Справа № 1570/4118/2012
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2012-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/4118/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2012 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Інвест»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Інвест»звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси в якому позивач просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.03.2012 року № НОМЕР_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що факт виконання робіт за договорами субпідряду підтверджується належними документами, а саме актами прийому-передачі виконаних робіт, актами, передбаченими будівельними нормами за формою КБ-2, КБ-3, у випадках, передбачених договорами факт передачі будівельних матеріалів засвідчується актами прийому-передачі матеріалів, підписаними сторонами. За таких обставин, позивач вважає, що угоди, укладені позивачем з його контрагентом ТОВ «Реконструкція» спрямовані на настання реальних правових наслідків та позивач правомірно відніс суми податкового кредиту, сформованого на підставі вказаних угод до складу податкового кредиту у лютому-квітні 2011 року, а тому податкове повідомлення-рішення, прийняте ДПІ у Приморському районі м. Одеси є неправомірним та підлягає скасуванню.

В судове засідання представники позивача та відповідача не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, проте представник позивача у клопотанні про залучення документів до матеріалів справи просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС була проведена невиїзна позапланова документальна перевірка ТОВ «Альтінг Інвест»щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ «Реконструкція»за період лютий 2011 квітень 2011 року, за результатами якої складений акт від 05.03.2012 року № 24/22-5/35118359, яким встановлено, що позивачем порушено ст. 198 ПК України в результаті чого позивачем завищено податковий кредит за лютий 2011 року 51864,98 грн., березень 2011 року 10098,8 грн. та квітень 2011 року - 25158,48 грн. за рахунок постачальника ТОВ «Реконструкція» чим занижено сплату податку на додану вартість за лютий-березень 2011 року на вищевказані суми (а.с.9-18).

На підставі вказаного акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.03.2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 87122,26 грн. (а.с.19).

Судом встановлено, що згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2011 року ТОВ «Альтінг-Інвест»задекларувало податкового кредиту у сумі 106041 грн., за березень 2011 року - 113337 грн. та за квітень 2011 року - 98814 грн. та згідно додатків № 5 до вищевказаних податкових декларацій - розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів вбачається, що одним з контрагентів позивача у лютому-квітні 2011 року було ТОВ «Реконструкція».

Судом встановлено, що ТОВ «Альтінг-Інвест» включило до складу податкового кредиту у лютому-квітні 2011 року суму податкового кредиту у загальному розмірі 87122,26 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Реконструкція».

Відповідно до ч 1. ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Судом встановлено, що між ТОВ «Альтінг-Інвест»(генеральний підрядник) та ТОВ «Реконструкція»(субпідрядник) укладений договір субпідряду № 01/02-2011 від 01.02.2011 року, відповідно до якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобовязання своїми та/ або залученими силами виконати наступні роботи: облаштування фасадного освітлення третього офісного поверху в рекреаційно-житловому комплексі за адресою м. Одеса, вул. В.Инбер 3,5,7.

Відповідно до п. 3 договору субпідрядник надає Генеральному підряднику по закінченню робіт Акт приймання виконаних робіт, передача ремонтних робіт субпідрядником та приймання їх генеральним підрядником оформляються актом, який підписується обома сторонами (а.с.20-21).

Згідно специфікації до договору № 01/02-2011 від 01.02.2011 року вартість робіт складає 31243,42 грн., в тому числі ПДВ 5207,24 грн. (а.с.22).

03 лютого 2011 року була укладена додаткова угода № 1 до договору субпідряду № 01/02-2011 від 01.02.2011 року, відповідно до умов якого субпідрядник зобовязується виконати додаткові роботи з бетонування місць під опори фасадного скління на 17-18 поверхах в рекреаційно-житловому комплексі за адресою: м. Одеса, вул. В.Инбер, 3,5 (а.с.25).

Вартість додаткових робіт, згідно додаткової угоди визначається в специфікації, згідно якої вартість робіт складає 9983,98 грн. (а.с.26).

18 лютого 2011 року сторонами був підписаний акт приймання здачі виконаних робіт до договору № 01/02-2011 року від 01.02.2011 року, згідно якого субпідрядник здав, а генпідрядник прийняв роботи з облаштування фасадного скління 3-го офісного поверху рекреаційно-житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. В.Инбер, 3,5,7, а також акт № 2 приймання-здачі виконаних робіт, відповідно до якого субпідрядник здав, а генпідрядник прийняв роботи з бетонування місць під опори фасадного скління 17-18 поверхів (а.с.24,27).

Підтвердження господарської операції ТОВ «Реконструкція»виписана податкова накладна № 133 від 17.02.2011 до договору субпідряду від 01.02.2011 року № 01/02-2011 на загальну суму 41227,40 грн. в тому числі ПДВ 6871,23 грн. (а.с.97).

01 лютого 2011 року між ТОВ «Альтінг-Інвест»(генеральний підрядник) та ТОВ «Реконструкція»(субпідрядник) укладений договір субпідряда 01/02-2011.1, відповідно до якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобовязання своїми та/ або залученими силами виконати наступні роботи: облаштування цільноскляних конструкцій з безпечного загартованого скла (перегородки з розсувними дверима) на обєкті за адресою: м. Севастополь, пр. Генерала Острякова 260, ТК «Універсал». Вартість робіт по договору складає 560110,33 грн. та в загальну вартість входить вартість матеріалів Генпідрядника на суму 226790,33 грн. Передача ремонтних робіт субпідрядником та приймання їх Генпідрядником оформлюється актом, який підписується обома сторонами (а.с.28-29).

Згідно специфікації до договору № 01/02-2011.1 від 01.02.2011 року вартість робіт складає 560110,33 грн., в тому числі ПДВ 93351,72 грн. в тому числі матеріали генпідрядника на суму 226790,33 грн. (а.с.30).

Судом встановлено, що приймання-передачі матеріалів оформлювалося актами приймання-передачі матеріалів по договору № 01/02-2011.1 від 01.02.2011 року № 1 від 11.03.2011 року та № 2 від 01.04.2011 року, згідно яких субпідрядник прийняв, а генпідрядник передав для виконання робіт по договору скло загартоване (а.с.31-32).

01 квітня 2011 року був підписаний акт приймання здачі виконаних робіт до договору № 01/02-2011.1 від 01.02.2011 року на загальну суму 560110,33 грн. (а.с.33).

На підтвердження виконання договору № 01/02-2011.1 від 01.02.2011 року ТОВ «Реконструкція»виписало податкові накладні № 116 від 15.02.2011 року на загальну суму 100000 грн. з них ПДВ 16666,67 грн. (а.с.95), № 114 від 15.02.2011 року на загальну суму 83320 грн. з них ПДВ 13886,6 грн. (а.с.96), № 140 від 22.02.2011 року на загальну суму 20000 грн. з яких ПДВ - 3333,33 грн. (а.с.140), № 215 від 01.04.2011 року на загальну суму 130000 грн. з яких ПДВ 21666,67 грн. (а.с.157).

11 лютого 2011 року ТОВ «Альтінг-Інвест»(генеральний підрядник) уклало з ТОВ «Реконструкція»договір субпідряду № 11/02-2011, згідно якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобовязання своїми та/або залученими силами виконати наступні роботи: виготовлення та монтаж фасадного скління та метало пластикових вікон на обєкті за адресою: м. Южний на розі проспекта Григорівського десанту 23 та вул. Хіміків 14 Бізнес Центр «Плаза». В загальну вартість робіт входить вартість матеріалів Генпідрядника на суму 457087,52 грн. Передача ремонтних робіт субпідрядником та приймання їх Генпідрядником оформлюється актом, який підписується обома сторонами (а.с.34-35).

Судом встановлено, що будівельні матеріали для виконання умов вищевказаного договору були передані генпідрядником ТОВ «Альтінг-Інвест»субпідряднику ТОВ «Реконструкція»на підставі актів приймання-передачі матеріалів № 1 від 23.02.2011 року, № 2 від 25.02.2011 року, № 2/1 від 01.03.2011 року, № 3 від 21.03.2011 року, № 4 від 24.03.2011 року, № 5 від 31.03.2011 року (а.с.36-41).

Сторонами визначена загальна ціна на будівництво, виготовлення та монтаж фасадного скління та металопластикових вікон на обєкті БЦ «Плаза», яка складає 457087,52 грн. (а.с.42-43).

Виконання робіт з виготовлення та монтажу фасадного скління та метало пластикових вікон на обєкті БЦ «Плаза»підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт, форми КБ-2в на загальну суму 457087,52 грн. (а.с.63-70).

Вартість виконаних робіт з виготовлення та монтажу фасадного скління та метало пластикових вікон на обєкті БЦ «Плаза»у сумі 457087,52 грн. підтверджується також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 (а.с.71).

На підтвердження виконання договору ТОВ «Реконструкція»були виписані та видані податкові накладні № 141 від 22.02.2011 року та № 292 від 31.03.2011 року (а.с.101,103).

Згідно договору субпідряду від 24.02.2011 року № 24/02-2011.1, укладеного між ТОВ «Альтінг-Інвест»(генеральний підрядник) та ТОВ «Реконструкція»(субпідрядник), генеральний підрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобовязання своїми та/або залученими силами виконати наступні роботи: складання та обладнання світового ліхтаря з безпечного загартованого скла-триплекс на обєкті «санаторій»за адресою: АРК, Бахчисарайський р-н, с. Пісчане, вул. Набережна 2. Вартість робіт по договору встановлюється сторонами та складає 75347,48 грн. Передача ремонтних робіт субпідрядником та приймання їх Генпідрядником оформлюється актом, який підписується обома сторонами. В загальну вартість входить вартість матеріалів Генпідрядника на суму 48987,63 грн. (а.с.72-73).

Вартість робіт по вищевказаному договору визначена у специфікації від 24.02.2011 року, у якій крім загальної вартості виконаних робіт, визначена вартість та кількість матеріалів, що необхідна для виконання робіт за договором, а також безпосередньо вартість складання та обладнання ліхтаря, яка складає 26359 грн. (а.с.74).

Будівельні матеріали для виконання робіт зі складання та облаштування ліхтаря були передані генпідрядником ТОВ «Альтінг Інвест»та прийняті субпідрядником ТОВ «Реконструкція»згідно актів приймання-передачі матеріалів № 1 від 03.03.2011 року, № 2 від 10.03.2011 року, № 3 від 31.03.2011 року (а.с.75-77).

Виконання робіт з облаштування ліхтаря підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 31.03.2011 року (а.с.78).

ТОВ «Реконструкція»на підставі договору з обладнання ліхтаря, були видані ТОВ «Альтінг-Інвест»податкові накладні № 149 від 25.02.2011 року та № 291 від 31.03.2011 року (а.с.102,105).

Судом встановлено, що 07.03.2011 року між ТОВ «Альтінг-Інвест»(генпідрядник) та ТОВ «Реконструкція»(субпідрядник) укладений договір субпідряду № 07/03-2011.1 відповідно до якого генеральний підрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобовязання своїми та/або залученими силами виконати наступні роботи: по обладнанню ролет та безрамних перегородок з прозорого загартованого скла 10 мм на обєкті торгівельно-розважальний комплекс за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 1б. Вартість робіт встановлюється сторонами та складає 10788,33 грн. та в загальну вартість входить вартість матеріалів генпідрядника на суму 1837,45 грн. Передача ремонтних робіт субпідрядником та приймання їх Генпідрядником оформлюється актом, який підписується обома сторонами. (а.с.79-80).

Вартість робіт визначена у специфікації № 1 від 07.03.2011 року, у якій визначена також кількість та вартість матеріалів, необхідна для виконання робіт та безпосередньо вартість робіт складає 8950,88 грн. в тому числі ПДВ 1491,81 грн. (а.с.81).

Судом встановлено, що ТОВ «Альтінг-Інвест» та ТОВ «Реконструкція»21 березня 2011 року уклали додаткову угоду № 1 до договору субпідряду від 07.03.2011 року, відповідно до якої по узгодженню з генпідрядником субпідрядник зобовязується виконати додаткові роботи з часткового ремонту, запуску ролет та закріпленню склоконструкцій на обєкті торгівельно-розважальний комплекс за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 1б, вартість додаткових робіт складає 12000 грн., в тому числі ПДВ 2000 грн. (а.с.82).

Сторонами була складена специфікація № 2 від 21.03.2011 року до додаткової угоди, у якій визначена загальна вартість робіт у розмірі 12000 грн. та вартість кожного окремого етапу робіт (а.с.83).

Матеріали для виконання робіт передавались генпідрядником згідно акту приймання передачі матеріалів № 1 від 21.03.2011 року до договору субпідряду № 07/03-2011.1 від 07.03.2011 року (а.с.84).

Виконання робіт за вказаним договором підтверджується актами приймання здачі виконаних робіт № 1 від 01.04.2011 року та № 2 від 01.04.2011 року (а.с.85-86).

На виконання договору від 07.03.2011 року ТОВ «Реконструкція»виписало та видало ТОВ «Альтінг-Інвест»податкові накладні № 234 від 01.04.2011 року та № 233 від 01.04.2011 року (а.с.108-109).

Судом також встановлено, що ТОВ «Реконструкція»(орендодавець) та ТОВ «Альтінг-Інвест»(орендатор) уклали договір оренди нежитлового приміщення № 7/Ар від 05.01.2011 року, відповідно до якого орендодавець передає орендатору у користування частину належного йому (орендованого ним) нежитлового приміщення площею 20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів 32 для розміщення офісу. Строк оренди складає 3 місяці та визначається з 5 січня 2011 року (а.с.87).

Згідно акта приймання передачі нежитлового приміщення від 05.01.2011 року до договору оренди № 7/Ар від 05.01.2011 року, орендодавець передав, а орендатор прийняв нежитлове приміщення площею 20 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів 32 для розміщення офісу ТОВ «Альтінг-Інвест»(а.с.88).

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2011 року до договору оренди № 7/Ар від 05.01.2011 року, орендодавець надав, а орендар прийняв послуги по наданню в оренду нежитлового приміщення площею 20 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів 32 з 05.01.2011 року по 31.03.2011 року на загальну суму 27000 грн. в тому числі ПДВ 4500 грн. Орендар передав орендодавцю приміщення у стані, придатному для його подальшого використання. (а.с.89).

На підставі договору оренди нежитлового приміщення ТОВ «Реконструкція»виписало та видало ТОВ «Альтінг Інвест»податкові накладні від 16.03.2011 року № 256 та від 31.03.2011 року № 293 (а.с.104, 106).

Судом також встановлено, що на підставі рахунку-фактури № 27 від 10.02.2011 року ТОВ «Реконструкція»поставило ТОВ «Альтінг-Інвест»петля стіна-скло 16600, у кількості 8 шт. та петля стіна-скло 16680 у кількості 14 шт., вартістю 11094,30 грн., в тому числі ПДВ 1849,05 грн. (а.с.90) та вказаний товар був отриманий ТОВ «Альтінг-Інвест» на підставі видаткової накладної № 32 від 15.02.2011 року (а.с.91).

Підтвердженням вищевказаної угоди є податкова накладна, видана ТОВ «Реконструкція»від 15.02.2011 року № 113 на суму 11094,30 грн. (а.с.98).

Також, як встановлено судом ТОВ «Реконструкція»виставлений ТОВ «Альтінг Інвест»рахунок № 17 від 09.02.2011 року на установку світлових барєрів на обєкті за адресою: м. Одеса, вул. Корольова 33 на суму 2781,15 грн., в тому числі ПДВ 463,53 грн. (а.с.92).

Матеріали, необхідні для установки, а саме: світловий барєр GZ 470 GEZE (артикул 112726) у кількості 2 шт. на суму 2180 грн. були передані субпідряднику ТОВ «Реконструкція»генпідрядником ТОВ «Альтінг Інвест»згідно акта приймання-передачі матеріалів від 16.02.2011 року (а.с.93).

Виконання робіт з установки світлового барєру на обєкті за адресою: м. Одеса, вул. Корольова 33 підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 21.02.2011 року (а.с.94).

На виконання угоди з установки світлового барєру ТОВ «Реконструкція»виписало та видало ТОВ «Альтінг Інвест»податкову накладну від 21.02.2011 року № 138 на суму 2781,15 грн. в тому числі ПДВ 463,15 грн. (а.с.99).

Як уже зазначалося вище, передача будівельних матеріалів для виконання контрагентом ТОВ «Реконструкція»будівельних робіт за договорами субпідряду здійснювалася генеральним підрядником - ТОВ «Альтінг-Інвест»згідно актів приймання-передачі матеріалів.

Придбання матеріалів позивачем ТОВ «Альтінг Інвест»для виконання умов договорів субпідряду підтверджується договорами поставки, укладеними ТОВ «Альтінг-Інвест»з ТОВ «Арда-Дон»від 19.01.2011 року № 19/02, з ТОВ «Алюміл Україна, ЛТД»від 10.01.2011 року № 000049, з ТОВ «Ламіфлекс»від 24.02.2011 року № 2402-1, з ФОП ОСОБА_1 від 21.02.2011 року № 21-02/2011-1, з ТОВ «Корпорація ОСОБА_2»від 15.02.2011 року № 95, ТОВ «Парітет».

Отже придбання будівельних матеріалів для виконання умов договорів з ТОВ «Реконструкція»підтвердженого договорами поставки, укладеними позивачем ТОВ «Альтінг-Інвест»з постачальниками будівельних матеріалів, та первинними документами, складеними на підставі таких договорів.

Судом встановлено, що видані ТОВ «Реконструкція»податкові накладні включені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за лютий-квітень 2011 року та суми ПДВ, зазначені у цих накладних включені до складу податкового кредиту за лютий-квітень 2011 року.

Оплата вартості робіт по договорам, укладеним позивачем з контрагентом ТОВ «Реконструкція»підтверджується банківськими виписками, що знаходяться в матеріалах справи.

В акті перевірки від 05.03.2012 року № 24/22-5/35118359 перевіряючі зазначають, що правочини, здійснені між ТОВ «Альтінг Інвест»та ТОВ «Реконструкція»не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є нікчемними та в обґрунтування своїх тверджень посилаються на акт ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 20.04.2011 року № 142/23-513/32623124 «Про проведення документальної перевірки ТОВ «Реконструкція»з питань правомірності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.02.2011 року по 28.02.2011 року, яким встановлено, що у ТОВ «Реконструкція»відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби та підприємство не знаходиться за місцезнаходженням, а також на акт ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 02.02.2012 року № 33/23-214/32623124/66 «Про неможливість поведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Реконструкція».

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 71 КАС України субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обовязку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Проте, ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС, посилаючись на вищевказані акти перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси не надало їх на адресу суду, тоді, як ухвалою суду від 06.07.2012 року, та листом від 13.11.2012 року № 1570/4118/2012/35060/2012, суд зобовязав ДПІ у Приморському районі м. Одеси їх надати, однак вказані акти на адресу суду не надійшли, хоча вони є єдиною підставою для висновку відповідача про нікчемність спірних правочинів.

Суд не погоджується з твердженнями ДПІ у Приморському районі м. Одеси з наступних підстав.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено поняття господарської діяльності, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

У відповідності до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність установлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження обєктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу обєктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших обєктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

В даному випадку, виходячи з вищевикладених фактів та доказів, що їх підтверджують, суд встановив, що позивачем укладалися письмові договори субпідряду з ТОВ «Реконструкція», доставка матеріалів на обєкти підтверджувалася актами приймання-передачі будівельних матеріалів, вартість виконаних робіт за договорами встановлювалася в специфікаціях до договорів або у кошторисі, виконання договорів підтверджувалося актами приймання-передачі виконаних будівельних та монтажних робіт, податковими накладними, роботи за договорами були оплачені позивачем, про що свідчать банківські виписки, ТОВ «Реконструкція»були виписані позивачу податкові накладні, які включені до реєстру отриманих податкових накладних за лютий-квітень 2011 року.

З огляду на викладене суд робить висновок, що позивач ТОВ «Альтінг-Інвест»та його контрагент ТОВ «Реконструкція», укладаючи договори діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст. 3 ГК України.

Крім того, в акті перевірки зазначається, що у ТОВ «Реконструкція»нібито не було необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби та підприємство не знаходиться за місцезнаходженням, проте ТОВ «Альтінг-Інвест»укладало з ТОВ «Реконструкція»договір оренди нежитлового приміщення, яке перебуває в оренді у ТОВ «Реконструкція», тому останньому не має потреби мати в наявності основні фонди та технічний персонал, а також нерухомого майна, належного йому на праві власності. Також, у договорах субпідряду зазначено, що субпідрядник ТОВ «Реконструкція»може виконувати роботи своїми або залученими силами, що також не вимагає наявності основних фондів та великого технічного персоналу.

В акті перевірки зазначено, що у ТОВ «Альтінг Інвест»відсутні документи, що підтверджують переміщення матеріалів, наданих генеральним підрядником, проте вказане твердження спростовується договорами поставки та первинними документами, складеними на їх підставі, що знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, ТОВ «Реконструкція»має необхідну ліцензію для здійснення будівельної діяльності, видану 27.03.2007 року та строк дії якої складає з 26.03.2007 року по 26.03.2012 року та у додатку до вказаної ліцензії визначений перелік робіт, що має право проводити ТОВ «Реконструкція», а також ТОВ «Реконструкція», згідно Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, у перевіряємому періоді було платником податку на додану вартість.

За таких обставин, угоди, вчинені позивачем та його контрагентом, відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, не порушують публічний порядок, вони не спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність таких угод прямо законом не встановлена, а тому угоди субпідряду, укладені позивачем та його контрагентом - ТОВ «Реконструкція є чинними.

При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Тобто, факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не є вірним, виходячи з загальних засад судочинства.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до приписів ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вказані норми Цивільного та Господарського кодексів України не тільки не містять прямої вказівки на нікчемність правочину, укладеного з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави, а навпаки, вказують на можливість його оспорювання.

Водночас, положеннями Податкового кодексу України не передбачено такого права, як визнання в односторонньому порядку господарських правочинів нікчемними.

Угоди, які укладені між позивачем та контрагентами, не визнані судом недійсними і їх недійсність прямо не встановлена законом, у звязку з чим існує презумпція правомірності вказаних правочинів, а також наявність взаємних прав та обовязків сторін за такими угодами.

Отже, висновки про ознаки нікчемності укладених позивачем угод ґрунтуються на припущеннях та не підтвердженні посиланнями на будь-які первинні документи. Більше того, в висновках акта відповідач обмежився твердженнями про порушення позивачем тільки вимог ЦК України.

Отже, підстав вважати платника вчинившим никчемний правочин не має, оскільки на момент укладення угоди його контрагент був зареєстрований як платник ПДВ у встановленому законом порядку, про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, а отже факт порушення контрагентами може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагентів, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобовязань.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зазначає, що наведені в акті перевірки припущення щодо порушення є лише підставою, при наявності достатніх доказів, для звернення до суду у встановленому законодавством порядку з вимогою про визнання правочинів недійсними.

Отже, за таких обставин не має підстав стверджувати про те, що угоди, укладені позивачем з ТОВ «Реконструкція»містять ознаки нікчемності.

Що стосується заниження позивачем податку на додану вартість у лютому-квітні 2011 року на суму 87122,26 грн., то слід зазначити наступне.

Як зазначає податковий орган в акті перевірки від 05.03.2012 року заниження позивачем податку на додану вартість у лютому-квітні 2011 року відбулося внаслідок завищення податкового кредиту у цей період, шляхом включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних виданих ТОВ «Реконструкція»у лютому-квітні 2011 року.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, зокрема, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.4 ст. 198 ПК України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Підстави недійсності податкової накладної передбачені Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим Наказом Державної податкової адміністрації України 21.12.2010 N 969.

Згідно п. 5 Порядку податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у пункті 2 цього Порядку.

Пунктом 2 Порядку визначено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Судом встановлено, контрагент позивача ТОВ «Реконструкція»зареєстрований в якості платника податку на додану вартість, про що свідчить відповідне свідоцтво та відомостей щодо анулювання свідоцтва про сплату податку на додану вартість суду не надано.

З огляду на викладене, судом не встановлено жодного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що чинність договорів, укладених між позивачем та ТОВ «Реконструкція» підтверджена всіма необхідними первинними документами, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту у лютому-квітні 2011 року суми ПДВ, зазначені у податкових накладних, виданих ТОВ «Реконструкція»у лютому-квітні 2011 року, отже позовні вимоги ТОВ «Альтінг-Інвест»обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтінг-Інвест»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС від 15.03.2012 року № НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов