Справа № 8013/10/1570
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8013/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 року. м.Одеса

11год.15хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Жаворонковій М.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №117 від 12.01.2011р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії посадових осіб територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області; визнати незаконною та скасувати постанову №089855 від 27.01.2010р. про застосування фінансових санкцій до ОСОБА_1 в сумі 1700 грн. (з урахуванням уточнень адміністративного позову).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність з його боку порушень ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»; знаходження на момент проведення перевірки в його автомобілі лише його дружини, яка не була замовником послуг перевезення пасажирів. Позивач наголошує, що йому не було розяснено про вид здійснюваної перевірки та не було предявлене завдання на перевірку. Також позивач не був завчасно повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, стверджуючи, зокрема, що у позивача в порушення ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»при наданні послуг з перевезення пасажиру, був відсутній відповідний договір; пасажир усно підтвердив замовлення ним послуг перевезення. Позивача було своєчасно повідомлено про розгляд справи, однак він будь-яких пояснень не надав та на розгляд справи не зявився. При проведенні перевірки позивачу було предявлено службове посвідчення та завдання на перевірку.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали викладені позиції по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є субєктом підприємницької діяльності та має ліцензію з терміном дії до 29.12.2013р. на внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення транспортним засобом легковим автомобілем ВАЗ 21099, реєстр.номер ВН 0192 АО

13.01.2010р. державними інспекторами відділу державного контролю Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за місцем перевірки: м.Одеса, вул.Старосінна площа, 5, а саме - транспортного засобу марки ВАЗ номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

За результатами вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №159690 від 13.01.2010р., яким зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезень пасажирів легковим автомобілем без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону, а саме: відсутня копія договору із замовленням транспортних послуг.

18.01.2010р. на адресу ФОП ОСОБА_1 було надіслано запрошення на 27.01.2010р. на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане запрошення було отримане позивачем 23.01.2010р., що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідним підписом ОСОБА_1 про отримання, копія якого наявна у матеріалах справи, чим повністю спростовуються твердження позивача про неповідомлення його завчасно про розгляд справи та відсутність у нього можливості надати пояснення та заперечення по суті встановленого порушення. Отже позивач не скористався своїм правом на участь у розгляді справи та надання пояснень.

Посилання позивача на неналежність йому підпису на повідомленні про вручення поштового відправлення суд відхиляє, оскільки доказів звернення до компетентних органів з відповідною заявою на предмет встановлення особи, яка начебто (двічі) розписувалась на поштових повідомленнях позивач не надав.

В судовому засіданні були оглянуті оригінали повідомлень про вручення поштового відправлення №1740412, №1813215, підписи отримувача на яких є цілком тотожними візуально, а також ідентичні підпису «Яцунський»на повідомленні про вручення судової повістки, направленої ФОП ОСОБА_1, на а.с. 22, що робить ствердження позивача бездоказовими.

Аналогічно, ствердження про здійснення перевезення в момент перевірки не на замовлення судом до уваги не приймаються з огляду того, що акт перевірки не фіксує відповідних зауважень ОСОБА_1 від підписання акту та надання пояснень позивач взагалі відмовився.

На підставі акту перевірки №159690 від 13.01.2010р. Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області 27.01.2010р. прийнято постанову №089855 про застосування фінансових санкцій до відповідача у розмірі 1700грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказана постанова направлена на адресу відповідача 27.01.2010р. (вих№283/02), та була отримана відповідачем 30.01.2010р., про що свідчить копія відповідного повідомлення про отримання поштового відправлення.

Відповідно до п.5 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005р. №888, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2005 р. за №1573/11853, територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні, у тому числі, здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Також, згідно з п.6 вказаного Положення територіальні управління у відповідному регіоні мають право перевіряти виконання суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Відповідно до п.14 вказаного Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Згідно з п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час проведення рейдової перевірки перевіряється, у тому числі, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.21 Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за відповідною формою.

Згідно зі ст.39 України «Про автомобільний транспорт»від 05 квітня 2001 року №2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»від 05 квітня 2001 року №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;.

Згідно з ч.ч.4,5 ст.60 вказаного вище закону від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.п.25,26,27,29 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що постанова №089855 від 27.01.2010р. прийнята на підставі акту перевірки №159690 від 13.01.2010р., про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у сумі 1700грн. на підставі ст.60 Законом України «Про автомобільний транспорт» відповідає вимогам чинного законодавства та скасуванню не підлягає. Докази протиправності дій посадових осіб Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області у матеріалах справи також відсутні, а позовні вимоги в цій частині не конкретизовані, зазначенням осіб, які начебто вчинили протиправні дії по відношенню до позивача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку передбаченому ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або в порядку ч.3 ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.01.2011р.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку передбаченому ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або в порядку ч.3 ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складений 19 січня 2011 року .

/