відносин у сфері публічно-правових відносин, оскільки між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою - апелянтом по справі ОСОБА_1 виник спір щодо права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, та спір щодо права власності на житловий будинок за цією ж адресою, що відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, має вирішуватись в порядку цивільного судочинства, шляхом подання цивільного позову про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права власності.

Враховуючи викладене, відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених ст. 2 КАС України, враховуючи приписи ст. 17 КАС України, якою визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Таким чином, апеляційний суд встановив порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та закриття провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, судові витрати, понесені апелянтом при поданні апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають відповідно до ст. 94 КАС України, а судові витрати, понесені позивачем при поданні позову (судовий збір в розмірі 34,41 грн.) (а.с. 1) мають бути повернуті позивачу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 11, п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 157, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, ст. ст. 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 21 серпня 2013 року скасувати.

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи ОСОБА_1, Реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції Херсонської області про визнання нечинним та скасування рішення про оформлення права власності на житловий будинок, про визнання нечинним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний запис про прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок.

Повернути ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 34,41 грн. (тридцять чотири гривні 41 коп.)

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя Н.В.Вербицька

суддя О.О.Кравець