Справа № 2-а-65/10/0606
Суддя: Криницький Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-65/2010 року.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2010 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районного суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Криницького Л.В.

при секретарі: Процюк О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

До

УДАЇ УМВС України по обслуговуванню адміністративної території

Житомирської області

про

Визнання незаконними дій інспектора ДПС, щодо складання адміністративного протоколу та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 4 лютого 2010 року про накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із названим позовом в обґрунтування якого зазначає, що 29 січня 2010 року о 23 год. 05 хвилин він керував належним йому автомобілем ВАЗ-2107, номерний знак НОМЕР_1 і рухався від приміщення Районного Будинку Культури де був зупинений працівником ДПС. На нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, який йому вручений не був. Ним був отриманий поштою лише примірник постанови в справі про адміністративне правопорушення від 4 лютого 2010 року. Він вважає, що екземпляр протоколу йому не був вручений умисно, оскільки в ньому відсутні фактичні дані, які б свідчили про наявність в його діях адміністративного правопорушення. Підтвердженням відсутності у його діях адміністративного правопорушення є той факт, що коли він рухався по площі до вулиці ОСОБА_3, працівники ДПС службовим автомобілем перекрили рух керованого ним автомобіля наче особі, яка здійснила дуже тяжке правопорушення, за яке його негайно потрібно було зупинити. Працівник ДАІ перевірив у нього документи і впевнившись що з документами все гаразд, обійшов автомобіль і запросив його в свій автомобіль. В службовому автомобілі його повідомили, що причиною зупинки є той факт, що в автомобілі не працює освітлювач заднього державного номеру. За цим фактом на нього був складений адміністративний протокол.

Йому є незрозумілим причина його зупинки, оскільки працівники ДАІ не могли бачити чи освітлювався номер в керованому ним автомобілі. Тому він вважає, що його працівники ДАІ зупинили та склали адміністративний протокол незаконно. Він вважає, що зупинка була повязана з намаганням працівників ДАІ збільшити кількість показників по складанню протоколів про адміністративні правопорушення у Володарсько-Волинському районі.

Хоче зазначити, що освітлення заднього номерного знаку було справним. Однак погодні умови, які склались на той час у Володарськ-Волинську, а саме сира, снігова погода, були причиною тимчасового припинення освітлення заднього номеру ( окислення контактів лампи). Таким чином, на його думку, відсутній склад правопорушення тому, що в ньому відсутня його вина.

При складанні протоколу, всупереч ст. ст. 251, 256, 272 КУпАП, інспектором ДПС було проігноровано факт наявності свідків, які могли надати відомості для правильного

вирішення справи. На його прохання внести інформацію про свідків до протоколу йому було відмовлено чим було порушено п.4.2 наказу МВС України № 77 від 26.02. 2009 року « Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

В судовому засіданні позивач позов підтримав і дав пояснення по суті заявленого позову. Позивач пояснив, що від початку руху до його зупинки працівниками ДАІ він проїхав до 100 метрів. Коли його зупинили працівники ДАІ то лампочка освітлювача заднього номерного знаку дійсно не горіла. Він вважає, що із-за того, що на вулиці було сиро то її цоколь окислився, а тому не було контакту.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що позивач, як водій транспортного засобу повинен був перед виїздом перевірити справність всіх освітлювальних приборів, що ст. 121 ч.5 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування водіями транспортними засобами з неосвітленими номерними знаками. По справі доведено, що номерний знак дійсно не освітлювався.

Заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з слідкуючих підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КпАП України, керування водіями транспортними засобами з неосвітленим номерним знаком тягне за собою накладання штрафу від десяти до пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АМ № 107486 від 25 січня 2010 року, позивач був повідомлений, що розгляд адміністративної справи відбудеться о 10 годині 4 лютого 2010 року в ДАІ Володарсько-Волинського району.

Вказаного ж числа відносно ОСОБА_1 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, якою на нього було накладено штраф в сумі 200 гривень, тобто в межах санкції статті за якою він притягувався до адміністративної відповідальності.

В своєму ж поясненні в вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, позивач власноручно написав, що в звязку з погодними умовами в автомобілі не освітлювався задній номерний знак, перегоріла чи окислилась лампочка.

Із показань позивача слідує, що він відїхав від приміщення Районного Будинку культури і біля вулиці ОСОБА_4 був зупинений, тобто проїхав до 100 метрів. Суд вважає, що перед початком руху позивач повинен був перевірити чи працюють в автомобілі світлові прибори в тому числі і лампочка освітлення заднього номерного знаку.

Допитаний, за клопотанням, позивача свідок ОСОБА_5 лише підтвердив факт зупинки автомобіля під керуванням позивача і пояснив, що він з автомобіля не виходив і йому не відомо чи горіла лампочка освітлювала заднього номерного знаку.

Таким чином суд вважає, що дії працівників ДАІ по складанню адміністративного протоколу та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є законними, правомірними і відповідають вимогам Правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом позивач послався на основні положення в справах про адміністративні правопорушення, а не на правові норми, які регулюють правовідносини викладені ним в позовній заяві.

Керуючись ст. ст.. 10, 11, 12 ч. 1 п. 1 ст. 18, 128 ч. 4, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 121 ч.5 , 248, 249, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 287, 288, 289 КпАП

України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАЇ УМВС України по обслуговуванню адміністративної території Житомирської області про визнання незаконними дій інспектора ДПС, щодо складання адміністративного протоколу та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 4 лютого 2010 року про накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, відмовити за безпідставністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду, через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Л.В.Криницький