Справа № 305/869/14-а
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/869/14-а
Провадження по справі 2-а/305/12/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі Шемота М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2-го взводу роти ДПС ВДАІ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 2-го взводу роти ДПС ВДАІ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 15 грудня 2013 рок, у інспектором ДПС ВДАІ Коломийського МВ УМВС, ОСОБА_2, винесено постанову серії АБ2 № 034486 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що він нібито, 15 грудня 2013 року в с. Матіївці, по вул. Грушевського, Коломийського району, Івано-Франківської області, дорога Н-10, о 06 год. 46 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив встановлену швидкість руху, а саме рухався зі швидкістю 86 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість була зафіксована приладом «Беркут» № 0808011. Вказану постанову вважає незаконною та такою що підлягає до скасування, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. 15 грудня 2013 року, десь о 06 год., він дійсно рухався на власному автомобілі НОМЕР_2, в с. Матіївці, Коломийського району. Однак встановлену швидкість руху не порушував, та рухався десь зі швидкістю 60 км/год. Під час руху, його обігнав автомобіль марки "ВАЗ 2108", та саме швидкість автомобіля, який його обганяв, було зафіксовано працівниками ДАІ, а не швидкість руху його автомобіля. Однак, працівник ДАІ на його прохання, показати йому докази про те, що ним зафіксовано саме швидкість руху його автомобіля, надати йому такі докази відмовився, віддав йому документи від автомобіля та він поїхав дальше. Також доказів, не додано і до Постанови про адміністративне правопорушення. Про те, що відносно нього складається якийсь протокол чи постанова, працівник ДАІ його не повідомив. Із змістом протоколу його ознайомлено не було, оскільки його було складено без його участі. А на підставі незаконного протоколу й було складено оскаржувану постанову, яка також складалася у його відсутності, та про її існування йому не було відомо. Хоча копії протоколу, він до сьогоднішнього дня не отримував. Тому просив суд, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 034486 від 15 грудня 2013 року про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, а провадження у справі закрити.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач інспектор 2-го взводу роти ДПС ВДАІ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області - ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання, повторно не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень суду не надав, тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

З частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, за перевищення встановленої швидкості руху.

15 грудня 2013 року інспектором ДПС ВДАІ Коломийського МВ УМВС, ОСОБА_2, винесено постанову серії АБ2 № 034486 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що він, 15 грудня 2013 року в с. Матіївці, по вул. Грушевського, Коломийського району, Івано-Франківської області, дорога Н-10, о 06 год. 46 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_3, порушив встановлену швидкість руху, рухався зі швидкістю 86 км/год., чим порушив п.12-4 ПДР. Швидкість була зафіксована приладом «Беркут» № 0808011.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам позивач заперечив факт порушення правил дорожнього руху, оскільки працівник ДАІ всебічно, повно та об'єктивно не з'ясував обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

При цьому пунктом 1.6 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року Про організацію роботи підрозділів ДАІ вказано на необхідність виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР України (фото, -відео матеріалів, показів свідків тощо). Жодного з цих доказів при розгляді адміністративної справи відносно позивача не має.

Згідно пояснень позивача, 15 грудня 2013 року, приблизно о 06 год., він дійсно рухався на власному автомобілі НОМЕР_4, в с. Матіївці, Коломийського району. Однак встановлену швидкість руху не порушував, та рухався десь зі швидкістю 60 км/год. Під час руху, його обігнав автомобіль Марки ВАЗ 2108, та саме швидкість автомобіля, який його обганяв, було зафіксовано працівниками ДАІ, а не швидкість руху автомобіля позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючи в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами, що мають фото кінозйомки, відеозапису притягаються власники транспортних засобів.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідач не надав суду заперечень, жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача, не подав до суду всі наявні у них документи та матеріали, що підтверджують вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому встановити в суді правомірність прийнятого відповідачем рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення неможливо, суд вважає, що постанова про накладення на відповідача адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

На підставі ст. 94 КАС України, судові витрати по справі слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись статтями 9, 11, 12, 17, 70, 71, 99, 128, 159-163 КАС України, ч.1 ст.122, ст.ст. 251, 280, 283, 287, п.3 ч.1 ст. 288, ст.289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 034486 від 15 грудня 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень - скасувати, провадження у справі - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.