Справа № 199/9455/13-а
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/9455/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

28 листопада 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та Університет внутрішніх справ, про визнання неправомірним та скасування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та визнання законним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та Університет внутрішніх справ, про визнання неправомірним та скасування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та визнання законним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що 30.09.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який на той час працював у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.

16.03.2006 року виконкомом Дніпропетровської міської ради вказаному вищому навчальному закладу було виділено трикімнатну квартиру №121 в будинку №106 по Донецькому шосе у м. Дніпропетровську. Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради № 121/6 від 28.04.2006 року дана квартира була введена в число службових.

Засіданням житлово-побутової комісії університету від 28.04.2006 року було вирішено включити полковника міліції ОСОБА_2, який працював в університеті з 01.10.1996 року, до списку черговості отримання службового житла за №1, складом сім'ї з трьох чоловік.

Рішенням від 12.05.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ вказану квартиру було постановлено надати вказаному працівнику на сім'ю з трьох осіб: ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_3 та її доньці ОСОБА_4. На підставі вказаного рішення 03.07.2006 року виконкомом АНД райради ОСОБА_2 було видано службовий ордер на житлове приміщення №00325, на склад сім'ї: ОСОБА_2 наймач, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 донька дружини.

ОСОБА_2 уклав з позивачем договір найму вказаного службового приміщення.

Виконавчим комітетом АНД райради 15.12.2006 року було постановлено рішення за №376/4 «Про виведення житлових приміщень із числа службових», та на підставі цього рішення 20.12.2006 року виконком АНД райради видав ОСОБА_2 ордер на житлове приміщення №003313, також на склад сім'ї: ОСОБА_2 наймач, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 донька дружини.

Прокуратурою Дніпропетровської області 28.04.2007 року було внесено протест на рішення виконкому АНД райради за №376/4 від 15.12.2006 року, у зв'язку з чим Амур-Нижньодніпровською районною радою було постановлено рішення №6/10-5 від 30.05.2007 року, яким було скасовано рішення виконкому №376/4 від 15.12.2006 року.

Позивачка вказує, що як зазначається в протесті прокурора, підставою для його внесення послугувала наявність за нею зареєстрованого права власності на частину квартири в спільній сумісній власності на трьох осіб за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 3/35, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 21.12.1999 року, видане Фондом комунального майна м. Дніпродзержинська згідно з розпорядженням №5п/4195-р від 21.12.1999 року.

Позивачка вважає вказане рішення АНД райради №6/10-5 від 30.05.2007 року незаконним, оскільки АНД райрада не з'ясувала у повному обсязі підстави законності внесеного прокурором протесту, оскільки жодних порушень діючого законодавства при постановленні Виконавчим комітетом АНД райради рішення за №376/4 від 15.12.2006 року «Про виведення житлових приміщень із числа службових», допущено не було. Протест прокурора не носить обов'язкового характеру, тому АНД райрада повинна була відмовити у скасуванні рішення виконкому від 15.12.2006 року.

Окрім цього, Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 18.01.2008 року визнано недійсним розпорядження органу приватизації Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська 35п/4195-р від 21.12.1999 року на приватизацію квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Харківська, 3/35, а також визнано недійсними і приватизацію квартири в цілому, і свідоцтво про право власності на житло, видане Фондом комунальної власності на підставі вказаного розпорядження.

Таким чином, позивачка просила суд визнати неправомірним та скасування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №6/10-5 від 30.05.2007 року, та визнати законним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №376/4 від 15.12.2006 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та зазначив, що протест прокурора є обов'язковим для виконання, а тому підстави для визнання рішення районної ради незаконним та безпідставним, відсутні. Окрім цього, позивачка зобов'язана була самостійно при постановці на квартирний облік та при отриманні житла повідомити виконком АНД райради про наявність у неї у власності житла, однак даний факт вона приховала.

Вислухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30.09.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який на той час працював у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.

16.03.2006 року виконкомом Дніпропетровської міської ради вказаному вищому навчальному закладу було виділено трикімнатну квартиру №121 в будинку №106 по Донецькому шосе у м.Дніпропетровську. Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради № 121/6 від 28.04.2006 року дана квартира була введена в число службових.

Засіданням житлово-побутової комісії університету від 28.04.2006 року було вирішено включити полковника міліції ОСОБА_2, який працював в університеті з 01.10.1996 року, до списку черговості отримання службового житла за №1, складом сім'ї з трьох чоловік.

Рішенням від 12.05.2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ вказану квартиру було постановлено надати вказаному працівнику на сім'ю з трьох осіб: ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_3 та її доньці ОСОБА_4. На підставі вказаного рішення 03.07.2006 року виконкомом АНД райради ОСОБА_2 було видано службовий ордер на житлове приміщення №00325, на склад сім'ї: ОСОБА_2 наймач, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 донька дружини.

ОСОБА_2 уклав з позивачем договір найму вказаного службового приміщення.

Виконавчим комітетом АНД райради 15.12.2006 року було постановлено рішення за №376/4 «Про виведення житлових приміщень із числа службових», та на підставі цього рішення 20.12.2006 року виконком АНД райради видав ОСОБА_2 ордер на житлове приміщення №003313, також на склад сім'ї: ОСОБА_2 наймач, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 донька дружини.

Прокуратурою Дніпропетровської області 28.04.2007 року було внесено протест на рішення виконкому АНД райради за №376/4 від 15.12.2006 року, у зв'язку з чим Амур-Нижньодніпровською районною радою було постановлено рішення №6/10-5 від 30.05.2007 року, яким було скасовано рішення виконкому №376/4 від 15.12.2006 року.

Як вбачається з матеріалі справи, позивачка зверталася до Прокуратури Дніпропетровської області та Генеральної Прокуратури України з приводу незаконності внесено протесту, однак за даними перевірки він принесений законно та обґрунтовано, підстав для його скасування не вбачалося.

Посилання позивачки на те, що підставою для його внесення послугувала наявність за нею зареєстрованого права власності на частину квартири в спільній сумісній власності на трьох осіб за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.Харківська, 3/35, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 21.12.1999 року, видане Фондом комунального майна м.Дніпродзержинська згідно з розпорядженням №5п/4195-р від 21.12.1999 року, однак рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 18.01.2008 року визнано недійсним розпорядження органу приватизації Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська 35п/4195-р від 21.12.1999 року на приватизацію квартири за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.Харківська, 3/35, а також визнано недійсними і приватизацію квартири в цілому, і свідоцтво про право власності на житло, видане Фондом комунальної власності на підставі вказаного розпорядження, не може бути підставою для визнання незаконним рішення АНД райради №6/10-5 від 30.05.2007 року, оскільки на час внесення прокурором протесту за позивачкою було зареєстровано право власності житло.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим ОСОБА_1 в позові до Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання неправомірним та скасування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №6/10-5 від 30.05.2007 року та визнання законним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №376/4 від 15.12.2006 року, суд вважає відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 122, 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в позові до Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та Університет внутрішніх справ, про визнання неправомірним та скасування рішення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та визнання законним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: