Справа № 2а-5538/09/1570
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5538/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Одеса

13 год. 09 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.

при секретарі судового засідання - Лопатюк Ю.А.

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача

ГУ МВСУ в Одеській області - Ращенко Є.М. (за довіреністю)

представник відповідача

Малиновського РВ ОМУ

ГУ МВС України в Одеській області - не з'явився

третя особа начальник ГУ МВС України

в Одеській області - не з'явився

третя особа оперуповноважений

сектору карного розшуку

Хмельницького ВМ Малиновського РВ

ОМУ ГУ МВС України в Одеській області

Лужанський А.В. - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Лужанський А.В., про визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1248/ос від 26.12.2008 року про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області, визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 687/ос від 30.12.2008 року про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни), поновлення ОСОБА_1 на службі у якості старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Лужанський А.В., про визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1248/ос від 26.12.2008 року про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області, визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 687/ос від 30.12.2008 року про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни), поновлення ОСОБА_1 на службі у якості старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

Ухвалою суду від 21 вересня 2015 року за клопотанням позивача провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Лужанський А.В. в частині вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - закрито.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані накази є незаконними, оскільки позивач громадянку ОСОБА_5 не затримував і ніяких порушень діючого законодавства не допускав, дисципліну не порушував, постійно сумлінно служив та додержувався вимог діючого законодавства при виконанні своїх службових обов'язків.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених в адміністративному позові підстав (аркуші справи 2-4).

Представник відповідача - ГУ МВС України в Одеській області позовні вимоги не визнав, надав пояснення в судовому засіданні та просив в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивачем були порушені вимоги ч. 3 ст. 106 Кримінально-процесуального Кодексу України, ст.ст. 3, 5 Положення про короткочасне затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, затвердженого Указом Президії ВР СРСР від 13.07.1976 року та ст. 11 Закону України «Про міліцію», що виразилось у не складанні протоколу затримання 22.12.2008 року громадянки ОСОБА_5, яка підозрювалась у вчиненні злочину, і таким чином безпідставного утримання цієї особи в органах внутрішніх справ, та у несповіщенні сім'ї про затримання вказаної громадянки. Вказані обставини, як зазначає відповідач, знайшли своє підтвердження у ході проведення службового розслідування за вказаними фактами. З урахуванням зазначеного, спірні накази прийняті відповідно до діючого законодавства, у зв'язку із чим скасуванню не підлягають (аркуші справи 64-66).

Представники відповідача Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області та треті особи або їх представники у судове засідання не з'явились, належним чином та своєчасно повідомлені судом про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали справи 226-242).

Відповідно до приписів ст.ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства, справу розглянуто без участі вказаних вище осіб.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача - ГУ МВС України в Одеській області, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 03.08.2000 року, а на час звільнення перебував на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області (аркуші справи 9-10).

Накази начальника ГУ МВС України в Одеській області № 1248 від 26.12.2008 року «Про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області», № 687 о/с від 30.12.2008 року, який було видано на виконання наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області № 1248 від 26.12.2008 року, капітана міліції ОСОБА_1 (М-102512) оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в одеській області звільнено у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) 30 грудня 2008 року (аркуші справи 7-8, 33-34).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2009 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2010 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: скасовано наказ начальника Головного управління МВС України в Одеській області № 1248 о/с від 26.12.2008 року та № 687 о/с від 30.12.2008 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області; поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області; стягнути з Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області та в частині стягнення з Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць (аркуші справи 113-114, 152-156).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.07.2015 року у справі № К/9991/2004/11, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2010 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (аркуші справи 186-189).

Підставою для скасування судових рішень, згідно ухвали Вищого адміністративного суду від 17.07.2015 року у справі 3 К/9991/2004/11 стало те, що судами попередніх інстанцій не було перевірено дотримання позивачем строку звернення до суду, не було встановлено дату вручення йому наказу про звільнення або дату видачі трудової книжки.

При цьому, Вищим адміністративним судом зазначено, що відповідно до постанови колегії Судової палати у адміністративних справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 21-389а13, рішення якого згідно ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для застосування, строк звернення до адміністративного суду з позовом як різновид строку позовної давності та наслідки його пропущення можуть застосовуватися судами у випадку, коли мало місце порушення прав, свобод та інтересів особи. У даному випадку суди попередніх інстанцій, як зазначив Вищий адміністративний суд України прийшли висновку, що рішеннями і діями відповідача було порушено право позивача на працю та поновлено його на посаді, проте не вирішено питання дотримання спеціального строку звернення до суду.

Стосовно вказаного, в судовому засіданні встановлено, що наказ про звільнення з органів внутрішніх справ та трудову книжку ОСОБА_6 отримав 31.12.2008 року.

З адміністративним позовом про оскарження наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 звернувся 12.02.2009 року, тобто через 1 місяць та дванадцять днів.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, яка регулює питання строків звернення до адміністративного суду, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, як слідує з оскаржуваного наказу № 687 о/с від 30.12.2008 року. позивача звільнено у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального законодавства, яке регулює питання прийняття на публічну службу в органи внутрішніх справ, її проходження та звільнення з публічної служби в органах внутрішніх справ.

Так, згідно ст. 21 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» який визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом дотримано встановлені спеціальним законодавством строки звернення до суду про оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, прийнятого за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.

З матеріалів справи вбачається, що звільненню ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ передувала подія, яка відбулась 22.12.2008 року по вул.. Чернишевського в м. Одесі та виразилась у зупиненні працівниками Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області громадянки ОСОБА_5, яка у зв'язку із підозрою у зберіганні наркотичних речовин була доставлена до зазначеного відділення міліції, де у присутності понятих неї був вилучений пакет з рідиною рослинного походження та від неї були відібрані пояснення з цього приводу, не складенні протоколу 22.12.2008 року про затримання громадянки ОСОБА_5, яка підозрювалась у вчиненні злочину, у таким чином безпідставного утримання цієї особи в органах внутрішніх справ, та у несповіщенні сім'ї про затримання вказаної громадянки.

Так, з висновку службового розслідування за фактом громадянки ОСОБА_7, щодо зникнення її рідної сестри ОСОБА_8, затвердженого начальником ОМУ ГУ МВС України в Одеській області 24.12.2008 року, у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 22.12.2008 року близько 15:00 год. по вул. Люстдорфська дорога, в районі «Червоний хрест», співробітниками сектору карного розшуку Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_1, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 та старшиною міліції ОСОБА_10 було затримано громадянку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1. (аркуші справи 34-34зв.).

Близько 16:30 год. 22.12.2008 року громадянка ОСОБА_8 була доставлена до Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області до службового кабінету № 25, де знаходився старший лейтенант міліції ОСОБА_11, проте всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 Кримінально-процесуального Кодексу України та ст. 3 Положення про порядок короткострокового затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, про факт затримання останньої не було складено відповідного протоколу та одразу не інформовано керівництво відділу та оперативного чергового.

22.12.2008 року о 18:25 год. у присутності двох осіб, запрошених у якості понятих, дізнавачем Хмельницького ВМ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_12 був проведений особистий догляд громадянки ОСОБА_8,, в ході якого із жіночої сумки, що належала останній було вилучено поліетиленовий пакунок з під чаю «Бесіда» з речовиною земельного кольору, який направлено на експертизу до НДЕКЦ наступного дня.

Після проведення дізнавачем старшим лейтенантом міліції ОСОБА_13 особистого догляду громадянки ОСОБА_8, до службового кабінету зайшли оперуповноважені СКР ВМ, які під час догляду знаходились в коридорі. Після чого, як пояснили співробітники міліції, розглядом матеріалів займалися ОСОБА_1 та ОСОБА_11, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхали з підрозділу.

Згідно запису в ЖРЗГТЗ Хмельницького ВМ, рапорт оперуповноваженого сектору карного розшуку ОСОБА_1 про затримання гр. ОСОБА_8 і виявлення у останньої пакунку з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження, був зареєстрований за №7719 до початку проведення особистого догляду громадянки ОСОБА_8 о 18:00 год.

Згідно книги обліку доставлених в ОВС осіб Хмельницького ВМ гр. ОСОБА_8 значиться доставленою до відділу о 23:10 год. 22.12.2008 року та зареєстрована за № 3968.

Крім того, як слідує з матеріалів службового розслідування, в ході його проведення громадянка ОСОБА_8 повідомила, що в ході її затримання вона запропонувала співробітникам міліції за грошову винагороду не притягувати її до кримінальної відповідальності та з її слів, оперуповноважені ОСОБА_1 та ОСОБА_11 погодились з цією пропозицією і назвали суму 3 тисячі доларів США.

При цьому, як встановлено у ході службового розслідування та вбачається з висновку від 24.12.20008 року, достатніх фактів які могли б об'єктивно підтвердити зазначені вище обставини, розслідуванням встановлено не було.

Також, згідно висновку службового розслідування, 23.12.2008 року о 08:00 год. громадянка ОСОБА_14 - рідна сестра ОСОБА_8 електронною поштою на свій мобільний телефон отримала повідомлення, що невідомі особи вимагають у її сестри гроші в розмірі 3 тисячі доларів США, з розшуком яких вона звернулась до УБОЗ ГУ МВС України із заявою про розшук сестри, після зникнення якої на телефон заявниці стали надходити повідомлення з вимогами невідомих осіб про сплату грошових коштів за звільнення ОСОБА_8

23.12.2008 року, як встановлено у ході проведення службового розслідування, біля кінотеатру «Родіна» співробітниками УБОЗ ГУМВС були затримані оперуповноважені сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітан міліції ОСОБА_1 та старший лейтенант міліції ОСОБА_11

При цьому, як свідчать матеріали розслідування, згідно запису у книзі доставлених, громадянка ОСОБА_8 залишила підрозділ міліції 22.12.2008 року о 23 год. 50 хв..

Вказаний факт, як було встановлено відповідачем під час проведення розслідування підтвердив і міліціонер сектору ресурсного забезпечення Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області молодший сержант ОСОБА_15, який перебував у складі добового наряду і ніс службу по забезпеченню перепускного режиму у адмінбудівлю відділу.

Згідно з постановою помічника прокурора Малиновського району від 17.01.2009 року було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно оперуповноважених СУР Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_11, за ознаками злочинів передбачених ст. 364 ч. 3, ст. 365 ч. 1, ст. 366 ч. 1, ст. 368 ч. 1 Кримінального кодексу України - за відсутністю у їхніх діях складу злочину за ст. 6 п. 2 Кримінально-процесуального кодексу України, так як у ході перевірки не було встановлено будь-яких даних, що свідчать про вимагання та отримання хабара.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області №1248 від 26.12.2008 року «Про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області», позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС за безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків та грубе порушення вимог ч. 3 ст. 106 КПК України, ст.ст. 3, 5 Положення про короткочасне затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, затвердженого Указом Президії ВР СРСР від 13.07.1976 року, та ст. 11 Закону України «Про міліцію», що виразилося в не складанні протоколу про затримання особи, яка підозрювалася у вчиненні злочину, і таким чином безпідставне утримання цієї особи в органі внутрішніх справ, та у не сповіщенні сім'ї про затримання цієї особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Наказом начальника ГУМВС України № 687 о/с від 30.12.2008 року, який було видано на підставі наказу № 1248 від 26.12.2008 року, позивача було звільнено з ОВС за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України .

Правовідносини між позивачем та відповідачами регламентуються Законом України «Про міліцію», Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року (в редакціях, діючих на момент звільнення).

Статтями 2 та 3 Закону України «Про міліцію» ВР-№565-Х-ІІ від 20.12.1990 року встановлені основні завдання та принципи діяльності міліції.

У відповідності до статті 18 цього Закону, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затверджене Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (надалі - Положення). Згідно з пунктом 66 вказаного Положення, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

У преамбулі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 року (надалі - Статут) зазначено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування.

Відповідно до ст. 1, 2 Статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України; дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни статтею 7 визначені обов'язки осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Частиною другою ст. 7 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний Статут органів внутрішніх справ України».

Частиною 1 статті 14 Статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування відповідно до ст. 14 Статуту призначає начальник з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, якій призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром ВС України. Наказом МВС України №552 від 05.12.1991 року затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України (надалі - Інструкція 552).

Згідно п.п. 14.7, 14.8 Інструкції 552 визначено, що за результатами службового розслідування, посадова особа при проведенні службового розслідування зобов'язана скласти висновок, який подається на розгляд і затвердження керівнику органу внутрішньої служби або його заступнику та передбачено обов'язок посадової особи, яка проводила службове розслідування ознайомити із затвердженим висновком службового розслідування особи, стосовно якої воно проводилось, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кримінально-процесуального кодексу України про кожний випадок затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, орган дізнання зобов'язаний скласти протокол із зазначенням підстав, мотивів, дня, години, року, місяця, місця затримання, пояснень затриманого, часу складання протоколу про роз'яснення підозрюваному в порядку, передбаченому частиною другою ст.21 цього Кодексу, права мати побачення із захисником з моменту затримання. Протокол підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Згідно ст. 3 Положення про короткочасне затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, затвердженого Указом Президії ВР СРСР від 13.07.1976 року, про кожний випадок затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, орган дізнання або слідчий зобов'язаний скласти протокол із зазначенням підстав, мотивів дня і години, року і місяця, місця затримання, пояснень затриманого і часу складення протоколу. Протокол затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Строк затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обчислюється з моменту доставлення цієї особи в орган дізнання чи до слідчого, а якщо затримання зазначеної особи провадиться на підставі постанови про затримання, винесеної органом дізнання або слідчим, то з моменту фактичного її затримання.

Згідно ст. 3 цього Положення, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, орган дізнання або слідчий сповіщає її сім'ю, якщо місце її проживання відоме. При затриманні за підозрінням у вчиненні тяжкого злочину сповіщення сім'ї провадиться, якщо це не перешкоджатиме встановленню істини в кримінальній справі.

В судовому засіданні було встановлено, що 22.12.2008 року на вул. Чернишевського в м. Одеса працівниками Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВСУ в Одеській області була зупинена громадянка ОСОБА_8, яка у зв'язку із підозрою у зберіганні наркотичних речовин була доставлена до зазначеного відділу міліції де у присутності понятих в неї було вилучено пакет з речовиною зеленого кольору та відібрані пояснення з цього приводу та того ж дня вказана особа була залишила відділ міліції, про що підтверджено висновком службового розслідування.

Згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту, звільнення осіб рядового і начальницького складу з ОВС є крайнім заходом дисциплінарного стягнення і може провадитись за систематичне порушення дисципліни або вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

У ході розгляду справи, відповідачами не було надано до суду будь-яких належних доказів, підтверджуючих наявність у позивача обов'язку складати протокол затримання ОСОБА_8 та повідомляти її сім'ю про таке затримання, а також того, що саме ОСОБА_1 утримував її у приміщенні Хмельницького ВМ.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, згідно наданих до суду відмовних матеріалів вбачається, що підставою для проведення службового розслідування стала заява ОСОБА_7 про зникнення її сестри ОСОБА_8, яка була подана на ім'я начальника УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області 23.12.2008 року.

Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено та вбачається з матеріалів проведеного службового розслідування, що громадянка ОСОБА_8 залишила приміщення Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області 22.12.2008 року тобто, на час подання вказаної вище заяви, яка слугувала підставою для проведення службового розслідування, вона не утримувалась працівниками міліції.

Вказане також підтверджується відмовними матеріалами.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом обставин, досліджених письмових доказів наявних в матеріалах справи та враховуючи вищевказані приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку щодо протиправності прийнятих наказів № 1248 від 26.12.2008 року «Про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та № 687 о/с від 30.12.2008 року про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни), у зв'язку з їх необґрунтованістю, з урахуванням того, що у зході судового розгляду справи відповідачем не було надано суду жодного належного доказу затримання позивачем ОСОБА_8 та незаконного її утримання.

Крім того, судом також враховано, що доводи відповідача спростовані відмовними матеріалами та висновком службового розслідування, з яких слідує, що громадянка ОСОБА_8 залишила приміщення Хмельницького відділу міліції 22.12.2008 року.

Крім того, суд вважає доводи відповідача про порушення ОСОБА_1 норм Кримінально-процесуального кодексу України, що виразилось у звільненні особи, підозрюваної у вчиненні злочину також безпідставними та необґрунтованими, адже у спірних наказах підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справи визначено - утримання ОСОБА_8, а не її звільнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справі докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Лужанський А.В., про визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1248/ос від 26.12.2008 року про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області, визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 687/ос від 30.12.2008 року про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни), поновлення ОСОБА_1 на службі у якості старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від його сплаті, у зв'язку із чим питання щодо розподілу судових витрат, з урахуванням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, не вирішувалось.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 року, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України затвердженого Постановою КМ УРСР № 114 від 29.07.1991 року, Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області Лужанський А.В., про визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1248/ос від 26.12.2008 року про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС в Одеській області, визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 687/ос від 30.12.2008 року про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за п. 64 «є» (за порушення дисципліни), поновлення ОСОБА_1 на службі у якості старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області - задовольнити повністю.

Накази начальника Головного управління МВС України в Одеській області № 1248 о/с від 26.12.2008 року та № 687 о/с від 30.12.2008 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області; поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області - визнати протиправними та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на службі у якості старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 25 вересня 2015 року.

Суддя Я.В. Балан

.