Справа № П/811/2068/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2015 рокусправа № П/811/2068/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року по справі № П/811/2068/15 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду, яка полягає у відмові нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за один день невикористаної позивачем щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2011 року по 05.05.2012 року;

- зобов'язати Кіровоградський окружний адміністративний суд нарахувати та виплатити грошову допомогу за один день невикористаної позивачем щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 06.05.2011 року по 05.05.2012 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.22 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою передати справу на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про необхідність передачі справи для розгляду саме Черкаському окружному адміністративному суду. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що належним судом для розгляду цієї справи є Дніпропетровський окружний адміністративний суд, оскільки це підтверджено вже сталою судовою практикою у справах вказаної категорії. Судом першої інстанції не враховано принцип рівних можливостей, який передбачений п.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод», ратифікованої згідно із Законом України від 17.07.1997р., та відповідно до якого кожна зі сторін під час розгляду справи повинна мати рівні можливості і жодна зі сторін не повинна мати будь-яких істотних переваг над протилежною стороною. Крім цього, заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, в частині розгляду питання про передачу справи в інший суд без участі позивача та належного його повідомлення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд

апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо передачі адміністративної справи до іншого адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з того, що стороною (відповідачем) у справі є суд, до якого подано позов, а відтак, у відповідності з ч. 2 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України така справа підлягає передачі на розгляд Черкаському окружному адміністративному суду, як найбільш територіально наближеному адміністративному суду.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що стороною у справі (відповідач) є Кіровоградський окружний адміністративний суд до якого і надійшов позов.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду.

Згідно з ч.2 ст.22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншому адміністративному суду, що найбільш територіально наближений до цього суду, у випадку, передбаченому пунктами 4 і 6 частини першої цієї статті.

Під час визначення суду, який найбільш територіально наближений до Кіровоградського окружного адміністративного суду, колегія суддів вважає за необхідне врахувати адреси судів суміжних областей, зокрема, Дніпропетровського, Миколаївського та Черкаського окружних адміністративних судів.

Згідно даних загальновідомих пошукових систем Інтернет-ресурсів по автомобільним дорогам державного і місцевого значення, відстань від Кіровоградського окружного адміністративного суду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду становить 240 км., до Миколаївського окружного адміністративного суду - 182 км., а до Черкаського окружного адміністративного суду - 128 км.

Отже, суд першої інстанції вірно визначив, що найбільш територіально наближеним до Кіровоградського окружного адміністративного суду є Черкаський окружний адміністративний суд.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання позивача на те, що належним судом для розгляду цієї справи є Дніпропетровський окружний адміністративний суд. Так, правила територіальної підсудності не передбачають процесуальних переваг суду якої-небудь ланки над судом того самого рівня, а також виключно права того чи іншого суду на розгляд справ певної категорії. Єдиною вимогою для визначення територіальної підсудності справи, у випадку передбаченому п.6 ч.1 ст.22 КАС України, є критерій найбільшої територіальної наближеності суду, а не віднесення останнього, зокрема, до певного апеляційного адміністративного округу.

За таких обставин, з урахуванням приписів статті 22 КАС України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для передачі даної адміністративної справи до Черкаського окружного адміністративного суду як найбільш територіально наближеного до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Посилання позивача на порушення судом першої інстанції положень п.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод», ратифікованої згідно із Законом України від 17.07.1997р. колегія суддів вважає безпідставними, оскільки виконання судом вимог процесуального закону та передачі справи до суду, який є найбільш територіально наближеним, жодним чином не порушують принцип рівних можливостей сторін, так як не надає жодній із сторін жодних переваг під час розгляду справи.

Не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали суду і доводи позивача про те, що вирішення питання щодо передачі справи до іншого суду відбулося без позивача та належного його повідомлення. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Оскільки, позивачем не наведено, а колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про неправильне вирішення судом першої інстанції питання про передачу адміністративної справи, то у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, 205 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року по справі №П/811/2068/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк