Справа № 7585/10/1570
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2011-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 7585/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 року м.Одеса

05 січня 2011 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі Бжассо В.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1В.(за довіреностю);

представника відповідача ДПА в Одеській області

ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової адміністрації в Одеській області та державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій ДПА в Одеській області щодо проведення планової перевірки та скасування рішень ДПІ у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 07.04.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової адміністрації в Одеській області та державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси з позовними вимогами про визнання неправомірними дій ДПА в Одеській області щодо проведення планової перевірки ФО-П ОСОБА_3 та скасування рішень ДПІ у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 07.04.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, якими позивачу визначена сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45087 грн. 20 коп. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1216 грн. 50 коп. за порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу та зазначає, що книга обліку доходів та витрат позивачем ведеться, та вважає що податковим органом був зроблений невірний висновок, щодо порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265, посилаючись на Наказ ДПА України від 29.10.1999 року № 599 «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі», відповідно до якого, для визначення результатів власної підприємницької діяльності платник єдиного податку веде книгу обліку доходів і витрат згідно з додатком № 10 до «Інструкції про прибутковий податок із громадян», затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 року № 12. При цьому обовязковому заповненню підлягають лише графи «період обліку», «витрат на виробництво», «сума виручки (доходу)», «чистий доход». Таким чином, позивач вважає, що порушення, викладені в акті, і як наслідок прийняте рішення за порушення позивачем п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»винесено всупереч вимог діючого законодавства, так як ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, для громадян субєктів підприємницької діяльності платників єдиного податку чинним законодавством не передбачено. Також, позивач не погоджується з висновком відповідачів стосовно порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637, та відповідно застосування штрафної санкції у розмірі 1216 грн. 50 коп., оскільки кошти у розмірі 243 грн. 00 коп. були оприбутковані 18.03.2010 року, та вказана сума знаходилася в крамниці для виконання функції розмінних купюр, монет, тобто для надання покупцям здачі. Крім того, позивач вважає, що податковим органом порушено вимоги ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», оскільки проведено планову перевірку позивача без надіслання письмового повідомлення. У звязку з чим, позивач вважає, що дії перевіряючих є неправомірними, а прийнятті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій підлягають скасуванню, та просив позов задовольнити повністю.

Відповідачі надали до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначили про відсутність підстав для задоволення позову, та наполягали на тому, що штрафні (фінансові) санкції до позивача застосовані правомірно за порушення позивачем п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637. Також, відповідачі у своїх запереченнях зазначили, що перевірка позивача, за результатами якої прийняті оскаржувані рішення, була проведена відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який не повязаний з нарахуванням та сплатою податків. Підставою для проведення планової перевірки позивача щодо дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій є план-графік проведення перевірок та направлення на перевірку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - ДПА в Одеській області в судовому засіданні заявлений адміністративний позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях на адміністративний позов.

Відповідач ДПІ у Приморському районі м. Одеси у судове засідання не прибув та повноважного представника не направив, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідачів, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрована Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.10.2003 року, номер запису 2002838, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.38).

Позивач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку, виданим ДПІ у Приморському районі м. Одеси (а.с.37).

Судом встановлено, що з 19.03.2010 року по 22.03.2010 року посадовими особами ДПА в Одеській області, а саме: головними державними податковими ревізор-інспекторами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі направлення №1880/23-7023 від 18.03.2010 року (а.с.19) та згідно плану-графіку проведення перевірок відділом контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Одеській області на березень 2010 року (а.с.41- 43) проведено планову перевірку крамниці «Канцтовари Мира»за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 57, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3

Згідно копії направлення на перевірку, яка наявна в матеріалах справи, касир-продавець ОСОБА_6 та адміністратор Літвінова О.В. були ознайомлені із вказаним направленням 19.03.2010 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 1406/15/32/23/НОМЕР_3 від 23.03.2010 року щодо дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (а.с.12-13).

Перевірку здійснено в присутності касира-продавця ОСОБА_6 та адміністратора Літвінової О.В., при цьому складено акт відмови № 85/23-7017 від 22.03.2010 року від підписання матеріалів перевірки (а.с.18), в якому зазначається, що ОСОБА_7В з актом перевірки ознайомлена, але від підписання матеріалів перевірки відмовилася.

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеного акту перевірки від 23.03.2010 року № 1406/15/32/23/НОМЕР_3 ДПІ у Приморському районі м. Одеси прийняті рішення № НОМЕР_1 від 07.04.2010 року про застосування до ФО-П ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45 087,20 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.10) та рішення № НОМЕР_2 про застосування до ФО-П ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 216,50 грн. за порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637 (а.с.11).

Суд вважає, що дії ДПА в Одеській області по проведенню перевірки здійсненні правомірно, та у межах повноважень, що передбачені законодавством України, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(який діяв на момент проведення перевірки), посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

- направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу ДПС;

- копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(надалі - Закон № 265/95-ВР, Закон).

Статтею 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Згідно ч.4 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

В преамбулі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»зазначається, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Отже, суд не приймає, до уваги посилання позивача, на ті обставини, що відповідачем порушено норми ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(який діяв на момент проведення перевірки), оскільки зазначена норма регулює проведення планових та позапланових виїзних перевірок фінансово-господарської діяльності субєктів підприємницької діяльності, повязаних з питанням сплати податків і зборів до бюджетів та державних цільових фондів і не поширюється на перевірки, які проводяться щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу субєктів підприємницької діяльності.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що перевірка позивача проведена в межах повноважень органів державної податкової служби України, у визначений законодавством спосіб та у відповідності до порядку, передбаченого законодавством України.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, реалізація товарних запасів на суму 22 543 грн., які не обліковані до книги обліку доходів і витрат № 2052 та № 2053.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 20 даного Закону, передбачено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»облік товарних запасів фізичною особою суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, встановленому чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) у порядку, встановленому відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. При цьому обов'язок з ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

При цьому, законодавством не передбачено та не врегульовано саме порядок обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації для громадян субєктів підприємницької діяльності платників єдиного податку.

Указом Президента України N 727/98 від 3 липня 1998 року "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах із якими протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн. та які мають право обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку (далі - Свідоцтво) за встановленою формою.

Статтею 4 зазначеного Указу визначено, що форма Книги обліку доходів і витрат, які підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, а також порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюється ДПА України. Для платника єдиного податку - фізичної особи порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджено наказом ДПА України від 29.10.99 р. N 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі" (далі - Порядок) та зареєстровано в Мін'юсті України 02.11.99 р.N 752/4045.

Пунктом 8 цього Порядку встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде книгу обліку доходів і витрат згідно з додатком N 10 до Інструкції про прибутковий податок із громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.93 N 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.93 за N 64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки(доходу)", "чистий доход". У графі "сума виручки (доходу)" відображається фактично отримана сума виручки (як за наявності первинних документів, так і за їх відсутності). Згідно зі ст. 1 Указу виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана СПД на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). У графі "витрати на виробництво продукції" відображаються документально підтверджені витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу.

Виходячи з аналізу даних норм, суд приходить до висновку, що облік товарів підприємець здійснювати не зобовязаний. Отже, Книга ф. № 10 призначена виключно для обліку доходів та витрат підприємця, а не для обліку товарів.

Також, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, для громадян субєктів підприємницької діяльності платників єдиного податку чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, суб'єкти підприємницької діяльності - платники єдиного податку є особами, котрі оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів, так як такі правила, як зазначалося вище, передбачають ведення обліку лише суми отриманої виручки (доходу) за такий товар, а не як не його обсягу. А отже, вимоги ведення обліку обсягу реалізованого товару, що встановлені у п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»до суб'єктів підприємницької діяльності - платників єдиного податку не застосовуються, так як такі субєкти цією ж нормою звільненні від обовязку його ведення.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідачів на порушення позивачем п. 5 Постанови КМУ від 26.09.2001 р. № 1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат», оскільки порядок ведення книги обліку доходів та витрат для громадян субєктів підприємницької діяльності платників єдиного податку встановлений саме наказом ДПА України 29.10.1999 р. № 599 «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі».

Стосовно порушення позивачем п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637 щодо неповного оприбуткування готівкових коштів 19.03.2010 року у сумі 243,30 грн. та застосування за це фінансової санкції у розмірі 1216 грн. 50 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637, уся готівка, що надходить до кас має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та у повній сумі оприбутковуватися.

Судом встановлено, що згідно Книги обліку доходів та витрат № 2052 та № 2053 (а.с.22-25) сума валового доходу (облікованих коштів від продажу товарів) за 19.03.2010 року склала 2700 грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з опису готівкових коштів, що знаходились на місці проведення розрахунків (а.с.20), станом на 19.03.2010 року сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 2943 грн. 30 коп. Таким чином, встановлено неповне оприбуткування готівкових коштів у сумі 243 грн. 00 коп.

З письмового пояснення адміністратора Літвінової Є.В., касира-продавця ОСОБА_6 від 19.03.2010 року (а.с.44), вбачається, що сума виручки в крамниці «Канцтовари Мира»за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 57, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 станом на 19.03.2010 року склала 2943 грн. 00 коп., а також зазначено, що станом на 19.03.2010 року книга обліку доходів та витрат відсутня, у звязку із знаходженням її в офісі за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 10.

Таким чином, виходячи з викладеного, судом не приймається до уваги посилання позивача на те, що сума у розмірі 243 грн. 00 коп. була оприбуткована 18.03.2010 року, та вказана сума знаходилася в крамниці для виконання функції розмінних купюр, монет, тобто для надання покупцям здачі.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.1995 № 436/95 (із змінами і доповненнями, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, суд вважає, що рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_2 про застосування до ФО-П ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 216,50 грн. за порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637, прийнято правомірно, та відповідно скасуванню не підлягає.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт правомірності прийняття ним оскаржуваного позивачем рішення № НОМЕР_1 від 07.04.2010 року про застосування до ФО-П ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45 087,20 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв'язку з чим суд дійшов висновку про безпідставність прийняття відповідачем вказаного рішення. Проте, відповідачем доведено правомірність проведення перевірки та застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1216 грн. 50 коп. за порушення п. 2.6 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. № 637,

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю підлягають задоволенню частково шляхом скасування рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_1 від 07.04.2010 року про застосування до ФО-П ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45 087,20 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»», в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 71, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової адміністрації в Одеській області та державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій ДПА в Одеській області щодо проведення планової перевірки та скасування рішень ДПІ у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 07.04.2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій задовольнити частково.

Скасувати рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_1 від 07.04.2010 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45 087 грн.20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею06 січня 2011 року.

Суддя О.М. Соколенко