Справа № 2а-1443/10/1370
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19.02.2010р. 2а-1443/10/1370

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Тертичний Віталій Григорович, розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Голова Верховного Суду України п.Опоненко Василь Васильович
пропро спонукання до вчинення дій

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Голови Верховного Суду України ОСОБА_2, в якому просить визнати неправомірною організацію судової влади під керівництвом ОСОБА_2 в частині не розгляду і не вирішення скарг.

Як вбачається з позовної заяви, підставою звернення до суду з позовом є невдоволення позивача діями Голови Верховного Суду України ОСОБА_2, які полягають, «у Фактах, що всупереч Конституційної «Незалежності»Суду суддів відбувається Змова Прокурорів з Керівниками судів у спосіб переписки співпраці взаємодії - координації дій»що порушують права та індивідуальні інтереси позивача, а також в тому, що ОСОБА_2 «сам розробляв Закони, але виконувати їх не хоче». У позові наводиться позиція про дотримання законності та стан справ в системі судової влади в цілому, так і у Верховному Суді України, зокрема, щодо розгляду заяв та скарг позивача.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду;

5) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зясовуючи вищенаведені обставини, суддя керується статтею 2 КАС України, за якою завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 статті 3 КАС України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Із змісту наведених норм вбачається, що у випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Обовязки та повноваження Голови Верховного Суду України, як члена Президії Верховного Суду України, Пленуму Верховного Суду України, Ради суддів України, зазначені в ст. ст. 50, 54, 55, 116 Закону України «Про судоустрій України». Із аналізу зазначених норм та враховуючи Постанову №17 Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року,вбачається, що у контексті положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 частини першої статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України органи суддівського самоврядування (збори суддів, конференції суддів, зїзд суддів України, ради суддів), їх уповноважені особи (головуючі на зборах, конференціях суддів, зїзді суддів України, їх члени (делегати), голови, їх заступники, члени рад суддів) при здійсненні ними дій (бездіяльності) чи прийнятті рішень, повязаних із реалізацією функцій суддівського самоврядування, не є субєктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у відповідних адміністративних справах. Компетенція адміністративних судів відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на розгляд таких спорів не поширюється.

Скарги на рішення органів суддівського самоврядування (зборів суддів, конференцій суддів, зїзду суддів України, рад суддів), а також скарги на дії, бездіяльність і рішення головуючих на зборах суддів, конференціях суддів, зїзді суддів України та їх членів (делегатів), голів, їх заступників і членів рад суддів, повязані з діяльністю органів суддівського самоврядування, розглядаються самими органами суддівського самоврядування згідно зі статтями 105116 Закону України від 7 лютого 2002 року № 3018-ІІІ Про судоустрій України та внутрішніми актами, які регламентують їх діяльність.

Проте, позивач у позовній заяві просить визнати неправомірними дії щодо організації судової влади під керівництвом Голови Верховного Суду України, як члена Президії Верховного Суду України, Пленуму Верховного Суду України, Ради суддів України ОСОБА_2 в частині не розгляду і не вирішення скарг, які не входять до сфери владних управлінських функцій останнього, а тому такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначені вище обставини виключають можливість відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі зокрема, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити та роз'яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження в адміністративній справі тягне за собою заборону повторного звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом (у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав), щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст. 21, 109, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховного Суду України, керівника Президій, керівника Пленуму суду, члена Вищої ради юстиції України і автора Закону України «Про судоустрій України»та норм Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_2 про визнання неправомірною організації судової влади під керівництвом ОСОБА_2відмовити.

Копію ухвали направити позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Тертичний Віталій Григорович