Справа № 808/9089/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2015 рокусправа № 808/9089/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український графіт» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі №808/9089/14 за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Український графіт» про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі - Позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Український графіт» (далі - Відповідач), в якому просило стягнути з останього суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 116186.45 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що Відповідач не виконав належним чином обов'язків покладених на нього чинним законодавством, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 116186.45 грн., які мали бути спрямовані на виплату пенсій громадянам України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року адміністративний позов було задоволено, стягнуто з ПАТ «Український графіт» на користь пенсійного органу заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах по Списку №1 у розмірі 116186.45 грн.

Публічне акціонерне товариство «Український графіт», не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення ним норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, якою відмовити пенсійному органу у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в частині 6388.23 грн.

Також, заявник апеляційної інстанції зазначив, що додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення призначенні відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що Відповідач, як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пільгової пенсії у повному обсязі, а тому заборгованість у розмірі 116186.45 грн. включно підлягає стягненню.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне страхування» (далі - Закон України № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування зокрема є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до ст.2 Закону України № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону N 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійне та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" частини першої статті 13 Закону N 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком N 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Зазначена позиція кореспондується з позицією Верховного Суду України, яка відображена у постанові від 25.09.2012 року, положення якої за приписами ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України.

Як вбачається з матеріалів справи, колишнім працівникам відповідача - пенсіонерам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 ОСОБА_17, ОСОБА_18, були призначені та виплачуються пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями протоколів про призначення пенсій.

Зайнятість вищезазначених пенсіонерів у відповідача на роботах з особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок відповідача по кожному з цих пенсіонерів.

Отже, виходячи з того, що чинним законодавством прямо передбачений обов'язок підприємства відшкодовувати суму виплат на доставку та виплату пенсій за списком №1, то відповідно відшкодування пенсії, яка доставляється вищезазначеним особам має здійснюватися Відповідачем.

Необхідність відшкодування витрат на виплату і доставку цих пенсій передбачено Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а порядок відшкодування - Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 р. N 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Приписами п. 6.4 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п.п.6.5, 6.7 Інструкції, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсійним органом на виконання зазначених правових приписів було сформовано та надіслано на адресу ПАТ «Український графіт» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №895 за вересень 2014 року, №958 за жовтень 2014 року та №1066 за листопад 2014 року.

Факт отримання зазначених розрахунків підприємством підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштового відправлення.

Отже, пенсійним органом була належним чином дотримана процедура щодо надіслання ПАТ «Український графіт» розрахунків на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах.

Однак, як свідчать матеріали справи, сума витрат на доставку та виплату пенсій за зазначеними розрахунками Відповідачем у повному обсязі відшкодована не була, у зв'язку з чим за останнім виникла заборгованість у розмірі 116186.45 грн., яка на думку пенсійного органу підлягає стягненню.

В свою чергу, Відповідач наголошує, що стягнення з нього доплат, в тому числі за понаднормований стаж, надбавок та підвищень у загальному розмірі 6388.23 грн. та включених до наданих Позивачем розрахунків за вересень 2014 року-листопад 2014 року не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеними доводами відповідача з огляду на наступні обставини.

Приписами п.п. 6.6. Інструкції від 19.12.2003 року N 21-1 передбачено, що додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Зі змісту диспозиції зазначеної норми вбачається, що доплати, надбавки та підвищення не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за умови якщо вони були виплачені не за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Як свідчать матеріали справи, фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у загальному розмірі 116186.45 грн., до яких зокрема входять зазначені Відповідачем суми щомісячних доплат за понаднормований стаж у розмірі 6388.23 грн., були покриті за рахунок коштів УПФУ в Орджонікідзевському районі, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

Отже, відображення пенсійним органом у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за вересень-листопад 2014 року сум доплат за понаднормований стаж у загальному розмірі 6388.23 грн. є обґрунтованим та таким, що відповідає приписам чинного законодавства.

Посилання Відповідача на постанову Верховного Суду України від 28.11.2011 року, в якій зазначено про встановлення обґрунтованості відмови у стягненні витрат, які складаються із сум додаткових пенсій, доплат надбавок та підвищень на підставі п.п.6.6. п.6 Інструкції, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки у даній справі Верховним Судом України було застосовано положення зазначеного пункту у редакції, яка діяла до 10.05.2010 року та яка в свою чергу не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин, з урахуванням наведених вище норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у Публічного акціонерного товариства «Український графіт» є обов'язок щодо відшкодовування управлінню Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період пенсіонерам, яким пенсія призначена у відповідності до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, виходячи з того, що Відповідачем не були належним чином виконанні обов'язки по відшкодуванню фактичних витрат на доставку та виплату пенсій, а пенсійним органом було належним чином його повідомлено про наявність грошових обов'язків, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим стягнення заборгованості у розмірі 116186.45 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український графіт» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі №808/9089/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко