Справа № 2-а-304/10
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Любомльський районний суд Волинської області
АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 2-а-304/10
Рядок статзвіту 2.19.6
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Любомль справу за адміністративним позовомОнацького ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Любомльському районі про визнання дій протиправними та покладення обовязку нарахувати і виплатити недоплачену соціальну допомогу дитині війни,

в с т а н о в и в :

У суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду в Любомль-ському районі звернувся ОСОБА_2, який просить визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати управління нарахувати і виплатити недоплачену доплату до пенсії дитині війни за період з січня 2009 по листопад 2010 року включно. Вимоги обґрунтував тим, що наділений правовим статусом дитини війни, тому відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» користується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Всупереч вимогам Закону управління виплачує допомогу в заниженому розмірі.

Ухвалою від 26.11.2010 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду і залишено без розгляду його вимоги, що стосуються січня-жовтня 2009 року включно. Ухвалою від 13.12.2010 року залишено без розгляду вимоги позову за листопад 2009 року.

В письмових запереченнях управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі позов не визнало з тих підстав, що з 09 липня по 31 грудня 2007 року фінансування соціальних виплат проводилось в порядку, встановленому постановою КМ України від 03.01.2002 року №1, в розмірі 19,91 гривні. Розмір допомоги у 2008 році спочатку було встановлено відповідним Законом про державний бюджет у вигляді 10 відсотків прожиткового мінімуму, а з 22.05.2008 року постановою КМ України від 28.05.08 року №530, яка є чинною на даний час.На підставі цієї постанови за січень 2008 грудень 2010 року позивачу виплачено 1774,50 гривні. Крім цього, управління ПФУ просить застосувати норми закону про пропуск позивачем строку звернення у суд.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно із копією паспорта серії ОСОБА_3 народився 23 лютого 1941 року в селі Цитки Гадяцького району Полтавської області, тому у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни.

З копії посвідчення №137148 вбачається, що позивачє пенсіонером по віку і отримує відповідну пенсію.

___________________________________________________________________________________________________1 інстанція код суду 0310

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України від 18.11. 2004 року № 2195-ІV передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік була зупинена, а п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» викладена в новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційними.

Наведене свідчить, що ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України від 18.11. 2004 року № 2195-ІV була чинною з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, протягом усього 2009 року і діє у 2010 році по даний час.

Твердження відповідача про те, що до даних спірних відносин не може безпосередньо застосовуватись норма ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з огляду на ч.3 тої ж ст.28, є безпідставним.

Згідно із ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги … та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що по віку є лише трудова пенсія.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Аналіз вказаних норм свідчить, що постанова КМ України від 15.04.2003 року №544, згідно з якою для обчислення трудових пенсій за віком встановлено мінімальний розмір пенсії у 50 гривень і на яку посилається у запереченнях відповідач, не може прийматись до уваги, оскільки вона носить підзаконний характер і суперечить Конституції і Законам України.

Отже, іншого нормативно-правового акта, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком або встановлював інший розмір, крім встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», немає.

Частиною 7 ст.9 КАС України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Зважаючи на те, що прогалина в законодавстві не врегульована, суд вважає, за необхідне застосувати до даних спірних правовідносин ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в порядку ч.7 ст.9 КАС України з огляду на ч.3 ст.46 Конституції України як критерій для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, а не визначення розміру пенсії.

Посилання відповідача на те, що виплати дітям війни проводяться на підставі чинної постанови КМ України від 28.05.08 року №530, безпідставні.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що виключно законами України визначаютьсямінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком … Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Зазначена постанова КМ України №530 має статус підзаконного нормативного акту, ґрунтується на редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка визнана Конституційним Судом України неконституційною, тому не може враховуватись як джерело права до спірних правовідносин.

Повноваження суду при вирішенні адміністративного спору визначені ст.162 КАС України. Позивач просить визнати дії відповідача неправомірними і зобовязати відповідача нарахувати підвищення пенсії за певний період. Суд вважає, що в даному випадку протиправною є бездіяльність субєкта владних повноважень, а достатнім і справедливим буде покладення на відповідача обовязку нарахувати належні суми відповідно до чинної на момент спірних правовідносин редакції законуі виплатити їх з врахуванням вже виплачених сум, в тому числі, на підставі ч.2 ст.11 КАС України за грудень 2010 року, за які допомога виплачена в такому ж заниженому розмірі.

Отже, фактичні обставини справи та відповідні їм норми закону свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності із ч.1 ст.256 КАС України дане судове рішення підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 122, 159, 163, 1832 КАС України,суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області щодо ненарахуванняОнацькому ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року включно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року включно з урахуванням здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимогвідмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в користьОнацькогоБорисуа Леонідовича3(три) гривні 40 копійок судовогозбору.

Постанова в частині обовязку управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Оскарження постанови не перешкоджає її негайному виконанню.

Головуючий : суддя Чишій С.С.