Справа № 2-а-409/10
Суддя: Круль І.В. І. В.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
Справа №2а-409/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2010 р. смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Круль І.В.

секретаря Карабінович О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду щодо невиплати підвищеного розміру пенсії як дитині війни, зобовязання нарахувати та виплатити надбавку до пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання дій, що виразилися у виплаті надбавки до пенсії, передбаченої законом України «Про соціальний захист дітей війни не в повному обсязі неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити таку надбавку за 2007-2010 роки.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що належить до категорії громадян, на яких поширюються соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни з першого січня 2006 року їй належало виплачувати щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007-2010 роках така допомога їй не виплачувалась. Рішенням Конституційного суду України №6-рп/2007 визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» п.12. ст.71. яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Згідно ч.2 ст.19 та ч.3 ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту існуючих прав і свобод.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні їй відповідати.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка належить до категорії громадян, на яких поширюються соціальні гарантії, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни (а.с.5).

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни' дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-29/2007 від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, зокрема положення п.12 ст.71 та ст. 111, якими було зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційними зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які внесені відповідно до підпункту 2 пункту 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими особам зі статусом «дитина війни» встановлено розмір підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тому діє норма, відповідно з якою такий розмір становить на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Так, у відповідності до ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 19 цього Закону встановлено, що виключно Законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; величина порогу індексації грошових доходів громадян; пільги щодо оплати житлово- комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Оскільки в даному випадку йдеться про підвищення пенсії, управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, де позивачка перебуває на обліку як пенсіонер, є належним відповідачем. Органи Пенсійного Фонду України у такому випадку вправі самостійно ставити питання про виділення додаткових субвенцій з Державного бюджету на покриття понесених витрат.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем - управлінням Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі допущено порушення права позивачки на отримання надбавки до пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Ч.2 ст.99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлюється інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважних причин для поновлення пропущеного строку суд не вбачає.

Позивачка звернулася з позовною заявою до Богородчанського районного суду 26 жовтня 2010 року, тому перерахунку підлягає надбавка до пенсії за період з 26 квітня 2010 року по даний час.

Вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача і надалі проводити нарахування надбавка до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни безпідставні, так як на даний час відповідач не позбавив права її отримувати, а тому в ці частині не порушено право позивачки.

На підставі ст.8 Конституції України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 99, 161-163 КАС України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано- Франківської області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, що обчислюється з урахуванням мінімальної пенсії за віком за період з 26 квітня 2010 року по даний час неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано- Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, що обчислюється з урахуванням мінімальної пенсії за віком за період з 26 квітня 2010 року по даний час.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її проголошення або отримання копії.

Головуюча