Справа № 11102/10/1570
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2011-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року м.Одеса

10год.17хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Жаворонковій М.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №387 від 14.03.2011р.

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 22.08.2011р. №21533/9/10-0

Від третьої особи: не зявився.

Від прокуратури: ОСОБА_3 за посвідченням №284 від 03.12.2010р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ "Ростзернопродукт" до ДПІ у Київському районі м.Одеси, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДПА в Одеській області, за участю прокуратури Київського району м.Одеси про визнання протиправними (незаконними) рішення, визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ТОВ "Ростзернопродукт", в якій позивач просить суд визнати повністю протиправними/незаконними рішення за результатами планової виїзної перевірки згідно акту від '"16" червня 2010 року №308/2310/35117842/113 ТОВ "Ростзернопродукт", з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008р. по 31.03.2009р. та за результатами розгляду скарг; визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті ДПІ у Київському районі м. Одеси №/2 від 26.10.2010р., №/1 від 10.09.2010р., №/0 від 07.07.2010р. про сплату донарахованого податку на прибуток у сумі 1815838грн., у тому числі за основним платежем - 1210559грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 605279грн.; та №/2/1 від 11.11.2010р., №/1/1 від 01.10.2010р., №/0/1 від 10.09.2010р. на суму 46575грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на відсутність в його діях порушень п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та на протиправність оскаржуваних рішень. На думку позивача, перевіряючими безпідставно не врахована уточнена декларація позивача за І півріччя 2008р. Прийняття поданого платником податку уточнюючого розрахунку до раніше поданої декларації виходячи з п.5.1 ст.5 Закону №2181 є обовязком податкового органу та позивач правомірно використав своє право скоригувати показники раніше поданої декларації при виявленні помилок. Договір між позивачем та ФОП ОСОБА_4 від 01.07.2008 р. за № 01/07-1 є дійсним та реальним, безпосередньо повязаним з господарською діяльністю позивача, та висновки акту перевірки про незаконність цього правочину, ненастання юридичних наслідків є необґрунтованими, отже безпідставним є невіднесення до валових витрат позивача за цим договором за послуги сертифікації та оформлення документації; будь-які транспортні послуги за цим договором не надавалися, а отже відсутність ТТН не є порушенням. Правовідносини між ТОВ "Ростзернопродукт" та ТОВ «Інтербанхов»мали місце до визнання цього контрагента банкрутом, а отже правомірними є всі правові наслідки цих правовідносин; безпідставною є і вимога щодо обовязкового зберігання соняшника виключно на елеваторах України. Позивачем у повній відповідності до норм чинного законодавства віднесено до валових витрат витрати по придбанню товару у TOB "Холес Трейд" та ПП "Агродія", що підтверджується відповідними належними ТТН та актами про прийняття товару. Всі валові витрати позивача є реальними та підтверджуються відповідними первинними документами, що надавалися перевіряючим.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на правомірність оскаржуваних рішень, з огляду на порушення позивачем п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у звязку з віднесенням до складу валових витрат витрати без підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документам, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, чим позивачем завищено валові доходи у 2008р. на загальну суму 1105929грн. та включенням до складу валових витрат підприємства витрат по яких не доведено зв'язок з господарською діяльністю підприємства, в результаті чого валові витрати за 3 квартал 2009р. завищено на 176560грн.

Третя особа підтримала позицію відповідача по справі.

Представник прокуратури проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведені позиції по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 18.05.2010р. по 11.06.2010р. на підставі направлень на проведення перевірки від 18.05.2010р. №330/23-10, від 07.06.2010 р. № 367/23-10, виданих ДПА в Одеській області, згідно із п.1 ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2008р. по 31.03.2010р., валютного та іншого законодавства за період з 29.05.2007р. по 31.03.2010р. ТОВ "Ростзернопродукт".

За результатами вказаної перевірки ТОВ "Ростзернопродукт" відповідачем складений акт від 16.06.2010р. №308/2310/35117842/113 «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростзернопродукт", код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008р. по 31.03.2009р.».

В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Ростзернопродукт" порушено, зокрема, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п. 5.3 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом ДПА України від 29.03.03р. №143, п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 1210559грн., в т.ч. 3 квартал 2008р. - 60978грн., 4 квартал 2008р. - 314462грн., за 1 квартал 2009р. на 926956грн., за 2 квартал 2009р. занижені на 4176грн., за 3 квартал 2009р. занижені на 88974грн., за 4 квартал 2009р. завищені на 1311грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем були подані до ДПА в Одеській області заперечення 29.06.2010р. за вих. №47, які були відхилені ДПА в Одеській області листом № 24504/10/23-1010 від 02.07.2010р.

На підставі зазначеного акту перевірки від 16.06.2010р. №308/2310/35117842/113 ДПІ у Київському районі м.Одеси прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 07.07.2010р. про донарахування податкового зобовязання по податку на прибуток у сумі 1815838грн., у тому числі за основним платежем - 1210559грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 605279грн., та №/0/1 від 10.09.2010р. на суму 46575грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, у звязку з порушенням позивачем п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПІ у Київському районі м.Одеси. За результатами розгляду первинних скарг ДПІ у Київському районі м.Одеси прийняті рішення про результати розгляду первинної скарги від 07.07.2010р. №25017/25-007 та №27294/25-007, згідно яких податкові повідомлення - рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси №/0 від 07.07.2010р. та №/0/1 від 10.09.2010р. залишені без змін, а скарги без задоволення. За результатами розгляду цих скарг відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення №/1/1 від 01.10.2010р. та №/1 від 10.09.2010р.

ТОВ "Ростзернопродукт" оскаржило ці рішення до ДПА в Одеській області, яка своїми рішенням про результати розгляду повторної скарги від 08.10.2010р. №38965/10/25-007 та від 27.10.2010р. №38965/10/25-0007 залишила скарги позивача без задоволення, а оскаржені податкові повідомлення-рішення - без задоволення. За результатами розгляду цих скарг ДПА в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення №/2 від 26.10.2010р. та №/2/1 від 11.11.2010р.

Не погодившись з висновками акту перевірки, прийнятими за результатами розгляду справ рішеннями, та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Ростзернопродукт" оскаржило їх в судовому порядку.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими з огляду наступного.

В ході перевірки встановлено, що TOB «Ростзернопродукт»віднесено до складу валових витрат витрати на придбання товару в сумі 4101400,33грн., в т.ч.: - в 3 кварталі 2008р. на суму 395833грн. (без ПДВ) від TOB «Інтербанхов»; - в 1 кварталі 2009р. на суму 3705567грн. від наступних підприємств: TOB «Холес Трейд»в сумі 588849,9грн. (без ПДВ) та ПП «Агродія»в сумі 3116717,1грн. (без ПДВ), без підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документам»обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В акті перевірки встановлено завищення валових витрат за 1 квартал 2009р. на суму 588849,90грн., яке відбулося за результатами взаємовідносин позивача з TOB "Холес Трейд".

TOB «Ростзернопродукт»укладено з TOB «Холес Трейд»договір поставки сільськогосподарської продукції №20/01/09-Я від 20.01.2009р. Умовами цього договору (п. 1.1) встановлено, що постачальник (TOB «Холес Трейд») зобов'язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця (TOB «Ростзернопродукт»), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити сільгосппродукцію: ячмінь фуражний, українського походження врожаю 2008 року.

В пункті 3.3 вказаного договору зазначено, що на товар Постачальник повинен надати сертифікат якості, карантинний сертифікат, ветеринарне свідоцтво, ТТН, рахунок-фактура, видаткова накладна, податкова накладна, акт прийму-передачі товару. Пунктом 3.4 договору передбачено, що кожна ТТН повинна бути оформлена згідно наступних реквізитів: Замовник - TOB «Ростзернопродукт», вантажовіправник - TOB «Холес Трейд», вантажоодержувач ДП Херсонський морський торгівельний порт для TOB ТКФ ТТД, пункт розвантаження ДП Херсонський морський торгівельний порт. Згідно п.3.6 договору товар по даному договору вважається поставленим Постачальником та прийнятий Покупцем - по якості - на підставі сертифікації ДХІ, по кількості - на підстав підтвердження ХМТП про отримання товару. Відповідно до п.3.8. договору датою поставки товару є дата його приймання в пункті розвантаження.

В якості підтвердження отримання TOB «Ростзернопродукт»товару (ячміня) від TOB «Холес Трейд»позивачем надані товарно-транспортні накладні, в яких замовником виступає ПП «Лєсік & Т», вантажовідправник - TOB «Холес Трейд», вантажоодержувач - ДП Херсонський морський торгівельний порт для TOB ТКФ ТТД, пункт розвантаження - ДП Херсонський морський торгівельний порт. Вказані товарно-транспортні накладі завірені печаткою TOB «Холес Трейд», печаткою «Херс. ТПП № 006 експорт», печаткою «перевірено ГХІ». Таким чином вказані ТТН не відповідають вимогам п.3.4 договору №20/01/09-Я від 20.01.2009р. та не мають відношення до цього договору, укладеного між TOB «Холес Трейд»та TOB «Ростзернопродукт», а отже не можуть бути підтвердженням факту доставки товару до пункту розвантаження - ДП Херсонський морський торгівельний порт за умовами вказаного договору.

Крім того, позивачем не надані сертифікати якості на товар та підтвердження ДП Херсонського морського торгівельного порту про отримання товару. Таким чином в ході перевірки, на підставі наданих документів, не було можливості встановити дату поставки товару та підтвердити факт отримання товару позивачем від TOB «Холес Трейд».

Як вбачається з акту перевірки, позивачем з ПП «Агродія»були укладені договори поставки сільськогосподарської продукції від 25.01.2009р. №25/01-09 АРП поставки ячменю для кормових потреб та від 02.02.2009р. № 06/02-09 АР поставки пшениці українського походження врожаю 2008 року, або іншу сільгосппродукцію (кукурудзу, ячмінь та інше).

Пунктами 3.2 та 3.3 договорів визначено, що на товар постачальник повинен надати сертифікат якості ДХІ, залізничну накладну при поставці товару залізничним транспортом, ТТН при поставці товару автомобільним транспортом, рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну, акт прийму-передачі товару. Товар по даному договору вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем - по якості на підставі сертифікату якості, виданого ДХІ по кількості - на підставі підтвердження ДП «Херсонський морський торгівельний порт»про отримання товару. Датою поставки є дата його приймання в пункті розвантаження.

До договору надані специфікації, відповідно до пункту 3 зазначених специфікацій, копії яких наявні у матеріалах справи, передбачено, що на товар постачальник повинен надати наступні документи: - ТТН. рахунок-фактура, видаткову накладну, податкову накладну. Пунктом 6 зазначених специфікацій визначено, що кожна ТТН повинна бути заповнена згідно наступних реквізитів: Замовник - TOB «Ростзернопродукт», вантажовідправник - ПП «Агродія», вантажоотримувач - ДП ХМТП для TOB ТКФ ТТД, пункт розвантаження - ДП ХМТП.

В якості підтвердження отримання TOB «Ростзернопродукт»товару (ячменя, пшениці) від ПП «Агродія»підприємством надані товарно-транспортні накладні, які відображені у Додатку № 1, який є невід»ємною частиною до цієї довідки. В наданих товарно-транспортних накладних замовником виступає - ПП «Агродія»або ПП "Інвестагропівдень", вантажовідправник - ПП «Агродія», вантажоодержувач - ДП ХМТП для ПП «Агродія»по договору № 39/30Д, експортер TOB «СВЛ-Транс». Усі надані товарно-транспортні накладні завірені печаткою ПП «Агродія», печаткою «Херс ТПП №006 експорт», печаткою «перевірено ДХІ».

Також, договір №39/30Д б/д, який вказаний у товарно-транспортних накладних, суду не наданий.

Таким чином, надані товарно-транспортні накладні не відповідають умовам договорів та специфікацій до них, у зв'язку з чим не можуть бути підтвердженням факту доставки товару до пункту розвантаження - ДП «Херсонський морський торгівельний порт»за вищевказаними договорами. Також, позивачем не надані сертифікати якості на товар та підтвердження ДП Херсонського морського торгівельного порту про отримання товару. Таким чином на підставі наданих документів відсутня можливості встановити дату поставки товару та підтвердити факт отримання товару від ПП «Агродія»на адресу TOB «Ростзернопродукт», у звязку з відсутністю відповідних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи з вищевикладеного, ТОВ «Ростзернопродукт»не надало для перевірки відповідні первині документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, щодо витрат по придбанню ячменю та пшениці від ПП «Агродія»на суму 3116717.1грн. (без ПДВ) та витрат по придбанню ячменю від ТОВ «Холес Трйд»на суму 588849,9грн. (без ПДВ). що призвело до завищення валових витрат в 1 кварталі 2009р. на загальну суму 3705567грн. в порушення пп. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. в редакції Закону України від 22.04.1997 №283. із змінами та доповненнями.

Що стосується встановленого в акті перевірки завищення валових витрат на 395833,33грн., то воно виникло за результатами виконання договору № РОСТ-И-29/07/8 від 29.07.2008 р., укладеного позивачем з ТОВ "Інтербанхов", умовами якого було передбачено, що продавець (TOB "Інтербанхов") зобов'язується передати належний йому товар у власність покупця-Позивача, а покупець прийняти та оплатити товар (п. 1.1). В п.2.1.1 договору вказано найменування товару - насіння соняшника, в п.2.2.2 договору зазначена кількість - 161,017 т., а в п.3.1 договору - загальна сума договору, яка склала 475000грн., в т.ч. ПДВ у сумі 79166,67грн.

В підтвердження проведення вказаних господарські взаємовідносин позивачем надані договір купівлі-продажу, рахунок-фактур №СФ-0000014 від 31.07.2008р., видаткову накладну № 08/07 від 31.07.2008р., податкову накладну № 08/07 від 31.07.2008 р. та виписку банку по рахунку (платіжне доручення № 166 від 31.07.2008 р. у сумі 475 000,00 грн. у т.ч. ПДВ).

Не приймаються до уваги посилання відповідача, на те, що згідно постанови господарського суду Одеської області від 12.02.2009р. ТОВ «Інтербанхов»визнано банкрутом, а 13.05.2009 р. скасовано його держреєстрацію як на підставу недійсності правовідносин між цими контрагентами, з огляду на те, що усі господарські операції між ТОВ «Інтербанхов»та ТОВ «Ростзернопродукт»мали місце у 2008 році, та були завершені до визнання ТОВ «Інтербанхов»банкрутом.

Пунктом 4.1. договору передбачено, пі продавець здійснює поставку товару на елеватори України в термін до 01.10.2008р. В пункті 4.2. договору вказано, що датою поставки товару є дата його прийняті Покупцем на елеватори.

Таким чином TOB «Ростзернопродукт»придбано 31.07.2008р. у TOB «Інтербанхов»соняшник в кількості 161, 017тн., який в подальшому було реалізовано 31.07.2008р. в кількості 48тн. та 17.09.2008р. в кількості 113,017тн. Тобто 113,017тн. повинні були зберігатися на елеваторах України в період з 31.07.2008р. по 17.09.2008р.

Однак, первинних документів щодо поставки товару від TOB «Інтербанхов»на адресу TOB «Ростзернопродукт», товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт постачання товару (соняшника) від TOB «Інтербанхов»на адресу TOB «Ростзернопродукт»або інші товарно-супровідні документи, та будь-яких документів, які містять інформацію про сам елеватор (назва, код, адреса) та підтверджують отримання товару на елеваторах України, як це передбачено пунктом 4.2. договору № РОСТ-И-29/07/8 від 29.07.08р. TOB «Ростзернопродукт»не надано. Також, TOB «Ростзернопродукт»не надано договорів, укладених із елеваторами України на прийомку та зберігання товару, який він отримав за договором № РОСТ-И-29/07/8 від 29.07.2008р. від TOB «Інтербанхов», згідно виписок банку відсутня оплата за послуги зберігання, перевалці цього товару (соняшника) на елеваторах, відсутні картки складської квитанції на зерно (соняшник), у звязку з чим в ході перевірки не можливо встановити місце поставки зазначеного товару та місце його зберігання. Підприємством не надані товарно-транспортні накладні (або ЗДН), які підтверджують факт постачання товару (соняшника) від TOB «Інтербанхов»на адресу TOB «Ростзернопродукт»або інші товарно-супровідні документи.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 року № 996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, ще використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку;

Згідно з п.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій е первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Пунктом 1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

Відповідно до п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобовязань і фінансових результатів.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.16 Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008р. №661, облік і оформлення операцій з зерном на підприємствах здійснюються за формами документів первинного обліку хлібоприймальних та зернопереробних підприємств, затверджених наказом Міністерства хлібопродуктів СРСР від 22.02.88 №50 "Об утверждении форм первичной учетной документации и кратких указаний по их применению и заполнению хлебоприемными и зерноперерабатывающими предприятиями системы Министерства хлебопродуктов СССР". Приймання зерна на зберігання, переробку та заставу від власників проводиться за відповідними договорами. Сертифікований зерновий склад (далі - СЗС) на підставі реєстру форми ЗХС-7 (ЗХС-4) оформляє одночасно з прийняттям зерна на зберігання складську квитанцію (даті - CK), а складське свідоцтво - не пізніше наступного робочого дня після прийняття зерна на зберігання відповідно до Положення про обіг складських документів на зерна затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003р. №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2003р. за N 605/7926.

Відповідно до п.п.15,16 Закону України «Про зерно та ринок зерна в України»від 04.07.02р. № 37-IV зерновий склад - юридична особа, що має на праві власності зерносховище та сертифікат на відповідність послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки; зерносховище - спеціально обладнане місце для зберігання зерна (приміщення, будівля тощо). Згідно зі ст.ст. 5, 24, 26 та 37 цього Закону суб'єктами ринку зерна є суб'єкти господарювання, які діють на ринку зерна. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи. За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов'язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб'єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа. Зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Згідно пп.6.6.4 п.6.6 ст.6 Технічного регламенту зернового складу, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 15.06.2004р. №228, при надходженні зерна на зберігання уповноважена особа зернового складу перевіряє наявність договору складського зберігання зерна. При відсутності договору пропонує власнику зерна оформити такий договір і в разі його укладання одержує від власника зерна (або його представника) такі документи: а) товарно-транспортну накладну за формою з відміткою власника зерна "на переробку", "на зберігання", "у рахунок заставної закупівлі зерна"; б) посвідчення про якість зерна на кожну партію (крім товаровиробників); в) свідоцтво про вміст пестицидів, токсичних елементів та мікотоксинів на кожну партію зерна (крім товаровиробників); г) при необхідності карантинний сертифікат; ґ) фітосанітарний сертифікат (при імпорті зерна). Згідно пп.6.12.2 п.6.12 ст.6 Технічного регламенту зернового складу видача зерна проводиться зерновим складом в обмін на один з таких документів: а) оригінал складської квитанції на зерно; б) оригінал простого складського свідоцтва або нерозділеного подвійного складського свідоцтва; в) одночасно подані оригінали розділених частин подвійного складського свідоцтва; г) складське свідоцтво (частина А) подвійного складського свідоцтва та оригінал документа про повну сплату суми кредиту і відсотків за ним.

Відповідно до ст.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантаж та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для обліку на шляху переміщення товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та облік виконаної роботи. Згідно п.11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Відповідно до п.1.8 у тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником».

Однак докази дотримання позивачем встановлених вищевказаними нормами положення щодо здачі зерна до зернових складів (елеваторів України) та оформлення перевезення товару з отриманням відповідних документів під час здійснення операцій з вказаними вище контрагентами суду не надано.

Як встановлено судом 01.07.2009 р. між ОСОБА_5 Олександрівною (експедитор-виконавець) та Позивач (клієнт-замовник) був укладений договір транспортної експедиції за №01/07-1. Предметом зазначеного договору є обов'язок Експедитора за плату і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів Клієнта автомобільним (але не виключно згідно з п.3.1) транспортом на території України. Перелік послуг, обовязок щодо надання яких на себе взяв ФОП ОСОБА_4 визначено у п.1.2 договору.

Як зазначено в акті перевірки та вбачається з наданих актів виконаних робіт виконавець ФОП ОСОБА_4 та замовник ТОВ «Ростзернопродукт»уклали акт про те, що виконавець надав експедиційні послуги, а замовник прийняв відповідно до Договору №01/07-1 від 01.07.2009р. в наступному обсязі роботи (послуги): - експедиторські послуги, оформлення документації відносно товару - гороху в кількості 5250т. на суму 78750грн., без ПДВ, акт №14 від 14.07.2009р.; - експедиторські послуги, оформлення документації відносно товару - ячмінь в кількості 3000тн. на суму 45000грн. без ПДВ, акт № 20 від 12.08.2009р.; - експедиторські послуги, оформлення документації, відносно товару - ячмінь в кількості 3520,667тн. на суму 52810грн, акт № 22 від 18.08.2009р.

Перелік видів транспортно-експедиторських послуг, які надаються експедиторами, закріплений в ст.8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»від 01.07.2004р. №1955-IV, вказаною статтею зокрема передбачено, що експедитори за дорученням клієнтів здійснюють оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю. Аналогічна умова включена сторонами договору №01/07-1 від 01.07.2009р. в пункті 1.2. договору, де визначений перелік видів послуг, що надаються експедитором клієнту.

Однак на порушення «Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті»затвердженого Наказом Міністерства транспорту України та Державної податкової адміністрації України від 24.10.2001 №712/431, «Правил оформлення перевізних документів»затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, Наказу Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України від 29.12.1995р. №488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля», Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. у ТОВ «Ростзернопродукт»відсутня будь-яка транспортна документація, що підтверджує надання експедиторських послуг ФОП ОСОБА_4О (товарно-транспортні накладні, залізничні накладні тощо).

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 цього Закону до складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, на порушення п.5.1. п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат підприємства включені витрати, по яких не доведено зв'язок з господарською діяльністю підприємства, в результаті чого валові витрати за 3 квартал 2009року завищено на 176560грн.

На думку суду, безпідставним також є посилання позивача на протиправність неврахування ДПІ уточненої декларації за 1-е півріччя 2008 року від 07.06.2010р. № (збільшення рядка 04.1 Декларації на 1092700грн.).

Вказана декларація була правомірно не врахована перевіряючими з огляду на те, що вона була надана до ДПІ вже в ході перевірки 07.06.2010р. Крім того, податкові зобов'язання за 1 півріччям 2008року вже були предметом перевірки, про що складено акт виїзної планової комплексної перевірки за період з 29.05.2007р. по 30.06.2008р. від 14.11.2008р. №11750823-1/35117842. Відповідні обставини встановлені в акті перевірки від 16.06.2010р.

Відповідач обґрунтовано спирається на те, що суми податкових зобовязань за 1 півріччя 2008р. є узгодженими, та будь-які уточнення показників податкової декларації з податку на прибуток, зроблені в ході перевірки не повинні братись до уваги.

Таким чином, судом встановлено, що ДПА в Одеській області зроблені правомірні висновки в акті перевірки ТОВ "Ростзернопродукт" від 16.07.2010р. №308/2310/35117842/113, правомірними та відповідаючими чинному законодавству є прийняті ДПІ у Київському районі м. Одеси податкові повідомлення-рішення №/0 від 07.07.2010р. (№/2 від 26.10.2010р., №/1 від 10.09.2010р.) та №/0/1 від 10.09.2010р. (№/2/1 від 11.11.2010р., №/1/1 від 01.10.2010р.).

Поряд з цим, суд не має підстав досліджувати в даній справі правомірність рішень ДПА в Одеській області за результатами розгляду скарг позивача на податкові повідомлення-рішення за приписами ч.3 ст.2 КАС України, оскільки в межах даної справи відповідні позовні вимоги до ДПА в Одеській області щодо визнання протиправними її рішень за результатами розгляду скарг ТОВ "Ростзернопродукт" не заявлялись. ДПА в Одеській області є третьою особою на стороні відповідача, залученою до участі у справі з ініціативи суду відповідно до ст.53 КАС України виходячи з обставини проведення перевірки позивача державними податковими інспекторами-ревізорами саме ДПА в Одеській області.

Поряд з цим, рішення за результатами розгляду скарг мають правові наслідки для платника податків у вигляді відповідних податкових повідомлень-рішень, які в даній справі також є предметом оскарження, відтак окремо оскарженню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що повністю дотримано відповідачем.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Ростзернопродукт" задоволенню не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю та невідповідністю чинному законодавству.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ "Ростзернопродукт" до ДПІ у Київському районі м.Одеси, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДПА в Одеській області, за участю прокуратури Київського району м.Одеси про визнання протиправними (незаконними) рішення, визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку передбаченому ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або в порядку ч.3 ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.12.2011р.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

05 грудня 2011 року