Справа № 2а-254/10
Суддя: Семенов О. А.
Дата ухвалення: 2009-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іллічівський міський суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2009 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Семенова O.A., при секретарі - Кравченко М.А., за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іллічівська Одеської справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Іллічівську Одеської області про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити певні дії та про стягнення соціальної допомоги,

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Іллічівську Одеської області, стверджуючи, що вона отримує пенсію та належить до категорії громадян, які згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають право на отримання до пенсії підвищення (соціальної допомоги) у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, - ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Однак, як стверджувала позивачка, відповідач відмовляє їй в нарахуванні та виплаті цієї соціальної допомоги.

Позивачка просила визнати відмову відповідача у виплаті соціальної допомоги незаконною та зобов'язати його нарахувати та виплатити їй вказану соціальну допомогу за період з 2006 року по грудень 2008 рік в розмірі 4290,30 грн.

Позивачка також просила поновити їй строк звернення з позовом до

В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення на позов, стверджуючи, що позов є

необгрунтованим.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію та відповідно до

Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни

(а . с. 8) .

Відповідно до ч.І ст.б Закону України "Про соціальний захист

дітей війни" дітям війни до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, - ЗО відсотків прожиткового мінімуму (соціальна допомога).

Протягом 2006-2008 років позивачка не отримувала дану соціальну допомогу у вказаному розмірі.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо нарахування їй соціальної допомоги за 2006 рік не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 17 ст.77 Закону України від 20 грудня 1005 року „Про

державний бюджет України на 2006 рік" зупинено дію ст.б Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно Закону України від 19 січня 2006 року „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" з даного закону виключено п.17 ст.77, а ст.110 закону викладена в редакції, яка передбачає, що виплата зазначеної соціальної допомоги провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ВСТАНОВИВ :

суду.

Враховуючи, що Кабінет Міністрів України не визначив цей порядок, то позовні вимоги є необгрунтованими.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо нарахування їй соціальної допомоги за 2007 рік підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Пунктом 12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" зупинено дію ст. б Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно ч.2 ст.4 6 Конституції України та ч.2 ст.З Закону Україн.і „Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року це положення закону визнане неконституційним.

Таким чином, позивачка має право на отримання соціальної допомоги з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо нарахування їй соціальної допомоги за 2008 рік підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Пунктом 41 Розділу II Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст.б Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена у новій редакції, якою зменшений розмір соціальної допомоги.

Згідно ч.2 ст.4б Конституції України та ч.2 ст.З Закону України „Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року це положення закону визнане неконституційним.

Таким чином, позивачка має право на отримання соціальної допомоги в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України,

задовольнити частково.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м.Іллічівську

Одеської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2

ОСОБА_3 підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.б

Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням

рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-

рп/2007, як особі, що має статус "дитини війни" (у розмірі ЗО

відсотків мінімальної пенсії за віком) з 09 липня 2007 року по 31

грудня 2007 року, з урахуванням виплачених сум.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м.Іллічівську

Одеської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2

ОСОБА_3 підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.б

Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням

Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-

рп/2008, як особі, що має статус "дитини війни" (у розмірі ЗО

відсотків мінімальної пенсії за віком) з 22 травня 2008 року по 33

грудня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Іллічівський міський суд Одеської області

протягом 20 днів піс шня заяви про апеляційне оскарження, яка

подається протягом 10 дня з дня проголошення постанови.

Суддя