Справа № 2а/0470/313/12
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2012 р. Справа № 2а/0470/313/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпромтехніка»про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року позивач на виконання своїх владних повноважень звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має несплачену заборгованість по платежам до бюджету, яка становить 3 732, 52 грн., яку в добровільному порядку не сплачує, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача до бюджету загальну суму податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 3 732, 52 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином. В своєму клопотанні позивач просив суд розглядати справу без участі їх представника, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, проте подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивач посилається на наказ про призначення начальника від 25 травня 2010 року №290-о, який не може бути належним доказом про підтвердження направлення відповідачу податкових вимог, також позивачем в період за який були підготовлені податкові вимоги не висувалися претензії до відповідача, щодо наявності податкового боргу. Відповідачем також зазначено, що податковим органом не надано жодного доказу, який підтвердив наявність підстав вважати виникнення та існування податкового боргу. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремпромтехніка» () знаходиться на обліку платників податків в Центральній міжрайонній державній податковій інспекції у м.Кривому Розі. /а.с.9/.

Судом також встановлено, що ТОВ «Ремпромтехніка» внаслідок несплати самостійно визначених податкових зобовязань від 16 січня 2009 року №72935 має податковий борг з єдиного податку на загальну суму 29 261, 00 грн. /а.с.15/.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпромтехніка», з урахування переплати в сумі 20 705, 00 грн., часткової сплати боргу в сумі 4 881, 25 грн. та пені в сумі 57, 77 грн. складає 3 732, 52 грн. (29 261, 00 грн. 20 705, 00 грн. 4 881, 25 грн. + 57, 77 грн.) /а.с.14/.

При розгляді адміністративної справи суд вважає за потрібне застосовувати положення Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-ІІІ, який був чинним на час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки саме цей Закон був спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобовязань юридичних та фізичних осіб-підприємців перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами.

Статтею 1 цього Закону визначено податковий борг як податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого зобовязання.

Відповідно до абз.1 п.5.1 ст. 5 Закону України «Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1. ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

У відповідності до статті 6 Закону, з метою погашення податкового боргу відповідача податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Судом встановлено, що позивачем вжито заходів для погашення податкового боргу та направлено на адресу відповідача податкову вимогу: перша податкова вимога від 23 січня 2009 року №1/50 про сплату боргу в сумі 8 556, 00 грн.; друга податкова вимога від 26 лютого 2009 року №2/147 про сплату боргу в сумі 3 732, 52 грн.

Відповідно до п.8.1 ст.8 даного Закону з метою захисту інтересів бюджетних споживачів, активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно із законом та не потребує письмового оформлення.

Згідно п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували у його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобовязань або податкового боргу.

В силу ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму податкового боргу в розмірі 3 732, 52 грн. на користь держави, оскільки позовні вимоги знайшли своє підтвердження згідно матеріалів справи, а заперечення відповідача суд вважає є необґрунтованими.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами. Вказане є підставою для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 122, 128 ч.6, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпромтехніка» до бюджету (код платежу 18050100, р/р 0021, одержувач УДКУ у Дніпропетровській області, код 24230992, МФО 805012) загальну суму податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 3 732, 52 грн. /три тисячі сімсот тридцять дві гривні 52 коп./

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_1