Справа № 2а/1570/3239/2011
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/3239/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі Кулішенко Є.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю);

представника прокуратури ОСОБА_3 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі, за участю прокуратури м. Одеси, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2011 року № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту перевірки № 106/16-3/22447150/18 від 30.03.2011 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правомірності визначення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.03.2008 року по 31.12.2010 року, Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Одесі були винесені податкове повідомленнярішення від 18.04.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 375539 грн., у тому числі 250359 грн. - за основним платежем та 125180 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та податкове повідомленнярішення № НОМЕР_2 від 18.04.2011 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2008 року на суму 197389 грн., за серпень 2008 року на суму 5142 грн., за липень 2010 року на суму 62332 грн., всього на суму 264863 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 132431 грн. Позивач не згоден з висновками акту перевірки та прийнятими податковими повідомленнямирішеннями, вважає їх протиправними, оскільки встановлені «порушення»базуються лише на розбіжностях між податковими зобов'язаннями (податковим кредитом) позивача та податковим кредитом (податковими зобов'язаннями) контрагентів, що містяться в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Крім того, позивач зазначає, що відповідач, при виявлені таких розбіжностей, не звернувся до нього з відповідним запитом, що в свою чергу передбачено п.4.15 Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів. Також позивач вказує, що при вивченні посадовою особою, що проводила перевірку, декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 за вказаний період, частина розбіжностей, зазначених у додатках №№ 1, 2 до ОСОБА_2 обумовлена помилками, допущеними працівником підрозділу ведення та захисту податкової звітності податкового органу при введенні податкової звітності до електронної бази податкової звітності з паперового носія. Крім того, позивач зазначає, що правильність визначення податкових зобов'язань, та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.03.2008 по 31.07.2010р. вже була перевірена документальними перевірками податкових органів, в ході яких посадові особи податкових органів на підставі первинних документів досліджували обґрунтованість зазначених підприємством у податкових деклараціях сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, проте посадова особа, що проводила перевірку 30.03.2011 року, не направила письмового запиту з вимогою пояснити наявні у базі податкового органу розбіжності, обмежившись лише переліченням таких розбіжностей в акті, на підставі чого і було зроблено висновок про порушення підприємством вимог податкового законодавства. Також, позивач зазначає, що значна частина проведених звірок (згідно додатків № 1, 2 до ОСОБА_2 перевірки), була здійснена ще у 2009р., а також частково у 2010р.та в 2011р., що свідчить про неврахування у висновках ОСОБА_2 тих уточнюючих розрахунків, які могли бути поданими після дат проведених звірок.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач не мав права проводити документальну невиїзну перевірку, оскільки копія наказу та повідомлення про проведення перевірки були вручені позивачу вже після того, як вона мала бути проведена, а саме 30.03.2011 року о 19 год. 00 хв. Таким чином, позивач вважає, що оскільки проведення перевірки та складання акту було безпідставним та незаконним, податкові повідомлення-рішення від 18.04.2011 року № та №, прийняті за результатами такої перевірки є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов (Т.1 а.с.126-128), в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки в ході проведеної перевірки позивача встановлено, що за даними декларацій з податку на додану вартість, додатків №5, бази автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України по СП «Панком-Юн»встановлено розбіжності по податковим зобов'язанням та по податковому кредиту. Відповідач зазначив, що станом на 30.03.2011 року розбіжності за період з березня 2008 року по грудень 2010 року по податковим зобов'язанням становлять 534 966, 70 грн. Також, при проведенні аналізу бази даних встановлено перелік контрагентів (Додаток №1 до акту перевірки), якими задекларований податковий кредит по товарам (роботам, послугам), отриманим від СП «Панком-Юн», в той час, як СП «Панком-Юн»не задекларовано податкові зобов'язання у відповідних податкових періодах. Таким чином, як зазначає відповідач, в ході проведеної перевірки виявлено порушення позивачем пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.7.1, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР, в результаті чого встановлено заниження податку, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 250 359 грн. та встановлено завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 202 531 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на підстави та обґрунтування, викладені у позовній заяві.

Представник Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Представник прокуратури підтримав заперечення відповідача та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та прокурора судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

Спільне українсько-англійське підприємство «Панком-Юн»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю 21.10.1998 року зареєстроване виконавчим комітетом Одеської міської ради за № 1 003203, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серії А00 № 253747 (Т.1, а.с. 97). Згідно довідки № 5349 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, основними видами діяльності позивача за КВЕД є: 37.10.0 - оброблення металевих відходів та брухту, 51.52.2 - оптова торгівля чорними та кольоровими металами в первинних формах та напівфабрикатами з них, 31.30.0 - виробництво ізольованого проводу та кабелю, 35.11.0 - будування та ремонт суден (Т.1, а.с. 98).

Позивача взято на податковий облік в органах державної податкової служби та станом на момент розгляду справи СП «Панком-Юн»перебуває на обліку в СДПІ по роботі з ВПП у місті Одесі.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2011 року на підставі наказу від 29 березня 2011 року № 195, виданого в.о. заступника голови ДПА начальника СДПІ по роботі з ВПП у місті Одесі (Т.1, а.с.201) та повідомлення про проведення 30.03.2011 року документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.03.2011 року за № 11325/10/16-3 (Т.1, а.с.202), головним державним податковим ревізор-інспектором відділу податкового супроводження підприємств сфери промислового виробництва СДПІ по роботі з ВПП у місті Одесі радником податкової служби ІІІ рангу ОСОБА_4 проведено документальну невиїзну перевірку спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн»у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю з питання достовірності даних по наявним розбіжностям по податковим зобовязанням та по податковому кредиту за період з 01.03.2008 року по 31.12.2010 року.

Судом встановлено, що 31.03.2011 року позивачем направлено скаргу начальнику СДПІ по роботі з ВПП у місті Одесі за № 31, в якій позивач, зокрема, просив не складати акт за результатами проведеної перевірки, а у випадку складення акту, не враховувати його результати, та не виносити податкових повідомлень-рішень і не змінювати даних у картці особового обліку платника податків СП «Панком-Юн», посилаючись на незаконне проведення такої перевірки (Т.1, а.с.42-44).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, за результатами вказаної перевірки був складений акт перевірки № 106/16-3/22447150/18 від 30.03.2011 року (Т.1, а.с. 17-24), яким встановлено порушення позивачем пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 7.1., пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого встановлено: заниження податку, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 250359 грн., в тому числі по періодах: травень 2008 року на 117421 грн. та листопад 2008 року на 132938 грн.; завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника на загальну суму 202531 грн. в тому числі: квітень 2008 року на суму 197389 грн., серпень 2008 року на суму 5142 грн.; завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів на загальну суму 62332 грн., в тому числі по періодах: липень 2010 року на суму 62332 грн.; завищення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 310808 грн., в тому числі по періодах: липень 2008 року, вересень-листопад 2008 року, січень- травень 2009 року, липень-грудень 2009 року, січень-травень 2010 року, вересеньжовтень 2010 року, грудень 2010 року; завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на суму 3970 грн., в тому числі по періодах: грудень 2010 року на суму 3970 грн. (Т.1, а.с.23-24)

Згідно відмітки вхідного штампу, копію вказаного акту позивачем отримано 01.04.2011 року (Т.1, а.с.24).

Судом встановлено, що 07.04.2011 року за № 36 СП «Панком-Юн»надало начальнику Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі заперечення до акту перевірки № 106/16-3/22447150/18 від 30.03.2011 року, в яких зазначило, що вважає, що перевірка була проведена безпідставно, з порушенням встановленого порядку, а висновки, викладені в акті, є необґрунтованими та помилковими (Т.1, а.с.207-215).

13.04.2011 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Одесі за № 14138/10/16-334 надано відповідь на заперечення від 07.04.2011 року за № 36, в якій повідомлено, що висновки акту від 30.03.2011 року № 106/16-3/22447150/18 залишаються без змін, а заперечення СП «Панком-Юн»від 07.04.2011 року за № 36 без задоволення( Т.1, а.с.218)

На підставі вищезазначеного акту перевірки № 106/16-3/22447150/18 від 30.03.2011 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Одесі були винесене податкове повідомлення рішення від 18.04.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 375539 грн., у тому числі 250359 грн. - за основним платежем та 125180 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, за порушення позивачем п.п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3, п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість (Т.1, а.с.13) та податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 18.04.2011 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2008 року на суму 197389 грн., за серпень 2008 року на суму 5142 грн., за липень 2010 року на суму 62332 грн., всього на суму 264863 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 132431 грн. за порушення позивачем п.п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3, п. 7.1, п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість (Т.1, а.с.14).

Суд вважає, що оскаржувані позивачем повідомлення-рішення прийняті відповідачем безпідставно та необґрунтовано, а отже вказані рішення підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

За перевіряємий період діяльності позивача порядок формування податкового кредиту та повернення бюджетного відшкодування визначався Законом України Про податок на додану вартість (надалі-Закон).

Як зазначається в акті перевірки, при перевірці СП «Панком-Юн»було розглянуто податкові декларації з податку на додану вартість, додаток № 5 за період з 01.03.2008 по 31.12.2010 років та базу «автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», за даними яких, встановлено розбіжності по податковим зобовязанням та по податковому кредиту. Станом на 30.03.2011 року розбіжності за період з березня 2008 року по грудень 2010 року заниження по податковим зобов'язанням становлять 534 966,70 грн. в тому числі по періодам: 2008 рік (березень-грудень) - 371 705,36 грн., 2009 рік - 45 800,80 грн., 2010 рік -117460,54 грн. Крім того, в акті зазначено, що при проведенні аналізу бази даних встановлено перелік контрагентів (Додаток 1 до акту перевірки), якими задекларований податковий кредит по товарам (роботам, послугам), отриманим від СП «Панком-Юн», в той час, як СП «Панком-Юн»не задекларовано податкові зобов'язання у відповідних податкових періодах. Таким чином, як зазначив відповідач, в порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» СП «Панком-Юн»занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 534 966,70грн.

Данні стосовно податкових зобовязань по платнику ПДВ - СП «Панком-Юн»відображені в Додатку № 1 до акту перевірки (звітна форма «Деталізована інформація щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України за перевіряємий період») (Т.1, а.с.25-34). Так, зокрема, у вказаному додатку відображені звітні періоди, дати звірок, данні контрагентів (покупців) позивача, а також суми ПДВ та відхилення, встановлені по вказаним сумам ПДВ.

Згідно пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість»(який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) об`єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Відповідно до п.7.1 ст.7 Закону (який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України, документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як вже встановлено судом, перевірка проводилась на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 за період з 01.03.2008 по 31.12.2010 років та згідно даних бази «автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».

Водночас, судом встановлено, що 23.03.2011 року за № 1/0437/10/16-354 Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Одесі на адресу СП «Панком-Юн»направлено лист разом із переліком розбіжностей по податковим зобовязанням та податковому кредиту в розрізі контрагентів, в якому запропоновано позивачу, на підставі п. 201.6 ст. 201 Податкового Кодексу України, усунути наявні розбіжності шляхом подання уточнюючих розрахунків (Т.1, а.с.45). При цьому, в даному листі податковим органом не ставилося питання щодо надання позивачем жодних пояснень чи підтверджуючих первинних документів. Вказаний лист було отримано представником позивача 28.03.2011 року за вхідним № 35, що підтверджується відповідним штампом на даному листі.

Відповідно п. 201.6 ст. 201 Податкового Кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

При цьому, як вже встановлено судом, перевірка позивача була проведена вже 30.03.2011 року без врахування часу для надання позивачу можливості подати відповідні уточнюючі розрахунки, зазначені в листі СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі від 23.03.2011 року за № 1/0437/10/16-354. Тобто, перевірку було проведено без дотримання десятиденного строку, передбаченого п. 201.6 ст. 201 Податкового Кодексу України, що в свою чергу позбавило позивача можливості надати відповідні докази.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом, який проводив перевірку, не було направлено відповідних запитів позивачу з вимогою пояснити наявні у базі податкового органу розбіжності, та в свою чергу, перевіряючий обмежився лише переліченням таких розбіжностей в акті перевірки та додатках до нього без отримання від позивача будь-яких доказів та пояснень.

В свою чергу, позивачем та представником позивача до суду були надані завірені належним чином копії: податкових декларацій та додатків до податкових декларацій (Т.1, а.с.56-68,145-160,183-198). Вказані докази були дослідженні судом, та жодних розбіжностей, встановлених податковим органом в акті перевірки та зазначених в Додатку № 1 до акту перевірки, між податковими зобовязаннями позивача, зазначеними в додатках до податкових декларацій судом не встановлено.

Так, наприклад в Додатку № 1 до акту перевірки зазначається, що за звітній період 31.03.2008 року (дата звірки 18.12.2009року) по податковим зобовязанням позивача з контрагентом ТОВ «Електротехніка»сума ПДВ становить 156444,80 грн., за даними СП «Панком-Юн»у формі TOB - 3807,52 грн., відхилення суми ПДВ становить 152637,28 грн.

Проте, в матеріалах справи наявна довідка ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 08.08.2008 року № 8092/23-512/22447150/07/62 про результати виїзної позапланової перевірки СП «Панком-Юн» у вигляді ТОВ з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2008 року (Т.1,а.с.161-182). Як зазначається у вказаній довідці, коригування податкових зобов'язань на основі попередніх звітних періодів ( + чи -) СП «Панком Юн»TOB здійснено коригування податкових зобов'язань - самостійне виправлення помилки, що міститься у раніше поданій податковій декларації на суму 156444,84 грн. Коригування проведено у зв'язку з тим, що 18.03.2008 р. СП «Панком-Юн»у формі ТОВ виписало TOB «Електротехніка»податкову накладну № 114 на продаж заготівки мідної для волочення. В порушення пп.7.2.3 п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97 - BP від 03.04.1997 р. СП «Панком-Юн»у формі TOB не включило до складу податкових зобов'язань березня 2008 р. суму ПДВ 156444,87 грн. Відповідно до Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, затвердженого наказом ДПАУ № 166 від 30.05.1997 р. у рядку 8.1 податкової декларації з ПДВ відображається сума податку, яка збільшує або зменшує суму податкового зобов'язання в результаті самостійного виправлення платником помилки, що міститься в раніше поданій податковій декларації. Таким чином, сума податкових зобовязань по р.9 Декларації з ПДВ за квітень 2008 року складає за даними платника 10275819 грн., за даними перевірки - 10275819 грн., розбіжностей немає (Т.1, а.с.178).

Тобто, як вбачається з викладеного, причиною вказаних розбіжностей було неврахування податковим органом, зробленою СП «Панком-Юн»у формі ТОВ у декларації з ПДВ за квітень 2008 року коригування податкових зобовязань березня 2008 року і як наслідок безпідставне зазначення в акті перевірки відхилення суми ПДВ у розмірі 152637,28 грн.

Водночас суд зазначає, що зазначені позивачем в позовній заяві пояснення стосовно відсутності відхилень по сумам ПДВ за податковими зобовязаннями СП «Панком-Юн»у формі ТОВ знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. В свою чергу, представник відповідача, у судовому засіданні не зміг пояснити суду яким саме чином податковим органом були встановлені відхилення сум ПДВ по податковим зобовязанням позивача і чому не було враховано відповідні данні, зазначені позивачем у податкових деклараціях, додатках до них, а також у коригуваннях до податкових зобовязань. Тобто, як вбачається з викладеного позивачем було правомірно та обґрунтовано відображено свої податкові зобовязання, а отже посилання відповідача на порушення позивачем п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»щодо заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість є безпідставним.

Також, перевіркою за даними податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 за період з 01.03.2008 по 31.12.2010 років та бази «автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України»встановлено, що станом на 30.03.2011 року розбіжності за період з березня 2008 року по грудень 2010 року завищення по податковому кредиту складає 296 839,36 грн., в тому числі по періодам: 2008 рік (березень-грудень) 219298,90 грн., 2009 рік - 18974,56 грн., 2010 рік 58565, 90 грн. Перевіркою встановлено, що при проведенні аналізу бази даних встановлено перелік контрагентів (додаток №2 до акту перевірки), якими не нараховано та відповідно не сплачено до бюджету ПДВ по взаємовідносинам з СП «Панком-Юн». Таким чином, як зазначив відповідач, в порушення п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» СП «Панком-Юн»завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 219 298,90 грн.

Проте суд з висновками відповідача, зробленими в акті перевірки, не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до положення п.1.7 ст. 1 Закону (який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п. 1.5., 1.6 Закону України «Про податок на додану вартість»(який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) звітний (податковий) період - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету. Податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, що визначена згідно з цим Законом.

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону (який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість (який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до абз. 1 п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно п.п. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача) податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за перевірений період були надані податкові декларації та податкові накладні, що знаходяться в матеріалах справи, які оформлені у відповідності до вимог 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(який діяв на момент формування податкового кредиту та податкових зобовязань позивача), що в свою чергу в судовому засіданні не було спростовано представником відповідача.

Відповідно до п.4.15 Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженими наказом ДПА України від 18.04.2008р. № 266 (із змінами та доповненнями), якщо платником ПДВ (постачальником) до податкових зобов'язань включено суму ПДВ меншу, ніж контрагентом (отримувачем) до податкового кредиту, працівники підрозділу оподаткування юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (постачальник), та органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (отримувач), відповідно до пункту 3 статті 11, пункту 3 статті 111 Закону N 509 звертаються в письмовій формі до таких платників ПДВ щодо одержання пояснень та їх документальних підтверджень з метою встановлення причин розбіжностей даних, що містяться у поданій ними податковій звітності з податку на додану вартість, виявлених під час камеральної перевірки, та/або за результатами автоматизованого співставлення.

Проте, судом вже встановлено, що відповідач не звертався до позивача з відповідним запитом.

Данні стосовно податкового кредиту по платнику ПДВ - СП «Панком-Юн»відображені в Додатку № 2 до акту перевірки (звітна форма «Деталізована інформація щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України за перевіряємий період») (Т.1, а.с.35-41). Так, зокрема, у вказаному додатку відображені звітні періоди, дати звірок, данні контрагентів (продавців) позивача, а також суми ПДВ та відхилення, встановлені по вказаним сумам ПДВ.

Судом встановлено, що порушення, які визначені відповідачем при проведенні вищезазначеної перевірки базуються лише на розбіжностях між податковими зобов'язаннями (податковим кредитом) позивача та податковим кредитом (податковими зобов'язаннями) контрагентів, що містяться в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Суд зазначає, що єдиною підставою для настання відповідальності платника податку, є неможливість підтвердження сум податку, включеного до складу податкового кредиту, податковими накладними.

В свою чергу, на підтвердження правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум ПДВ, СП «Панком-Юн»надані до суду належним чином завірені копії податкових декларацій з податку на додану вартість, а також копії відповідних податкових накладних (Т.1,а.с.69-96,145-197,229-250, Т.2,а.с.1-250, Т.3, а.с.1-249). З яких судом встановлено, що суми податку на додану вартість, зазначені в податкових деклараціях позивача збігаються із сумами, які зазначені у відповідних податкових накладних, наданих позивачу його контрагентами (продавцями).

При цьому, представник відповідача, у судовому засіданні не зміг пояснити суду яким саме чином податковим органом були встановлені відхилення сум ПДВ по податковому кредиту позивача і чому не було враховано відповідні данні, зазначені позивачем у податкових деклараціях та додатках до них, а також у податкових накладних.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем у відповідності до вимог пп. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість віднесено до складу податкового кредиту податок, сплачений в ціні придбаних товарів, на підставі податкових накладних, оформлених належним чином та виданих підприємствами, які мають статус платника податку на додану вартість.

Також, судом враховується те, що при проведенні вказаної перевірки, перевіряючими не було взято до уваги і той факт, що правильність визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ за період з 01.03.2008 по 31.07.2010р. вже була перевірена документальними перевірками податкових органів, в ході яких посадові особи податкових органів на підставі первинних документів досліджували обґрунтованість зазначених підприємством у податкових деклараціях сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, про що, зокрема, свідчить довідка ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 08.08.2008 року № 8092/23-512/22447150/07/62 про результати виїзної позапланової перевірки СП «Панком-Юн»у вигляді ТОВ з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2008 року (Т.1, а.с.161-182).

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до п.п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Судом встановлено, що копію наказу від 29 березня 2011 року № 195, виданого в.о. заступника голови ДПА начальника СДПІ по роботі з ВПП у місті Одесі (Т.1, а.с.201) та повідомлення про проведення 30.03.2011 року документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.03.2011 року за № 11325/10/16-3 (Т.1а.с.202) було отримано позивачем 30.03.2011 року о 19 год. 00 хв., про що свідчать відповідні розписки управляючої ОСОБА_5 При цьому, у пункті 2 вказаного наказу прямо зазначено, що перевірку СП «Панком-Юн»у вигляді ТОВ провести з 30.03.2011 року тривалістю один робочий день. Як вбачається з вказаних розписок, позивачем було зазначено, що питання, щодо яких проводиться перевірка, можуть бути належним чином досліджені лише під час виїзної документальної перевірки.

Тобто, як вбачається з викладеного, перевірку було проведено взагалі без відома підприємства.

Таким чином, у відповідача були відсутні умови для проведення перевірки, оскільки, як вже встановлено судом копію наказу та повідомлення про проведення такої перевірки позивачем було отримано 30.03.2011 року о 19 год. 00 хв., тобто після того, як така перевірка була проведена.

Водночас, як вже встановлено судом, перевірку було проведено без дотримання десятиденного строку, передбаченого п. 201.6 ст. 201 Податкового Кодексу України, що в свою чергу позбавило позивача можливості надати відповідні докази на підтвердження відсутності розбіжностей по податковим зобовязанням та податковому кредиту.

Зазначене вище свідчить про недотримання відповідачем вимог чинного законодавства при проведені документальної позапланової невиїзної перевірки СП «Панком-Юн»у вигляді ТОВ з питання достовірності даних по наявним розбіжностям по податковим зобовязанням та по податковому кредиту за період з 01.03.2008 року по 31.12.2010 року.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що при проведені перевірки СП «Панком-Юн»обставини щодо достовірності даних по наявним розбіжностям по податковим зобовязанням та по податковому кредиту за період з 01.03.2008 року по 31.12.2010 року були встановлені не обєктивно, без дослідження належних доказів, що в свою чергу призвело до необґрунтованих висновків в акті перевірки та як наслідок, до винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду належних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі від 18.04.2011 року № та № є протиправними, та відповідно підлягають скасуванню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86,158 163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

АдАдміністративний позов спільного українсько-англійського підприємства «Панком-Юн» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі, за участю прокуратури м. Одеси, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2011 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі від 18.04.2011 року № НОМЕР_1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі від 18.04.2011 року № НОМЕР_2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 22 листопада 2011 року.

Суддя О.М. Соколенко