Справа № 7072/10/1570
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а- 7072/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року . м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Корой С.М.

секретар судового засідання - Дудка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області (далі Відповідач) про скасування постанови №755 від 14.06.2010 р..

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Посилаючись на положення ч.2 ст. 19 Конституції України, ст. 23, п. 13 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів»та п. 4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1177 від 17 серпня 2002 р., Позивач вказує на те, що не зважаючи на подання ним 10.06.2010 р. клопотання про відкладення розгляду справи щодо накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»справу було розглянуто 14.06.2010 р. за його відсутності, а сума штрафу застосована Відповідачем у розмірі 524244,37 грн. є документально необґрунтованою. Крім того, Позивач також з посиланнями на ст.11 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва»та п. 9.12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», вказує на те, що він перебуває на спрощеній системі оподаткування та бухгалтерського обліку. Зазначене, на думку Позивача, вказує на можливість застосування до нього тільки мінімальних розмірів штрафів, передбачених п. п. 2, 3, 7 ч.1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав до суду заперечення (а.с. 39-45), в якому зазначив наступне.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 216 та 218, ст.ст. 238, 250 ГК України, абз. 2 п. 4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1177 від 17 серпня 2002 р., на думку Відповідача, лист Позивача №1417/06 від 10.06.2010 р. з проханням перенести розгляд справи не може вважатись клопотанням про відкладення розгляду справи у розумінні п. 4 вищевказаного Положення, а тому посилання останнього на те, що справу протиправно було розглянуто за його відсутності є безпідставними. Також, посилаючись на розрахунок економічних санкцій до акту перевірки ОЗ №0001497 від 25.12.2009 р. та п.п. 2, 3, 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», Відповідач вказує на те, що розрахунок розміру штрафних санкцій застосованих до Позивача є обґрунтованим та таким що здійснений у повній відповідності до вимог законодавства України. На підставі вищевикладеного, Відповідач вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а адміністративну позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав вимоги та обґрунтування позовної заяви у повному обсязі.

Представник Відповідача проти заявленого позову заперечував у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю його вимог, посилаючись при цьому на доводи та обґрунтування викладені в наданому суду запереченні. Додатково на вимогу суду надав до матеріалів справи обґрунтування розрахунку суми штрафу вих. №6405/19 від 28.10.2010 р. (а.с. 72).

Суд заслухавши осіб, що зявились в судове засідання, доводи адміністративної позовної заяви та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

05.11.2009 р. Відповідачем надіслано Позивачеві повідомлення №1558 на проведення перевірки (а.с. 49), згідно якого готель «Лермонтовський»(м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2) повідомлявся про проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обовязкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг з 16.11.2009 р. по 04.12.2009 р., або з 07.12.2009 р. по 25.12.2009 р.

25.12.2009 р. посадовими особами Відповідача складено акт контрольної перевірки правильності розрахунків за реалізовані товари, надані послуги №0314973 (а.с. 50, 51) та на підставі направлення №00002058 від 25.12.2009 р. (а.с. 46) проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів у ФОП ОСОБА_1 (Готель «Лермонтовський»), за результатами якої складено акт серії ОЗ №00014973 (далі Акт, а.с. 8, 9).

Відповідно до Акту, перевіркою встановлено, що у порушення п. 2.2. Правил користування готелями і аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених Наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 р. №19, готель «Лермонтовський»немає сертифікату відповідності. Строк дії сертифікату закінчився 04.06.2009 р.. У місці, що призначене для оформлення споживача, відсутня інформація щодо назви органів та їх телефони, які здійснюють захист прав споживачів. У порушення п. 1.10. зазначених правил, використовуються в номерах мийні засоби (мило), які не промарковані, сертифікат відповідності відсутній. У порушення п. 2.3. в номерах №105, 203 відсутня інформація про внутрішні правила проживання; відомості про роботу закладів торгівлі, звязку, побутового обслуговування. У порушення п. 5.7. ДСТУ 4268.2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщення. Загальні вимоги»номери №105, 203 не забезпечені мережею радіомовлення; п. 5.9 в номерах відсутні замки з внутрішніми запобіжниками; ключі комбіновані для відкривання пляшок; п. 7.13 відсутні сертифікат відповідності на мило, відсутнє маркування на милі, чим порушено вимоги ст.ст. 6, 15 Закону України «Про захист прав споживачів». Також відповідно до даного Акту та вимог ст. 26 зазначеного Закону, зобовязано привести надання послуг у відповідність до вимог чинного законодавства та ДСТУ, а саме: розмістити необхідну інформацію в номерах та місці обслуговування споживачів, забезпечити у відповідності до вимог ДСТУ 4268.2003 номери; надати сертифікати відповідності на мило; проінформувати управління до 25.01.2010 р.

25.12.2009 р. Відповідачем також винесено припис керівнику господарюючого субєкта (а.с. 10), яким заборонено відвантаження, реалізацію, продаж товарів, надання послуг (виконання робіт), зазначених у пунктах таблиці до акту перевірки; зобовязано усунути інші недоліки, що зазначені в акті перевірки, у тому числі привести надання послуг у відповідність до вимог чинного законодавства; надати довідку про вартість наданих послуг за 25.12.2009 р.

22.01.2010 р. Позивачем подана Відповідачеві довідка про вартість наданих послуг за 25.12.2009 р. від 22.01.2010 р. (а.с. 12) та інформація щодо виконання вимог акту (а.с. 11), а саме: отримання сертифікатів відповідності від 21.12.2009 р. №246928 серії ВВ на здійснення окремих послуг з ресторанами; №246931 серії ВВ на здійснення послуг харчування: бар клас «перший»; №246930 серії ВВ на здійснення послуг харчування: кафе; наклеювання маркування «220V»на всі розетки; надання сертифікату-висновку від 04.10.2007 р. на туалетне мило; розробку інформації для споживачів про місцезнаходження найближчих до готелю пунктів побутових послуг та торгівлі; розроблення правил внутрішнього розпорядку готелю «Лермонтовський»; забезпечення номерів телевізорами, дверними замками з внутрішніми запобіжниками, ключами для відкривання пляшок; розміщення в кутку споживача інформації про контактні адреси та телефони управління захисту прав споживачів.

Листом №629/8 від 16.02.2010 р. (а.с. 16) Відповідач зобовязав Позивача надати до управління до 26.02.2010 р. довідку про суму наданих готельних послуг з 04.06.2009 р. по 20.12.2009 р..

24.02.2010 р. Позивачем надано Відповідачу інформацію за вих. №1417/02 (а.с. 17) про те, що довідку про вартість наданих послуг за період з 04.06.2009 р. по 20.12.2009 р. не має можливості надати через те, що обовязковий журнально-ордерний бухгалтерський облік не ведеться, а книга доходів та витрат за вказаний період втрачена, про що свідчать копія довідки №28578 від 21.01.2010 р. з столу знахідок м. Одеси (а.с. 18) та платіжного доручення від 04.02.2020 р. за №58 на суму 85 грн. про оплату адміністративного штрафу за втрату вказаної книги (а.с. 19).

26.04.2010 р. Відповідачем на запит №1293/5 від 26.03.2010 р. (а.с. 58) отримано лист-відповідь ДПІ у Київському районі міста Одеси від 21.04.2010 р. за вхід №1081 (а.с. 59), згідно якого сума валового доходу за 2009 рік Позивача склала 1916737 грн.

17.05.2010 р. Позивачем отримано лист Відповідача №210718 від 11.05.2010 р. (а.с. 51) «Щодо розгляду справи про накладення стягнень», яким його було повідомлено, що 31.05 2010 р. об 11 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 1112 відбудеться розгляд справи про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»по акту перевірки від 25.12.2009 р. ОЗ №00014973.

27.05.2010 р. Відповідачу Позивачем надане клопотання за вхід. №1446 (а.с. 56), згідно якого останній просив відкласти розгляд справи на липень місяць 2010 року.

01.06.2010 р. Позивачем отримано лист Відповідача №3079/8 від 31.05.2010 р. (а.с. 53) «Щодо розгляду справи про накладення стягнень», яким його було повідомлено, що розгляд справи про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»по акту перевірки від 25.12.2009 р. ОЗ №00014973 переноситься на 07.06.2010 р. об 11 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 1112.

07.06.2010 р. Відповідачу Позивачем надане клопотання за вхід. №1715 (а.с. 54), згідно якого останній просив відкласти розгляд справи на липень місяць 2010 року.

09.06.2010 р. Позивачем отримано лист Відповідача №3191/8 від 07.06.2010 р. (а.с. 55) «Щодо розгляду справи про накладення стягнень», яким його було повідомлено, що 14.06 2010 р. о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 1112 відбудеться розгляд справи про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»по акту перевірки від 25.12.2009 р. ОЗ №00014973.

11.06.2010 р. Відповідачу Позивачем надане клопотання за вхід. №1837 (а.с. 23), згідно якого останній просив відкласти розгляд справи на липень місяць 2010 року.

23.06.2010 р. Позивачем отримано лист Відповідача №3377/8 від 17.06.2010 р. та постанову №755 від 14.06.2010 р. (далі Постанова, а.с. 20-22), якою за реалізацію послуг з тимчасового розміщення (проживання), що не відповідають вимогам нормативних документів; відсутність обовязкової сертифікації готельних послуг; відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послуги, відповідно до ст. 23 ч.1 п. п. 2. 3, 7 Закону України «Про захист прав споживачів»застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 524244,37 грн.

Відповідно до постанови, перевіркою стану дотримання законодавства про захист прав споживачів у ФОП ОСОБА_1 на підставі акту від 25.12.2009 р. №ОЗ-00014973 та матеріалів до нього встановлено надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), що не відповідають вимогам нормативних документів та відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про готельні послуги, а саме: у порушення п.п. 5.7; 5.9; 7.13 ДСТУ 4268.2003 «Послуги туристичні. Засоби розміщення. Загальні вимоги»номери №№105, 203 не забезпечено мережею радіомовлення, замками з внутрішніми запобіжниками, комбінованими ключами для відкривання пляшок, допущено до використання мийні засоби (мила) без маркування. У порушення п. 4 Правил обовязкової сертифікації послуг з тимчасового розміщення (проживання), затверджених Наказом ДСС України від 27.01.1999 р. №37 та п.п. 1.1, 2.2, 2.3, Правил користування готелями і аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених Наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 р. №19 у період з 05.06.2009 р. по 20.12.2009 р. послуги з тимчасового розміщення (проживання) надаються без сертифікату відповідності та у місці приймання споживачів відсутня у наявності інформація про найменування та місцезнаходження підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживачів, чим порушено вимоги ст.ст. 6, 14, 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд погоджується з висновками Відповідача щодо надання Позивачем послуг, які підлягають обовязковій сертифікації, без відповідних сертифікатів, а також надання останнім послуг з тимчасового розміщення (проживання), що не відповідають вимогам нормативних документів та за відсутності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про готельні послуги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 «Про туризм», перелік туристичних послуг, що підлягають обовязковій сертифікації стосовно безпеки для життя та здоровя людей, захисту їх майна та охорони довкілля, порядок проведення сертифікації послуг у сфері туристичної діяльності визначаються Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Згідно ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію», державну систему сертифікації створює центральний орган виконавчої влади з питань технічного регулювання національний орган України з сертифікації, який проводить та координує роботу щодо забезпечення її функціонування, а саме, у тому числі, затверджує переліки продукції, що підлягає обовязковій сертифікації, та визначає терміни її запровадження.

Приписами п. 8 Порядку надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 березня 2006 р. N297, встанволено, що послуги з тимчасового розміщення (проживання) підлягають обовязковій сертифікації стосовно безпеки для життя та здоровя людей, захисту їх майна та охорони довкілля в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.п. 30.1. та 30.2. Переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 01.02.2005 р. N28, до вказаного переліку входять також послуги готелів з ресторанами та послуги харчування барів та кафе.

Положеннями пунктів 1.10., 2.2. та 2.3. Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених Наказом Державної туристичної адміністрації України від 16.03.2004 р. N19 закріплено, що у готелі повинні використовуватись мийні засоби, що дозволені Міністерством охорони здоровя України та мають сертифікат відповідності. Готель зобовязаний надати споживачу необхідну, достовірну, доступну та своєчасну інформацію про готельні послуги. Інформація доводиться до відома споживача у доступній наочній формі і розміщується у приміщенні, що призначене для оформлення розміщення споживача, у зручному для огляду місці та повинна включати таке: - зазначення нормативних документів, вимогам яких повинні відповідати готельні послуги; - ці Правила; - свідоцтво про присвоєння готелю відповідної категорії (якщо вона присвоєна); - копію сертифіката на послуги, що підлягають обовязковій сертифікації; - копію ліцензії, якщо даний вид діяльності підлягає ліцензуванню; - ціну номера (місця в номері); - перелік основних послуг, що входять у ціну номера (місця в номері); - перелік і ціну додаткових послуг, що надаються за окрему плату; - відомості про форму та порядок оплати послуг; - перелік категорій осіб, що мають право на отримання пільг, а також перелік пільг, що надаються при наданні послуг у відповідності до законодавства; - відомості про роботу закладів (підприємств) громадського харчування, торгівлі, звязку, побутового обслуговування та інших, що розташовані в готелі. У разі їх відсутності дані про місцезнаходження та режим роботи найближчих до готелю підприємств харчування, звязку та побутового обслуговування; - відомості про органи, що здійснюють захист прав споживачів. Готель повинен забезпечити наявність у кожному номері внутрішніх правил проживання у готелі, правил протипожежної безпеки та інструкції щодо дій в екстремальних умовах, перелік додаткових послуг та прейскурант цін на них, відомості про роботу закладів (підприємств) громадського харчування, торгівлі, звязку, побутового обслуговування та інших, що розміщені у готелі, внутрішній телефонний довідник.

Згідно п.п. 5.7., 5.9. та 7.13. ДСТУ 4268:2003 Національний стандарт України «Послуги туристичні засоби розміщування. Загальні вимоги», засоби розміщування повинні мати в тому числі мережу радіомовлення (підведення до усіх житлових кімнат) або незалежні від мережі радіоприймачі. У житловій кімнаті повинні бути в тому числі замки у дверях із внутрішнім запобіжником та відповідний інвентар (попільничка крім засобів розміщування для дітей та юнацтва, ключ комбінований для відкривання пляшок, набір посуду для питної води тощо). Мийні засоби, що входять до «Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні», повинні мати сертифікат відповідності, а препарати для дезінфекції, дезінсекції, дератизації, дезодорації Гігієнічний висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи на вітчизняну та імпортовану продукцію, і їх потрібно застосовувати відповідно до вимог нормативних документів чи інструкцій з використовування.

З матеріалів справи слідує, що Позивачем в період з 05.06.2009 р. по 20.12.2009 р. надавались послуги готелів з ресторанами та послуги харчування барів і кафе без наявності відповідних сертифікатів (а.с. 8, 9, 11, 13-15). Також під час перевірки Позивача встановлено, що у місці, що призначене для оформлення споживача, відсутня інформація щодо назви органів та їх телефони, які здійснюють захист прав споживачів; в номерах використовуються мийні засоби (мило), які не промарковані та сертифікат відповідності на які відсутній; в номерах 105 та 203 відсутня інформація про внутрішні правила проживання, відомості про роботу закладів торгівлі, звязку, побутового обслуговування, також останні не забезпечені мережею радіомовлення; в номерах відсутні замки з внутрішніми запобіжниками, ключі комбіновані для відкривання пляшок (а.с. 8, 9). Зазначені фактичні обставини Позивачем не спростовані та підтверджуються наданою ним Відповідачеві інформацією від 22.01.2010 р. (а.с. 11), в якій йдеться про заходи щодо усунення вказаних порушень.

З огляду на вищевказане Відповідач правомірно прийняв рішення про притягнення Позивача до відповідальності за порушення законодавства про захист прав споживачів на підставі п.п. 2, 3 та 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, Відповідачем неправомірно застосовано до Відповідача штраф у розмірі 524244,37 грн. з огляду на наступне.

Згідно положень п.п. 2, 3 та 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів субєкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за: - виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативних документів, у розмірі пятдесяти відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону субєкт господарської діяльності не веде обовязковий облік доходів і витрат, у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; - реалізацію продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо це встановлено технічним регламентом з підтвердження відповідності на відповідний вид продукції, у розмірі пятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону субєкт господарської діяльності не веде обовязковий облік доходів і витрат, у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; - відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону субєкт господарської діяльності не веде обовязковий облік доходів і витрат, у розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує з матеріалів справи, Позивач є фізичною особою-підприємцем, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №633192 від 27.04.2006 р. (а.с. 76)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ст. 11 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва», субєктами малого підприємництва є, в тому числі, фізичні особи, зареєстровані у встановленому законом порядку як субєкти підприємницької діяльності. Для субєктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством України, може застосовуватися спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності, яка передбачає, в тому числі, застосування спрощеної форми бухгалтерського обліку та звітності.

Порядок ведення обліку доходів і витрат фізичних осіб-підприємців встановлений Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб»(далі Закон).

Згідно п. 2.1. ст. 2 вказаного Закону, платниками податку є: - резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; - нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Вимогами пп. «а»та «в»п. 19.1. ст. 19 Закону встановлено, що платники податку зобовязані, в тому числі, вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобовязаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит. Також платники податку зобовязані подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Закону таке подання є обов'язковим.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту (п. 9.12.1. ст. 9 Закону).

Зважаючи на вищевказані вимоги законодавства України, Позивач не зобовязаний вести обовязковий облік доходів і витрат, так як з урахуванням пп. «а»та «в»п. 19.1. ст. 19 Закону, не зобовязаний положеннями останнього подавати декларацію.

Вимогами 22.5. ст. 22 Закону встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року.

З огляду на вищевказане сума штрафу, який повинен був застосувати Відповідач до Позивача за порушення законодавства про захист прав споживачів становить 425 грн., а саме - 170 грн. згідно пп. 2; - 170 грн. згідно пп. 3 та 85 грн. згідно пп. 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Із врахуванням встановленого суд вважаж, що оскаржувана постанова Відповідача №755 від 14.06.2010 р. в іншій частині застосованого штрафу підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову Управління у справах захисту прав споживачів в Одеській області №755 від 14.06.2010 р. в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 523819 гривень 37 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 24.11.2010 року.

Суддя Корой С.М.

24 листопада 2010 року