Справа № 815/4984/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4984/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Одеська міська рада, на боці відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (надалі - позивачі) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (надалі - Департамент ДАБІ або відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Одеська міська рада (надалі - ОМР), на боці відповідача ОСОБА_5 (надалі - ОСОБА_5.), в якому позивачі просять суд визнати протиправною та скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД11 з нового будівництва індивідуального двоповерхового будинку з мансардою на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вилучити з Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видані таких дозволів і сертифікатів, запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 11 з нового будівництва індивідуального двоповерхового будинку з мансардою на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначає, що позивачі є власниками земельних ділянок, суміжних із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, щодо будівництва на якій відповідачем зареєстровано декларацію на початок виконання будівельних робіт №ОД11 від 28.11.2013р. При цьому будівництво здійснюється з грубим порушенням будівельних норм та правил, а земельна ділянка за вказаною адресою є рекреаційно-ландшафтною зоною. Крім того, позивачам стало відомо, що у спірній декларації замовником, громадянкою ОСОБА_5, якій надано дозвіл на забудову вказаної земельної ділянки, у спірній декларації зазначено недостовірні відомості. Зокрема, відповідно до декларації предметом будівництва вказано індивідуальний двоповерховий будинок у той час як фактично замовником здійснюється зведення кількох будинків котеджного типу або типу «таун-хаус», що підтверджується матеріалами фотофіксації. Крім того, фундаменти об'єктів будівництва, які розташовані на зазначеній земельній ділянці, зводяться без урахування меж суміжної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1. Як зазначають позивачі, дана земельна ділянка також належить на прааві приватної власності громадянці ОСОБА_5. Стосовно вказаної земельної ділянки ОСОБА_5 також подано та зареєстровано відповідну декларацію про початок виконання будівельних робіт. Таким чином, наявні два об'єкти цивільних прав, декларації щодо яких зареєстровані стосовно двох окремих об'єктів будівництва, які розташовані на окремих земельних ділянках, кожна зі своїми межами та площею та окремими умовами та обмеженнями будівництва. Фактично забудова здійснюється без урахування меж окремих земельних ділянок та граничної площі забудови кожної, як на одному цілісному об'єкті будівництва. Крім того, позивачі вважають, що у спірній декларації замовником наведено також інші недостовірні відомості, зокрема недостовірність даних, викладених у Містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки від 30.10.2013р. №01-07/483, виданих Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради. Також у спірні декларації замовником зазначено про відсутність потреби проведення експертизи проекту будівництва, що не відповідає дійсності. На об'єкті будівництва проходить газовий трубопровід, але при цьому замовником будівництва питання перенесення наземних інженерних комунікацій та інші проекті рішення з суміжними землевласниками не узгоджувалось. Також замовник не звертався до ПАТ «Одесагаз» про видачу будь-яких погоджувальних документів. З огляду на вище викладене, позивачі вважають, що реєстрація оскаржуваної декларації проведена незаконно, а перелічені вище факти є підставами для скасування реєстрації спірної декларації.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явися. Подав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. При цьому подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зокрема зазначено, що Інспекція виконує лише функції з перевірки повноти заповнення та правильності оформлення декларації, а відповідальність за достовірність даних у такій декларації несе замовник. Відтак правові підстави для скасування реєстрації такої декларації відсутні.

Представник Одеської міської ради до суду не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно. Жодних клопотань про неможливість прибути до суду не надходило.

ОСОБА_5 до суду не прибула. Судова кореспонденція, правлена на адресу ОСОБА_5, повернута до суду з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками земельних ділянок, суміжних зі земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

Зокрема, гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0883 га (на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. (а.с. 21-22) та дачний будинок, розташований на вказаній земельній ділянці (Договір купівлі-продажу від 27.12.2010р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. (а.с. 23-24).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0, 08863 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується Деражвним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1, виданий 30.07.2004р. (а.с. 32). Згідно Свідоцтва про право власності на дачний будинок від 05.05.2011р. ОСОБА_2 належить будинок літ «А» загальною площею 581,0 кв.м., літньою житловою площею 224,3 кв.м, розташований на вказані земельній ділянці (а. с. 33).

Гр. ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 0,0884 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 (Договір купівлі-продажу від 02.03.2004р. (а.с. 36). Також гр. ОСОБА_3 належить на праві приватної власності домоволодіння за цією ж адресою (згідно Договору купівлі-продажу від 02.03.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. (а. с. 38-39).

28.11.2013р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на замовлення гр. ОСОБА_5 зареєстровано декларацію на початок виконання будівельних робіт №ОД11 (надалі - спірна або оскаржувана декларація) на будівництво індивідуального двоповерхового будинку з мансардою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 72).

Дослідивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Згідно Указу Президента України від 08.04.2011р. №439/2011 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України" (надалі - Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Державна архітектурно-будівельна інспекція забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідних рішень.

Згідно із ч. 4 Положення Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій, у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, виданих ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, який формується на основі інформації, наданої відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 34 Закону встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Відповідно до положень ст. 36 Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

У разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт або не повернув її в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена.

У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

У разі якщо право на будівництво об'єкта передано іншому замовнику або змінено осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, замовник протягом трьох робочих днів повідомляє про такі зміни орган державного архітектурно-будівельного контролю, який зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт відповідно до частини п'ятої цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради або місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Статтею 39-1 Закону встановлено, що у разі, якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Зазначеним нормам закону кореспондують положення Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (надалі - Порядок №461).

Згідно з п. 19 Порядку замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Відповідно до п. 28 Порядку №461 у разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення. Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх Інспекцією до єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання Інспекції рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Інспекція здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з єдиного реєстру в установленому порядку.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються.

Пунктом 29 Порядку №461 встановлено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2015р. позивачі звернулися до директора Департаменту ДАБІ в Одеській області з повідомленням про зазначення у зареєстрованих 28.11.2013р. Інспекцією деклараціях про початок виконання будівельних робіт №ОД11 та №ОД 92 недостовірних даних та проханням проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у деклараціях та скасування реєстрації цих декларацій за результатами перевірки.

Однак станом на момент розгляду даної адміністративної справи жодні відомості стосовно проведення Департаментом ДАБІ відповідної перевірки та вжиття за її результатами відповідних заходів до суду не надавалися.

В оскаржуваній декларації зазначено, що об'єктом будівництва є індивідуальний двоповерховий будинок з мансардою (а. с. 72).

При цьому з матеріалів фотофіксації, наданих до суду представником позивача, вбачається, що на земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_1, проводяться будівельні роботи зі зведення кількох будинків на спільному фундаменті, що не відповідає інформації, вказаній у спірній декларації.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 4 Закону України "Про планування і забудову територій" планування територій здійснюється на загальнодержавному, регіональному та місцевому рівнях. Планування територій здійснюється відповідними органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова окремих земельних ділянок, що належать на праві власності чи праві користування, здійснюється їх власниками чи користувачами у встановленому законодавством порядку. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб приймаються в межах, визначених законом відповідно до містобудівної документації за погодженням з спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури.

Згідно ч.1 ст. 23 цього Закону забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво). Будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Згідно п.1.5 Правил забудови м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 26.09.2003 року №1716-ІV (далі Правила), ці правила обов'язкові для всіх суб'єктів містобудівної діяльності - фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності, організаційно-правових форм, здійснюючих містобудівну діяльність в межах міської території, і розповсюджуються на всі категорії об'єктів, крім зазначених в п.1.4.

Згідно п.1.7 Правил основними етапами містобудівної діяльності по проектуванню та будівництву будівель і споруд у м.Одесі є: погодження місця розташування об'єкта; підготовка вихідних даннях на проектування; розробка, погодження, експертиза і затвердження проектно-кошторисної документації; підготовка проекту відведення земельної ділянки; підготовка виконавчим комітетом та внесення на розгляд Одеської міської ради пропозиції щодо відведення земельних ділянок; оформлення та реєстрація документів, що засвідчують право на земельну ділянку для будівництва і експлуатації об'єкту; будівництво та прийняття об'єктів в експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі, вважаючи протиправними Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, видані Управлінням архітектури та містобудування міста Одеси від 30.10.2013р. за №01-07/483, які вказані замовником у спірній декларації, звернулися з позовом до Приморського районного суду м. Одеси та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2015р. відкрито провадження у справі №522/16745/15-а за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», Одеська міська рада, ОСОБА_5 про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (а. с. 65).

Як зазначено у спірній декларації, експертиза проекту будівництва не потрібна згідно з п. 3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону не підлягають обов'язковій експертизі проекти будівництва об'єктів I - III категорій складності.

При цьому пунктом 2 частини 4 цієї ж статті встановлено, що обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, які споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд.

Вказаній нормі кореспондують положення п. п. 2 п. 10 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 р. N560 (надалі - Порядок №560), відповідно до якого обов'язковій експертизі підлягають проекти будівництва об'єктів, що споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - щодо їх міцності, надійності та довговічності.

Згідно з ДБН А.2.1-1-2008 "Вишукування. Інженерні вишукування для будівництва" та роз'яснення Інституту геофізики ім. С. І. Субботіна НАН України від 18.06.2013 N 01-7-381 складними інженерно-геологічними умовами вважають інженерно-геологічні умови II та III категорій складності, які визначаються за особливістю рельєфу, гідрогеологічного режиму, наявності сейсмічності 6 і більше балів, присутністю потенційно небезпечних природних і техногенних процесів, серед яких: селі, лавини, переробка берегів річок, озер, водосховищ, підтоплення територій, карст, суфозія, схилові процеси (зсуви, обвали, соліфлюкція); а також специфічними видами ґрунтів, які складають будівельний майданчик, серед яких, зокрема, багаторічно мерзлі, просідаючі, набухаючі, органо-мінеральні та органічні, засолені, елювіальні, техногенні.

При цьому згідно Додатку А (обов'язковий) ДБН В.1.1-12:2006. Будівництво у сейсмічних районах України, якому надано чинність Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 23 серпня 2006 року N282, м. Одеса віднесено до переліку населених пунктів України, розташованих у сейсмічно небезпечних районах із 7 (семи) бальною сейсмічною активністю.

Таким чином, зазначення в оскаржуваній декларації про відсутність потреби проведення експертизи проекту будівництва суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких умов, суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД11 від 28.11.2013р.

Крім того, враховуючи, що відповідно до положень Порядку №461 відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з єдиного реєстру в установленому порядку, вимоги позивачів щодо зобов'язання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вилучити з Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видані таких дозволів і сертифікатів, запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 11 з нового будівництва індивідуального двоповерхового будинку з мансардою на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких умов суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254, 267 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Одеська міська рада, на боці відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування реєстрації декларації, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД11 з нового будівництва індивідуального двоповерхового будинку з мансардою на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області вилучити з Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видані таких дозволів і сертифікатів, запис про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 11 з нового будівництва індивідуального двоповерхового будинку з мансардою на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Токмілова