Справа № 10738/10/1570
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1, (довіреність від 05.01.2011 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Тарутинського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення 3144,85 гривен, -

В С Т А Н О В И В :

Тарутинського районного центру зайнятості, 09 листопада 2010 року звернувся в Одеський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 3144,85 гривен.

В обґрунтування позовних вимог, в позові зазначено, що на підставі наданих до центру зайнятості ОСОБА_2, заяв, останньому надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. ОСОБА_2, перебував на обліку в Тарутинському районному центрі зайнятості як безробітний з 16.07.2009 року по 15.08.2010 року. З довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 17.08.2010 року, встановлено, що ОСОБА_2, є фізичною особою підприємцем з 30 липня 2007 року, проте в заяві про надання статусу безробітного не зазначив, що він зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. За період з 23.07.2009 року по 07.07.2010 рік, відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю в сумі 3144,85 гривен. 18.08.2010 року директор Тарутинського районного центру зайнятості видано наказ № 34 про повернення коштів виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2, 10.09.2010 року, відповідач отримав від центру зайнятості претензію про необхідність повернення коштів протягом 15 днів однак добровільно не сплатив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч.11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Приписами ч. 4 ст.128 КАС України, визначено, що у разі повторного неприбуття відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, та належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

На адресу реєстрації відповідача - ОСОБА_2, : 68550, Одеська область, Тарутинський район, с. Виноградівка, вул. Молодіжна, 9, направлялися судові повістки про виклик у судове засідання: на 16.12.2010 року, яке отримане відповідачем своєчасно, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 22); на 11.01.2011 року, поштове відправлення повернуто до суду з відміткою пошти: «за зазначеною адресою не проживачє».

Відповідач, в судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомляв, заперечення проти адміністративного позову не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до пп. б ч. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

ОСОБА_2, як фізична особа-підприємець (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований Тарутинською районною державною адміністрацією виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області 30.07.2007 року, що підтверджено довідкою з ЄДР (а.с. 11)

Згідно ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення»безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»встановлено види забезпечення: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога по частковому безробіттю.

ОСОБА_2, 23 липня 2009 року звернувся до Тарутинського районного центру зайнятості з заявою про вирішення питання працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У поданій ОСОБА_2, заяві про надання статусу безробітного від 23.07.2009 року зазначено, що він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (а.с. 9).

З довідки Тарутинського районного центру зайнятості № 1384/02/05 від 21.09.2010 року (а.с. 12) та акту від 18.08.2010 року (а.с. 13), вбачається, що відповідачу виплачено за період з 23.07.2009 року по 07.07.2010 року 3144,85 грн.

15.08.2010 року, згідно наказу № НТ 100816 від 16.08.2010 року, відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується записом в персональній картці (а.с. 8).

Тарутинським районним центром зайнятості 17.08.2010 року отримано довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у якій містяться запис: від 30.07.2007 року про включення відомостей про фізичну особу підприємця;.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 та ч.15 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

До витягу з Єдиного державного реєстру стосовно фізичної особи-підприємця можуть вноситись наступні відомості про стан фізичної особи-підприємця: зареєстровано; в стані припинення; підприємницької діяльності - внесено рішення фізичної особи-підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності, судове рішення про визнання фізичної особи-підприємця банкрутом або судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов'язане з її банкрутством; припинено - проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 11), в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця відсутній.

Таким чином, на момент отримання статусу безробітного 23.07.2009 року, ОСОБА_2, не здійснив обовязкові заходи для припинення державної реєстрації підприємницької діяльності передбачені в ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», а отже, і не мав права перебувати у статусі безробітного та права на отримання допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказу Тарутинського районного центру зайнятості № 34 від 18.08.2010 року ОСОБА_2, зобовязано повернути кошти наданої допомоги по безробіттю в сумі 3144,85 гривен (а.с. 14).

30.08.2010 року відповідачу було направлено претензію щодо повернення незаконно отриманих коштів в сумі 3144,85 грн. за період перебування у статусі безробітного з 23.07.2009 року по 07.07.2010 року. Претензія отримана відповідачем 10.09.2010 року, проте кошти в сумі 3144,85 грн., не повернуті.

Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вище викладене, а також що позивачем доведено, що ОСОБА_2, набув статус безробітного та отримував допомогу по безробіттю в порушення приписів діючого законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, заснованими на діючому законодавстві, підтверджуються доданими до позову документами, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 69-71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Тарутинського районного центру зайнятості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; адреса: 68550, Одеська область, Тарутинський район, с. Виноградівка, вул. Молодіжна, 9) на користь Тарутинського районного центру зайнятості на р/р. 0447, , ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, кошти витрачені на виплату допомоги по безробіттю в розмірі 3144 (три тисячі сто сорок чотири) гривни 85 копійок.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 12 січня 2011 року.

Суддя Вовченко O.A.

12 січня 2011 року