Справа № 14723/10/2070
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 лютого 2011 р. № 2-а- 14723/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Присяжнюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Крайник Т.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут прикладної хімії» до Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут прикладної хімії»звернулося до суду з адміністративним позовом до Держаної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова № /0 від 10 листопада 2010 р. про визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 126 458 грн. та фінансових санкцій у сумі 56829 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

Позивачем укладався з контрагентом ТОВ «Донтрансторг»договір № 12 від 28 травня 2010 р. купівлі продажу товару, що зазначений у специфікаціях № 1, 2, 3 до даного договору. На підставі наданих ТОВ «Донтрансторг»на адресу позивача податкових накладних за вказаною угодою, позивачем у складі податкового кредиту відображено суму ПДВ, за червень 2010 р. суму ПДВ, у розмірі 62 458 грн. 33 коп. та за липень 2010 р. в сумі ПДВ 50 500 грн.

Також між позивачем та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»був укладений договір № 14 від 03 червня 2010 р., згідно умов п. 1.1 ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»брав на себе зобовязання надати позивачу інформаційні послуги з дослідження ринку збуту присадок для підвищення октанового числа моторних палив, в т.ч. ксілідіна, на території України.

На підставі зазначеного договору та первинних документів підтверджуючих його виконання обома сторонами, ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»було надано на адресу позивача податкову накладну № 300674 від 30 червня 2010 р. на загальну суму 81 000 грн. сума ПДВ 13 500 грн., суму ПДВ за якою, на думку позивача правомірно було включено до складу податкового кредиту за липень 2010 р., у розмірі 13 500 грн.

Вказані податкові накладні включені до реєстру отриманих податкових накладних у відповідних періодах, а сума податкового кредиту відображена в деклараціях з податку на додану вартість.

З огляду на вимоги ст. 204 ЦК України позивач вважає правочини укладені з ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»правомірними, наголошуючи на тому, що вони реальні та відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, також вони не визнані судом недійсними, а самих контрагентів такими, що мают достатній обєм правоздатності, визначений ст. 91 ЦК України.

Позивач вважає, що відсутні факти, які б свідчили, що зміст укладених договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів.

При перевірці повноти нарахування податку на додану вартість відповідачем претензій щодо наявності або оформлення первинних документів, у тому числі і податкових накладних, згідно яких позивач має право на податковий кредит на підставі п. п. 1.7. Закону України «Про податок на додану вартість»висунуто не було, а тому позивач вважає, віднесена ним сума податкового кредиту, у розмірі 126 458 грн. за період що перевірявся є правомірною.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив відмовити їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач вважає, що у контрагента позивача - ТОВ «Донтрансторг»- відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного кредиту…», а тому позивачем незаконно було включено до складу податкового кредиту за червень 2010 р. суму ПДВ, у розмірі 62 458 грн. 33 коп. та за липень 2010 р. в сумі ПДВ 50 500 грн., згідно податкових накладних, отриманих від постачальника ТОВ «Донтрансторг».

Також відповідач вказує на те, що позивачем було незаконно включено до складу податкового кредиту за липень 2010 р. суму ПДВ у розмірі 13 500 грн., згідно податкової накладної № 300674 від 30 червня 2010 р. на загальну суму 81 000 грн. сума ПДВ 13 500 грн., отриманої від постачальника ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007», з тих підстав, що право на податковий кредит у позивача не виникає, оскільки останнім не дотримано обовязкових умов для виникнення такого права виникнення обєкту оподаткування, що передбачено вимогами ст. 3, п. п. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

З підстав відсутності у позивача доказів на підтвердження можливості здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягів матеріальних ресурсів, трудових ресурсів, складських приміщень, виробничі потужності для здійснення відповідного виду діяльності, відсутності управлінського персоналу, основних коштів, виробничих активів та інших обставин, на думку відповідача це є беззаперечною підставою вважати, що позивачем порушено вимоги п. п. 7.2.3 Закону України «Про податок на додану вартість»та безпідставно віднесено до складу податкового кредиту податкові накладні, отримані від ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»на загальну суму ПДВ 126 458 грн. 33 коп., в тому числі за червень 2010 року в сумі ПДВ 75 958 грн. 33 коп. та за липень 2010 р. в сумі ПДВ 50 500 грн.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Державною податковою інспекцією у Червонозаводському районі м. Харкова було проведено документальну невиїзну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут прикладної хімії» з питань встановлення причин розбіжності даних, що містяться у поданих податкових деклараціях з ПДВ та додатках №5 до них, виявлених за результатами автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розмірі контрагентів на рівні ДПА України за червень та липень 2010 р.

За результатами перевірки був складений акт №7520/15-510 від 04 листопада 2010 р.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №_/0 від 10 листопада 2010 р, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 183 287 грн.

Зазначене донарахування сум ПДВ та накладення штрафних санкцій, здійснено відповідачем з підстав порушення позивачем вимог п. п. 7.2.3 Закону України «Про податок на додану вартість», у звязку з безпідставним віднесенням до складу податкового кредиту податкових накладних, отриманих від ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»на загальну суму ПДВ 126 458 грн. 33 коп., в тому числі за червень 2010 р. в сумі ПДВ 75 958 грн. 33 коп. та за липень 2010 р. в сумі ПДВ 50 500 грн.

У судовому засіданні встнаовлено, що 28 травня 2010 р. між позивачем та ТОВ «Донтрансторг»був укладений договір №12 купівлі продажу товару, що зазначений у специфікаціях №1, 2, 3 до даного договору, а саме н-пропанол технічний, у кількості 15000 літрів, загальною вартістю 375000 грн. з ПДВ (специфікація №1) та сивушне масло, у кількості 300 дал, загальною вартістю 8400 грн. з ПДВ (специфікація №2), н-пропанол технічний, у кількості 11774 літрів, загальною вартістю 294350 грн. з ПДВ. Всього на загальну суму 677 750 грн. з ПДВ.

Позивачем була здійсненна оплата товару за договором № 12 купівлі продажу товару від 28 травня 2010 р., що підтверджується наступними платіжними документами: п/д № 120 від 22 червня 2010 р. на суму 42500грн.; п/д № 123 від 24 червня 2010 р. на суму 95000 грн.; п/д № 124 від 29 червня 2010 р. на суму 95000 грн.; п/д № 125 від 29 червня 2010 р. на суму 28750 грн.; п/д № 126 від 30 червня 2010 р. на суму 59000 грн.; п/д № 127 від 30 червня 2010 р. на суму 12 000 грн.; п/д № 148 від 22 липня 2010 р. на суму 66300 грн.; п/д № 149 від 23 липня 2010 р. на суму 75000 грн.; п/д № 151 від 23 липня 2010 р. на суму 81700 грн.; п/д № 152 від 23 липня 2010 р. на суму 80000 грн. на загальну суму 635 250 грн. з ПДВ.

ТОВ «Донтрансторг»була здійснена часткова передача товару на адресу позивача про що свідчать: витратна накладна № 410627 від 01 червня 2010 р. на суму 4000 грн. з ПДВ; № 490639 від 09 червня 2010 р. на суму 37 500 грн. з ПДВ; №4107321 від 01 липня 2010 р. на суму 313 400 грн. Всього на суму 354 900 грн. з ПДВ.

За змістом пункту 3.1 договору № 12 купівлі продажу товару, укладеного між позивачем та ТОВ «Донтрансторг»28 травня 2010 року постачання товару здійснювалося на умовах DDP склад товароотримувача (ІНКОМТЕРМС 2000р.), тобто доставка товару на склад позивача здійснювалася силами і за рахунок ТОВ «Донтрансторг».

З метою зберігання поставленого ТОВ «Донтрансторг»товару за договором № 12 від 28 травня 2010 р., позивачем був укладений договір № 1.06-10 від 01 червня 2010 р. оренди 5-ти ємкостей, обємом 10 куб. м. з КФГ «Пересічне». На виконання зазначеного договору оренди № 1.06-10 від 01 червня 2010 р. між позивачем та КФГ «Пересічне»складений акт приймання передачі №б/н від 01 червня 2010 р.

В подальшому поставлений ТОВ «Донтрансторг»товар був реалізований позивачем на імя ПНВП «Промпроект»згідно договору купівлі продажу №1 від 05 травня 2010 р. та специфікаціями до нього № 5 від 02 червня 2010 р. та № 7 від 25 червня 2010 р., про що свідчать видаткова накладна №15/1 від 03червня 2010 р. (н-пропанол технічний) на суму 6000 грн. з ПДВ та довіреність на отримання ТМЦ № 8 від 01 червня 2010 р.; видаткова накладна №16/1 від 14 червня 2010 р. (н-пропанол технічний) на суму 56 250 грн. з ПДВ та довіреність на отримання ТМЦ №9 від 14 червня 2010 р.; видаткова накладна№18/1 від 05 липня 2010 р. (н-пропанол технічний, сівушне масло) на суму 299 716 грн. 10 коп. з ПДВ та довіреність на отримання ТМЦ № 11 від 02 липня 2010 р.; видаткова накладна №20/1 від 05 серпня 2010 р. (н-пропанол технічний, сівушне масло) на суму 44 783 грн. 90 коп. з ПДВ та довіреність на отримання ТМЦ № 13 від 04 серпня 2010 р. Всього на суму 406 750 грн. з ПДВ.

Між позивачем ПНВП «Промпроект»здійснена звірка взаємних розрахунків по специфікаціями № 5 від 02 червня 2010 р. та № 7 від 25 червня 2010 р. до договору купівлі продажу № 1 від 05 січня 2010 р., згідно якої заборгованість по взаємним розрахункам між даними субєктами господарювання відсутня.

За змістом пункту 3.1 договору № 1 купівлі продажу товару, укладеного між позивачем та ПНВП «Промпроект»05 січня 2010 р. постачання товару здійснювалося силами та за рахунок ПНВП «Промпроект», тобто місцем передачі товару було пгт. Пересічне де зберігався зазначений товар у орендованих позивачем ємкостях за договором № 1.06-10 від 01 червня 2010 р. оренди 5-ти ємкостей, обємом 10 куб. м. з КФГ «Пересічне», у звязку з чим транспортування самим позивачем такого товару умовами договору не передбачалось.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007», судом встановлено, що 03 червня 2010 р. між позивачем та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»був укладений договір № 14, згідно умов п. 1.1 якого ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»брав на себе зобовязання надати позивачу інформаційні послуги з дослідження ринку збуту присадок для підвищення октанового числа моторних палив, в т.ч. ксілідіна, на території України.

Згідно акту сдачі-приймання виконаних робіт (послуг) № б/н від 30 червня 2010 р. сторони обували, що ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»виконав інформаційну послугу з дослідження ринку збуту присадок для підвищення октанового числа моторних палив, в т.ч. ксілідіна, на території України. Загальна вартість послуги за актом склала 81 000 грн. з ПДВ.

09 липня 2010 р. платіжним дорученням № 135 від 09 липня 2010 р. позивач здійснив оплату виконаної ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»послуги, у розмірі 81000 грн.

Доказом реальності надання інформаційних послуг за договором № 14 від 03 червня 2010 р., укладеним між позивачем та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»та актом сдачі-приймання виконаних робіт (послуг) № б/н від 30 червня 2010 р. є звіт з дослідження ринку збуту присадок для підвищення октанового числа моторних палив, в т.ч. ксілідіна, на території України затверджений директором ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»30 червня 2010 р., який містить: дослідження про товарні продукти, які можуть бути одержані із «саміна не кондиційованого»та збуті на ринку України, у якості присадок для підвищення октанового числі моторних палив; звіт про результати дослідження попиту на продукт «Ксілідін»в Україні та Росії; методика застосування продуктів «Ксілідін»і його порівняльна характеристика; звіт про результати дослідження попиту на продукт «триетіламін технічний»в Україні та Росії; лабораторна методика розділення саміна на ксілідін і триетіламін; звіт по розробці технічних умов (ТУ) на ксілідін технічний і триетіламін технічний; додаток 1 ГОСТ 17147-80горюче ТГ-02 технічні умови; додаток 2, висновок про якість продукта самін; додаток 3, показники якості ксілідіну технічного ТУ 2471-308-; Додаток 4 ГОСТ 9966-88 триетіламін технічний. Технічні умови; Додаток 5 перелік присадок, які допущені до застосування в автомобільних, реактивних і судових паливах; Додаток 6. комерційні запити потенційних споживачів ксілідіна, триетіламіна, саміна.; Додаток 7. Хроматограма ксілідіна, отриманого із саміна.; Додаток 8 Хроматограма Триетіламіна, отриманого з саміна.; Додаток 9. Комерційні пропозиції хімічних підприємств по переробці саміна.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при укладанні та виконанні згаданих вище договорів дії господарюючих субєктів були направлені на реальне настання юридичних наслідків за укладеними правочинами та відсутність у них ознак їх нікчемності.

З огляду на викладене, треба відзначити, що згідно статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, очевидно, що сторонами було погоджено всі умови, що істотними для даного виду договорів.

Посилання позивача на те, що всі договори укладені між ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»та позивачем не підпадають під визначення ст. 3 Господарського кодексу України і не направлені на досягнення економічних і соціальних результатів з метою одержання прибутку, суд вважає необґрунтованими, оскільки для цього відсутні жодні підстави. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідачем не доведено, що ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»були виключені з ЕДРПОУ на час укладення зазначених правочинів.

Посилання відповідача на те, що угоди між позивачем та ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що ним обумовленні, є відповідно до п. 5 ст. 203 ЦК України підставою для визнання таких угод недійсними судом за позовом зацікавленої особи. Рішення судів про визнання відповідних угод недійсними відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно доказом недійсності такого правочину за підстав наведених відповідачем у акті перевірки та у своїх запереченнях повинно бути рішення відповідного суду, яке набуло законної сили.

Також при перевірці повноти нарахування податку на додану вартість відповідачем претензій щодо наявності або оформлення первинних документів, у тому числі і податкових накладних, згідно яких підприємство має право на податковий кредит на підставі п.п.1.7. Закону України «Про податок на додану вартість»висунуто не було.

Згідно п.п 7.7.1 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 1.7. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно пункту 7.2.6. Закону України «Про податок на додану вартість», податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п. 7.4.5.Закону України «Про податок на додану вартість», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до підпункту 7.5.1. пункту 7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку і оплата товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з підпунктом 7.4.1. пункту 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», встановлено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Посилання відповідача на відсутність надмірної сплати до Бюджету податку на додану вартість постачальниками позивача не можуть прийматися судом до уваги, з огляду на наступне.

Для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару до податкового кредиту відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість», не передбачається умова про сплату цих сум до бюджету та встановлення їх сплати по ланцюгу постачання.

Відповідно до п. 8.1. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до норм Закону України «Про систему оподаткування», за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов'язання (стаття 9) та не визначено право (стаття 10) здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину.

Якщо контрагент не виконав свого обов'язку по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі, передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Зазначена позиція висловлена в п. 1 Довідки щодо правових позицій Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України з деяких проблемних питань застосування чинного законодавства у вирішенні спорів, що виникають з податкових відносин (за матеріалами перегляду за винятковими обставинами судових рішень Вищого адміністративного суду України у 2008-2009 рр.)

Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що правочини, які було вчинено між позивачем та ТОВ «Донтрансторг»та ТОВ «ЄВРОДЕЗ 2007»є правомірними, реальними та відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, їх дійсність прямо не заборонена законом, а також вони не визнані судом недійсними.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на невідповідність договорів позивача актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідачем не було доведено наявність будь-яких умисних дій з боку позивача та його посадових осіб стосовно ухилення від сплати податків шляхом укладення нікчемного правочину, а тому позивач мав достатні і передбачені Законом України «Про податок на додану вартість»підстави для віднесення суми сплаченого на користь постачальника ПДВ до складу податкового кредиту, отже відсутні факти, які б свідчили, що зміст укладених договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Таким чином із врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст. ст. 9, 10 Закону України «Про систему оподаткування», ст. ст. 8-14, 71, 72, 86, 94, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут прикладної хімії» до Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова № /0 від 10 листопада 2010 року про визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 126 458 (сто двадцять шість тисяч чотириста пятдесят вісім) гривень та фінансових санкцій у сумі 56 829 (пятдесят шість тисяч вісімсот двадцять девять) гривень.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут прикладної хімії»(61003, АДРЕСА_1, п/р 8564, в ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк»м. Харків, МФО 551533, ) судовий збір у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Постанову у повному обсязі виготовлено 07 лютого 2011 р.

Суддя О.В. Присяжнюк