Справа № 2-а-1703/11
Суддя: Боднарук М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1703/11
Номер провадження № 6-а/351/76/13
У Х В А Л А

І МЕ Н ЕМ У К Р А Ї Н И

19 листопада 2013 року м.Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Боднарука М.В.,

секретаря - Лакусти М.З.,

заявника ОСОБА_1

представника УПФУ в Снятинському районі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині заяву ОСОБА_1 про визнання дій УПФУ в Снятинському районі по невиконанню судового рішення незаконними, зобовязання УПФУ в Снятинському районі подати звіт по виконанню судового рішення, -

В с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить визнання дій УПФУ в Снятинському районі по невиконанню судового рішення незаконними, зобовязати УПФУ в Снятинському районі подати звіт по виконанню судового рішення, накласти штраф на керівника колегіального органу УПФУ в Снятинському районі за невиконання судового рішення. Винести окрему ухвалу та направити у правоохоронні органи про притягнення до відповідальності за грубе порушення норм конституції України, Закону України «про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не виконання судових рішень. Зобовязати УПФУ в Снятинському районі провести заявнику перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії інваліда ІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.02.2011 р. виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком державної пенсії та додаткової пенсії у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність визначеному ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідні роки з 01.02.2011 р. з врахуванням проведених виплат, мотивуючи тим, що на виконання виконавчого листа та постанови Снятинського районного суду від 12.04.2011 р. УПФУ в Снятинському районі провело перерахунок державної пенсії за період із 01.02.2011 р. тільки по 01.11.2011 р. , що грубо порушує конституційні права заявника. Призначений розмір пенсії зменшено із 6 699, 37 грн. до 827 грн., а тому він вимушений звернутися до суду із даною заявою.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задоволити. Зазначив, що Управлінням ПФУ в Снятинському районі допущено порушення норм на пенсійне забезпечення. Зокрема, безпідставно зменшено розмір пенсії, оскільки змін у законодавстві не відбулося.

Представник УПФУ в Снятинському районі заяву не визнав, просив відмовити у задоволенні заяви. Зазначив, що дії УПФУ у Снятинському районі є правомірними, виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться відповідно до Закону України "Про державний бюджет України" на відповідні роки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Згідно діючого законодавства Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізовує бюджету програму щодо виплати пенсій, надбавок та підвищення до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

В Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів держави (ст. 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (п. 1 ст. 2).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимі зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України також зауважив, що невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальною політики держави у цій сфері.

У рішенні від 25.01.2012 року Конституційний суд України вказав, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України.

Відповідно до вказаного рішення Конституційного суду України однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобовязана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України.

Слід зазначити, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України..

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що обставини, на які посилався заявник не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 267 КАС України, -

У х в а л и в :

У задоволенні заяви з ОСОБА_1 про визнання дій УПФУ в Снятинському районі по невиконанню судового рішення незаконними, зобовязання УПФУ в Снятинському районі подати звіт по виконанню судового рішення - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали через Снятинський районний суд.

Головуючий:підпис

В.о. Голови Снятинського районного суду ОСОБА_3