Справа № П/811/721/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2015 рокусправа № П/811/721/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року по справі № П/811/721/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенка Віталія Володимировича від 23.01.2015 року №18801681 про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно;

- зобов'язати Відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 та видати витяг з держанвого реєстру прав.

В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення Відповідач не діяв на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством, що свідчить про необхідність його скасування.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2012 року у справі №2-4321/1 1 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.10).

20.01.2015 року Позивач звернулась до Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, Разом із заявою були подані документи які відповідно до Порядку необхідні для проведення державної реєстрації права власності та вищезазначене рішення суду.

Відповідно до архівної довідки №112886 від 15.12.2014 року за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 належить на праві власності Ѕ житлового будинку, рішення суду від 13.02.2012 року/ Кіровський районний суд м. Кіровограда.

23 січня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенко В.В. було прийнято рішення №18801681 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зазначене рішення було обґрунтовано тим, що документи подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме в технічному паспорті НОМЕР_1 від 30.05.2012 року виданого Кіровоградським обласним об'єднаним бюром технічної інвентаризації містяться відомості про самовільно побудований об'єкт нерухомого майна.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення зазначеного рішення, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність винесення рішення №18801681 від 23.01.2015 року та зобов'язання державного ресторатора провести державну реєстрацію прав на нерухоме майно є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державним реєстратором з поданого Позивачем судового рішення та документів на час прийняття рішення неможливо було встановити, на яку саме частку домоволодіння було визнано право власності за ОСОБА_1,

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

У відповідності з ч.1 ст.24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Зміст зазначених правових норм вказує на те, що державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою зокрема фактів переходу прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для переходу права власності зокрема може бути судове рішення, яке набрало законної сили. Однак, заявнику може бути відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності, у випадку, якщо подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Позивач звернулась до реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2012 року, яким за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1.

Проте, зі змісту зазначеного судового рішення вбачається, що воно не містить відомостей технічної інвентаризації зазначеного об'єкта нерухомого майна, а саме, відсутній опис нерухомого майна, що робить неможливим проведення ідентифікації майна та встановлення відповідність заявлених прав документам Позивача.

В свою чергу, приписами п.42 Порядку проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013, № 868, встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із зазначеним судовим рішенням, Позивачем була подана до Відповідача архівна довідка Кіровоградської БТІ №112886 від 12.12.2014 року, в якій зазначено про наявність у неї права власності на Ѕ частку домоволодіння та технічний паспорт НОМЕР_1, виготовлений 30.05.2012 року ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації».

Однак, як свідчать відомості зазначеного технічного паспорту, в ньому міститься запис про самовільну побудову у 2010 році гаража під літ. «К».

Так, положеннями п.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

У відповідності до положень п.49 зазначеного Порядку, для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або їх письмову заяву про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт.

Отже, при проведенні державної реєстрації права власності на домоволодіння, в якому одна із побудов була новозбудована та незареєстрована, заявник має подати до реєстраційної служби також документ, що підтверджує наявність права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться новозбудований об'єкт та документ, що засвідчує факт прийняття його у експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не був поданий до державної реєстраційної служби документ, що засвідчує право власності на земельну ділянку, на якій був побудований гараж під літ. «К» та документ, що засвідчує факт прийняття його в експлуатацію.

Відтак, у державного реєстратора була відсутня можливість встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, оскільки належність новозбудованого об'єкту, який є частиною домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 документально підтверджена не була, що в свою чергу унеможливлює законного здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Отже, висновки Відповідач щодо необхідності відмови у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно ґрунтуються на приписах чинного законодавства та відповідають реальним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року є обґрунтованою та законною, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2015 року по справі № П/811/721/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим