Справа № 804/10868/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2015 рокусправа № 804/10868/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгбудова"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2014р. у справі № 804/10868/14

за позовом Приватного підприємства "Торгбудова"

до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Торгбудова" (далі по тексту - позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач, Дніпродзержинська ОДПІ, податковий орган) з ненадання податкової консультації за зверненням № 27 від 27.05.2014 року та зобов'язання відповідача надати позивачу письмову податкову консультацію у вигляді акту індивідуальної дії з питання практичного застосування норм ст.ст. 20, 45, 46, 50, 78, 185, 187, 188, 192, 198 Податкового кодексу України з вмістом остаточних та чітких висновків.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що Дніпродзержинська ОДПІ безпідставно відмовила позивачу в надані податкової консультації.

Постановою суду першої інстанції у задоволені позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що звернення позивача від 27.05.2014 року №27 за своїм змістом не є зверненням щодо практичного використання конкретної норми закону з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Приватне підприємство "Торгбудова" звернулося 27.05.2014 року до відповідача із зверненням № 27 про надання податкової консультації з питання практичного застосування податковою службою норм ст. 20 та ст. 78 Податкового кодексу України при визначенні під час перевірки і оформлені її результатів господарських операцій чи правочинів перевіряємого платника податків нереальними, нікчемними, недійсними, фіктивними, а саме:

- чи наділена нормами ст. 20 Податкового кодексу України податкова служба правом самостійно визначати нереальність, нікчемність, недійсність, фіктивність господарських операцій чи правочинів перевіряємого платника податків?

- якщо під час перевірки у податкової служби виникла підозра про нереальність, нікчемність, недійсність, фіктивність господарських операцій чи правочинів перевіряємого платника податків, як приписує діяти контролюючому органу ст. 20 Податкового кодексу України?

- яким чином за наявності належним чином оформлених відповідних видаткових, розрахункових та інших документів, а також за наявності належним чином оформлених податкових накладних має підтверджуватись реальність господарських операцій з постачальниками і покупцями платника податків, що перевіряються?

Питання практичного застосування норм ст. 135 та ст. 192 Податкового кодексу України при визначенні податкового зобов'язання з податку на додану вартість, а саме:

- чи надає право платнику податків товарно-транспортна накладна та подорожній лист на формування податкового зобов'язання з податку на додану вартість?

- чи надає право платнику податків сертифікати якості, сертифікати походження і т.п документи на формування податкового зобов'язання з податку на додану вартість?

- яким чином припущення про порушення податкового законодавства з боку продавця перевіряємого платника податків впливає на право самого платника на формування податкового зобов'язання з податку на додану вартість?

- яким чином відсутність вивіски про часи роботи підприємства і посадових осіб на робочих місцях впливають на формування податкового зобов'язання з податку на додану вартість?

Питання практичного застосування норм ст.185. 187, 188, 198 Податкового кодексу України при визначенні наявності об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів, а саме:

- чи надає право платнику податків товарно-транспортна накладна та подорожній лист на визначення наявності об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів?

- чи надає право платнику податків сертифікати якості, сертифікати походження і т.п. документи на визначення наявності об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів?

- яким чином припущення про порушення податкового законодавства з боку продавця перевіряємого платника податків впливає на право самого платника на визначення наявності об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів?

- яким чином відсутність вивіски про часи роботи підприємства і посадових осіб на робочих місцях впливають на визначення наявності об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів?

Питання практичного застосування норм ст. 45 Податкового кодексу України при визначенні наявності платника податків за податковою адресою, а саме:

- що свідчить про відсутність платника податків за його місцезнаходженням - висновок податкової міліції чи відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України?

- як має діяти податкова служба за наявності висновку податкової міліції про те, що платник податків відсутній за податковою адресою?

- на підставі чого (якого документу) змінюються відомості Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України про наявність чи відсутність платника податків за його податковою адресою?

Питання практичного застосування норм ст. 46 та ст. 50 Податкового кодексу України при внесенні змін до податкової звітності платника податків, а саме:

- на підставі чого (якого документу) податкова служба має право самостійно змінювати відомості податкової звітності платника податків?

- на підставі яких документів (актів, рішень, постанов, висновків, службових записок, ра портів, податкових повідомлень-рішень і т.д.) податковою службою самостійно вносяться змі ни до комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем АІС "Податковий Блок" в час тині коригування даних податкової звітності платника податків?

Відповідач листом від 24.06.2014 за вих. № 14017/04-03-11-25 повідомив позивача про те, що у зверненні від 27.05.2014 року № 27 не міститься конкретних питань щодо адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган, тому воно за змістом не є зверненням про надання податкової консультації.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За приписами пп.191.1.28 п.191.1 ст.191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, надають консультації відповідно до цього Кодексу, законодавства з питань сплати єдиного внеску та інформаційно-довідкові послуги з питань оподаткування й іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Так, пунктом 14.1.172 ст. 172 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно зі статтею 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

З урахуванням змісту звернення позивача суд вірно погодився з доводами податкового органу про те, що звернення позивача від 27.05.2014 року не є зверненням щодо надання податкової консультації.

Крім того, слід зазначити наступне.

За змістом пункту 53.3 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Суд першої інстанції вірно визначився щодо відсутності підстав для визнання недійсною податкової консультації. Норми чинного законодавства не передбачають можливості визнання недійсною податкової консультації, яка на думку платника податків, не містить конкретної відповіді на поставлене питання. Вищевказані норми передбачають визнання судом недійсною податкової консультації лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Проте матеріали справи не містять доказів таких ознак спірної податкової консультації.

Тобто позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, адже фактично, як слідує з матеріалів справи, на думку позивача, відповідачем не надано чіткої відповіді на поставлені у запиті питання.

Відмова у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною оскаржуваної податкової консультації є підставою для відмови у задоволенні похідної від неї вимоги щодо надання позивачу письмової податкової консультації у вигляді акту індивідуальної дії з питання практичного застосування норм ст.ст. 20, 45, 46, 50, 78, 185, 187, 188, 192, 198 Податкового кодексу України, оскільки такі вимоги можуть бути заявлені лише за наявності протиправного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Таким чином, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції, оскільки позивачем не наведено суті порушення норм матеріального права судом першої інстанції.

За встановлених обставин, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими. Судове рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгбудова" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2014р. у справі №804/10868/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2014р. у справі №804/10868/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна