Справа № 2а-12353/09/2670
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2010 року справа № 2а-12353/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П. при секретарі Назаренко А.Ю. вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Управління міграційної служби в місті Києві
про скасування рішення

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_4

від відповідача: не з'явився

перекладач: Сафаров Е.Я.

Встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління міграційної служби в місті Києві про скасування рішення викладеного в повідомленні № 63 від 01.04.2009 року та зобов'язання відповідача прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, при винесенні відмови в оформленні документів для вирішення питання про надання позивачу статусу біженця, детально не з'ясовані підстави для оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, не дотримано процедури проведення співбесіди, рішення прийняте відповідачем без вивчення та оцінки всіх необхідних документів та матеріалів щодо ситуації з шукачами притулку з Афганістану. Відповідачем, при винесенні оскаржуваного позивачем рішення, не враховані ті обставини, що в Афганістані є реальна загроза життю та здоров'ю позивача.

Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що Управлінням міграційної служби в м. Києві повністю дотримані вимоги чинного законодавства, дослідженні всі обставини, які мали значення для прийняття рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про надання позивачу статусу біженця. Прийняте відповідачем рішення, що викладене в повідомленні № 63 від 01.04.2009 року, є законним та обґрунтованим.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином Афганістану. Прибувши на територію України звернувся до Управління міграційної служби України з заявою про надання статусу біженця, у зв'язку з тим, що, з точки зору позивача, реальна загроза переслідувань його через належність до певної соціальної групи та політичні переконання, для нього існувала на час залишення Афганістану та буде існувати в майбутньому, у разі його повернення.

Управлінням міграційної служби в місті Києві, за наслідками розгляду заяви позивача, винесене Повідомлення № 63 про відмову в оформленні документиів для вирішення питання щодо надання статусу біженця від 01.04.2009 року, яким позивачу, відповідно до абз. 6 ст. 12 Закону України «Про біженців»у зв'язку з очевидною необґрунтованістю заяви, відсутністю умов, передбачених абз. 2 ст. 1 цього Закону, відмовлено позивачу в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про біженців», біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок цілком обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань;

Згідно з статтею 12 Закону України «Про біженців»у разі прийняття рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця орган міграційної служби протягом трьох робочих днів з дня його прийняття надсилає інформацію про прийняте рішення до відповідного органу внутрішніх справ та до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах міграції, а також видає заявникові або його законному представникові письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз'ясненням порядку оскарження такого рішення.

Відповідно до статі 16 Закону України «Про біженців»рішення органу міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про відмову в прийнятті заяви про надання статусу біженця, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця протягом семи робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах міграції, а так само до суду, в установленому законом порядку.

Позивач зазначив, що оскаржуване повідомлення № 63 від 01.04.2009 року є очевидно необґрунтованим, винесеним без вивчення та оцінки всіх необхідних документів та матеріалів щодо ситуації з шукачами притулку з Афганістану, оскільки відповідачем мала бути проведена перевірка фактів переслідування позивача на батьківщині та, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про біженців»рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця приймається після проведення з заявником співбесіди, оцінки відомостей, наведених в анкеті та інших документах. Після подачі заяви та заповнення анкети, як вказує позивач, з ним провели коротку співбесіду, але детально підстави для оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця не з'ясовували. Також в порушення зазначеної норми відповідач не вимагав додаткових відомостей від позивача, МЗС України, громадських організацій, дипломатичних установ, тощо.

Статтею 10 Закону України «Про біженців»встановлено, що статус біженця не надається особі, яка прибула в України з наміром набути статус біженця перебувала в третій безпечній країні, тоді як позивач перед тим, як нелегально перетнути кордон України 15.02.2009 року, легально на підставі візи перебував у Російській Федерації з 20.01.2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про біженців»особи, що з наміром набути статус біженця намагалися незаконно перетнути або незаконно перетнули кордон України, повинні без зволікань звернутися до відповідного органу міграційної служби через уповноваженого цього органу чи посадову особу Державної прикордонної служби України або органу внутрішніх справ про надання статусу біженця, а також надати посадовим особам Державної прикордонної служби України пояснення про причини незаконного перетину кордону України. Позивачу було видане направлення до Державної прикордонної служби України, яке він проігнорував всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 зазначеного закону.

Відповідно до ст.ст. 8 та 13 цього ж закону, в разу відсутності у заявника документів, що посвідчують особу, для встановлення особи заявника органом міграційної служби разом з відповідними органами внутрішніх справ і служби безпеки проводиться ідентифікація особи. У зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують особу, заявник отримав направлення до ГУ МВС України в м. Києві для проведення ідентифікації особи, яке він також проігнорував, чим порушив вимоги зазначених статей.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про біженців»протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації заяви орган міграційної служби проводить співбесіду з заявником, розглядає відомості, наведені в анкеті, та інші документи, вимагає додаткові відомості і приймає рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця або про відмову в оформленні документів для вирішення зазначеного питання.

Таку співбесіду з позивачем було проведено 31.03.2009 року, підчас неї всі його висловлювання були задокументовані в протоколі співбесіди, під кожною сторінкою якого позивач власноруч поставив підпис. Копія протоколу наявна в матеріалах справи.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про біженців», у разі виникнення сумнівів щодо достовірності інформації, повідомленої заявником, необхідності у встановленні справжності і дійсності поданих ним документів, орган міграційної служби має право звертатися з відповідними запитами до органів внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об'єднань громадян, які можуть сприяти встановленню справжніх фактів стосовно особи, заява якої розглядається, але зазначена перевірка здійснюється органами міграційної служби на стадії оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, тоді як позивачеві було відмовлено в оформленні таких документів відповідно до ч. 6 ч. 12 Закону України «Про біженців».

Позивачем не наведено та не зазначено обґрунтованих та вірогідних обставин, які б свідчили про наявність переслідувань або утисків за ознаками, які б відповідали умовам, визначеним абзацом другим статті 1 Закону України «Про біженців», в анкеті він вказав, що до інцидентів із застосуванням фізичного насильства, які були б пов'язані з його расовою, національною, релігійною належністю, політичними поглядами він причетний не був, жодних фактів переслідувань в свою адресу позивач не навів.

Відповідачем дотримано процедури оформлення документів для вирішення питання про надання позивачу статусу біженця, встановленої Законом України «Про біженців».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуване позивачем рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, викладене в повідомленні № 63 від 01.04.2009 року, прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а тому вимоги позивача про скасування рішення, викладеного в повідомленні № 63 від 01.04.2009 року задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко

Постанова складена в повному обсязі та підписана 26.01.2010 року.