Справа № 2а-799/10
Суддя: Журавель П. І.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іллічівський міський суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Журавля П.І., при секретарі - Кравченко М.Л., за участю:

представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Будівельної фірми "Моноліт" до Іллічівської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ БФ "Моноліт" звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування п. З та п. 4 рішення Іллічівської міської ради від 17.07.2009 року зг №575/51-V «Про передачу в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю будівельній фірмі «Моноліт» земельної ділянки площею 2,8 га».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач в порушення норм статті 208 Земельного кодексу України пунктами З та 4 оскаржуваного рішення безпідставно зобов'язав його відшкодувати вартість втрат сільськогосподарського виробництва.

відповідач, посилаючись на вимоги статей 207 - 209 Земельного кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 17.11.97 року N 1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» та інші доводи, викладені у письмовому відзиву на позовну заяву, заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно пункту 1 частини 1 статті З КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі

законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Враховуючи те, що відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування справа підлягає розгляду Іллічівським міським судом Одеської області як адміністративним судом.

Крім того, згідно частини 1 статті 19 КАС України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Згідно статті 142 Конституції України до матеріальної і фінансової основою місцевого самоврядування, зокрема, належить земля.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарному засіданні ради - сесії.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунально? власності.

Згідно статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність здійснюють відповідні міські ради.

Реалізуючи надані повноваження, Іллічівська міська рада Одеської області 17.07.2009 року прийняла рішення № 575/51-У «Про передачу в оренду товариству з обмеженою відповідальністю

будівельній фірмі "Моноліт" земельної ділянки площею 2,8 га».

терміном на 49 років, земельну ділянку площею 2,8 га для часткової забудови 14 мікрорайону м. Іллічівська.

Перебування вказаної ділянки в запасі підтверджується наявним в матеріалах суду рішенням Іллічівської міської ради Одеської області за № 240/91-V від 01.06.2007 року, яким було припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 80 га ріллі державному підприємству «Навчально-дослідне господарство ім. А.В. Трофімова Одеського державного аграрного університету», до складу якої входить й ділянка передана в оренду позивачеві, та довідка відділу земельних ресурсів у місті Іллічівськ Одеської області №535 від 23.01.2008 року.

Частиною 2 статті 19 ЗК України унормовано, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що передана на підставі оскаржуваного рішення земельна ділянка відносилась до земель запасу, тому вона не може вважатись основним засобом виробництва в сільському господарстві в розумінні чинного законодавства, зокрема, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92, пунктом 4 якого встановлено, що основні засоби - це матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік) .

Земельна ділянка площею 2,8 га не перебувала у власності або користуванні громадян чи юридичних осіб, тобто, не утримувала.ь жодним суб'єктом з метою використання у процесі виробництва, тому вона не може вважаться основним засобом виробництва.

Також, ще однією головною ознакою, за якою слід вважати наявними втрати сільськогосподарського виробництва, є вибуття сільськогосподарських угідь з господарського обігу на- строк, не обмежений у часі, що і відбувається у випадку вилучення (викупу) земель.

При цьому, необхідні критерії для вилучення земельних ділянок визначені статтею 149 ЗК України, а підстави викупу - статтею 146 ЗК України.

Згідно частини 1 статті 149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної Та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а відповідно до частини 1 статті 146 ЗК України (в редакції, чинної на момент прийняття спірного рішення;, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених цим Кодексом, мають право викупу земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб.

Таким чином, відповідно до норм земельного законодавства, визначальним критерієм для існування можливості вилучення

земельної ділянки є факт її перебування у постійному

користуванні, а для викупу - перебування у власності громадян та юридичних осіб.

За таких обставин, відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва може здійснюватись лише тоді, коли відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування приймають рішення про примусове вилучення чи викуп земельної ділянки у землекористувачів чи землевласників для суспільних потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва.

Матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка, передана ТОВ БФ "Моноліт" в оренду, у власності або постійному

користуванні у будь-яких осіб не перебувала, а тому й не могла бути вилучена чи викуплена, що також виключає обов'язок позивача відшкодовувати втрати сільськогосподарського виробництва.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що обставини справи та наявні у справі докази не містять відомостей щодо вилучення (викупу) земельної ділянки площею 2,8 га на

території Іллічівської міської ради, а передача земельної ділянки в оренду не є підставою за частиною 2 статті 207

Земельного кодексу України для відшкодування втрат

сільськогосподарського виробництва.

Слід також зауважити, що пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997 року встановлено, що від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються юридичні та фізичні особи у разі надання їм вилучених сільськогосподарських і лісових угідь у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди.

Виходячи з наведеного, даною постановою передбачено звільнення юридичних осіб у разі надання їм вилучених сільськогосподарських угідь у тимчасове користування, в том:г числі, на умовах оренди, від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва.

Отже, покладення на позивача обов'язку відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва згідно пунктів 3 та 4 оскаржуваного рішення, у зв'язку з передачею ТОВ БФ "Моноліт" земельної ділянки в оренду навіть у випадку, якщо у зв'язку з цим і відбулося би вилучення сільськогосподарських угідь у встановленому законодавством порядку, прямо суперечить припису п. З Постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997 року.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що передана рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 17.07.2009 року за № 575/51-V в оренду ТОВ БФ "Моноліт" земельна ділянка площею 2,8 га не була основним засобом виробництва в розумінні чинного земельного законодавства, при передачі позивачеві не вилучалась та не викупалась у будь-яких осіб передана ТОВ БФ "Моноліт" для будівництва жилих будинків на строк, обмежений у часі (на умовах оренди), передбачені

законодавством правові підстави для зобов'язання позивача відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва відсутні, в зв'язку із чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини 1 статті б КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 146, ч. 1 ст. 149, ч.ч. 1 та 2 ст. 207, ч. 1 ст. 208 ЗК України, п. З постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. № 1279 «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню», п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року № 92, ст.ст. 2, 3, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Будівельної фірми "Моноліт" задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати пункт 3 та пункт 4 рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 17.07.2009 року за № 575/51-У «Про передачу в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю будівельній фірмі «Моноліт» земельної ділянки

площею 2,8 га».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Іллічівський міський суд заяви про апеляційне оскарження постанови протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається до Іллічівського міського суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного суду, протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Суд