Справа № 2а/0470/2114/12
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/2114/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Юрков Е.О.

при секретарі - Кисельові К.П.

за участю: прокурора - Лободи Н.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом прокурора Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом прокурор Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 з вимогами:

- стягнути з ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 () на користь держави податковий борг на загальну суму 237 614,00 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 () у банках, обслуговуючих вказаного платника податків;

- надати дозвіл ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська на стягнення коштів з ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить вказаному платнику податків.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що у звязку з нарощуванням податкового боргу та відсутністю погашення самостійно задекларованих податкових зобовязань, утворився зазначений податковий борг. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.

Прокурор та представник позивача державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (далі за текстом ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська) в судовому засідання позовні вимоги підтримали, та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 (далі за текстом КЖЕП № 19) позов визнав, проте просив відстрочити виконання судового рішення, мотивуючи тим, що на даний момент відповідач знаходиться у дуже складному фінансовому становищі. Коштів на рахунку підприємства недостатньо для погашення заборгованості перед позивачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Серія АЖ № 253139) КЖЕП № 19 зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 12.12.2005 за № 0021374 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська, яке станом на 17.01.2012р. має загальний податковий борг в сумі 1 068 897,69 грн., а саме по податку на додану вартість в сумі 1 002 887,63 грн., по податку на прибуток підприємств та організацій, що належать до комунальної власності в сумі 3694,65 грн., по земельному податку в сумі 46 144,89 грн., по комунальному податку в сумі 1 221,23 грн. та частині прибутку (доходу) господарських організацій, які належать до комунальної власності в сумі 14 949,29 грн.

Судом встановлено, що з моменту подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровської області стосовно звернення на стягнення податкового боргу у судовому порядку у зв'язку з несплатою узгоджених податкових зобов'язань за період з 17.06.2011р. - 17.01.2012рр. збільшилась сума податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 206 288,0 грн., по податку на землю з юридичних осіб в сумі 31 326,0 грн.

Новостворений податковий борг по податку на додану вартість у сумі 206 288,0 грн., виник внаслідок:

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно податкової декларації з ПДВ від 17.06.2011р. № 45858 на суму 32 047,0 грн.

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно податкової декларації з ПДВ від 16.08.2011р. № НОМЕР_1 на суму 45 237,0 грн.

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно податкової декларації з ПДВ від 15.09.2011р. № НОМЕР_2 на суму 33 946,0 грн.

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно податкової декларації з ПДВ від 19.10.2011р. № НОМЕР_3 на суму 32 685,0 грн.

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно податкової декларації з ПДВ від 21.11.2011р. № НОМЕР_4 на суму 40 268,0 грн.

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно податкової декларації з ПДВ від 16.12.2011р. № на суму 22 105,0 грн.

Новостворений податковий борг по земельному податку з юридичних осіб у сумі 31326,0 гри. виник внаслідок:

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно розрахунку земельного податку від 31.01.2011р. № 1774 по строку сплати 30.06.2011р. на суму 5221,00грн;

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно розрахунку земельного податку від 31.01.2011р. № 1774 по строку сплати 30.08.2011р. на суму 5221,00грн;

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно розрахунку земельного податку від 31.01.2011р. № 1774 по строку сплати 30.09.2011р. на суму 5221,00грн;

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно розрахунку земельного податку від 31.01.2011р. № 1774 по строку сплати 30.10.2011р. на суму 5221,00грн;

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно розрахунку земельного податку від 31.01.2011р. № 1774 по строку сплати 30.11.2011р. на суму 5221,00грн;

- несплати узгоджених податкових зобов'язань згідно розрахунку земельного податку від 31.01.2011р. № 1774 по строку сплати 30.12.2011р. на суму 5221,00грн.

На виконання п.6.2.2 п.п. 6.2.3. п.6.2. ст.6 положень Закону України від 12.12.2000 р. №2181 «Про порядок погашення платників податків та державними цільовими фондами» ( який діяв на момент винесення податкових вимог) підприємству 10.06.2005р. направлено першу податкову вимогу № 1/646 від 26 травня 2005р. Підприємству 27.07.2005р. надіслано другу податкову вимогу № 2/787 від 19 липня 2005р.

Відповідно до п.п. ст.6.4.1. п.6.4. ст.6 Закону України № 2181 від 21.12.2000 р. «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» із змінами і доповненнями) податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо сума податкового зобов'язання або податковий борг, а також пені та штрафних санкцій (за їх наявності) самостійно погашаються платником податків. У зв'язку з тим, що податкове зобов'язання не було повністю погашене та податкові вимоги № 1/646 від 26 травня 2005р., № 2/787 від 19 липня 2005р. не відкликані, тому нові податкові вимоги не надсилались.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент подачі позову, податкова заборгованість КЖЕП №19 не скасована і не списана.

Підпунктом 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 цього Закону України № 2181 від 21.12.2000 р. «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» із змінами і доповненнями) встановлено, що податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, в тому числі і частинами.

Відповідно до вимог п.п.49.18.1 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податку зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При несплаті зобовязання у встановлений строк виникає податковий борг, який згідно пп.14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, становить сума грошового зобовязання ( з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання. (Грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію (п. 14.1.39). Податкове зобовязання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (пп.14.156).

Відповідно до вимог п.п.46.1, 46.2 ст. 46 ПКУ податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Платники податку на прибуток, малі підприємства, віднесені до таких відповідно до Господарського кодексу України, подають разом з річною податковою декларацією річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

У складі фінансової звітності платник податків зазначає тимчасові та постійні податкові різниці за формою, встановленою Міністерством фінансів України.

Згідно п.п. 49.18.1, 49.18.2. 49.18.3, 49.18.4, 49.18.5 п. 49.18, 49.19, 49.20 ст. 49 ПКУ податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним;

календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом цього Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду.

Для цілей цього Кодексу під терміном «базовий звітний (податковий) період» слід розуміти перший звітний (податковий) період року, визначений відповідним розділом цього Кодексу.

Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.14.1.153 ст. 14 ПКУ податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до вимог п.58.1 ст. 58 ПКУ у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На час розгляду справи судом доказів сплати вказаної суми податкового боргу відповідачем не надано.

Відповідно до вимог п. 14.1.147 ст. 14 ПКУ плата за землю відноситься до загальнодержавних податків та справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності .

Відповідно до п.14.1.72 ст. 14 ПКУ земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до п.14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

В задоволенні вимоги щодо надання дозвілу ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська на стягнення коштів з ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить вказаному платнику податків слід відмовити, оскільки ст. 95 Податкового кодексу України не передбачено надання дозвілу на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить вказаному платнику податків.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, позов прокурора Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 () на користь держави податковий борг на загальну суму 237 614,00 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків ОСОБА_3 житлово-експлуатаційного підприємства № 19 () у банках, обслуговуючих вказаного платника податків.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений 27.03.2012 року.

Суддя ОСОБА_4