Справа № 398/4553/15-а
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4553/15-а
УХВАЛА

"14" вересня 2015 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ковальова О.Б., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області, а саме: висновок від 25.08.2015 року № 0219/65 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 за адресою: вул..Артилеристів,25 м.Олександрії Кіровоградської області;

- зобовязати управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області повторно розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: вул..Артилеристів,25 м.Олександрії Кіровоградської області.

Позивач посилається на те, що рішенням Олександрійської міської ради № 1036 від 03.06.2013 року було погоджено у власність місце розташування земельної ділянки площею 789,91 кв.м по вул..Артилеристів,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою було виготовлено та подано на погодження відповідачу. Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі рішенням № 02-19/65 від 25.08.2015 року відмовило в погодженні проекту землеустрою у звязку з тим, що акт прийомки передачі межових знаків на зберігання не погоджений з власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, що є порушенням ст.50 ЗУ «Про землеустрій».

Зазначає, що питання погодження меж між її земельною ділянкою та ділянкою ОСОБА_4 (вул..Артилеристів.27) та ділянкою ОСОБА_3 вже узгоджено раніше, під час приватизації нею земельної ділянки. Законом не передбачено примусового спонукання суміжних землекористувачів до підписання акту. А тому вважає, що оскільки землекористувачам пропонувалось підписати акт, то погодження меж відбулось, тому у відповідача відсутні підстави для відмови у погоджені проекту, просить її вимоги задовольнити

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст..126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно норм ст. 198 ЗК України, при кадастровій зйомці необхідно отримання погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками або землекористувачами.

Власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобовязані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст.ст. 91, 96, 103 Земельного кодексу України).

Відмова в погодженні меж земельної ділянки може перешкодити іншій особі (сусіду) в оформленні прав на неї.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7 (із змінами і доповненнями) передбачає, що згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній.

Відповідно до ч.2 п., п.1, 4 ч.3 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних справ та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд вважає, що дана справа не повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства, оскільки згідно ст..15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Спір виник щодо відновлення порушення земельних прав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, а також те, що даний спір не є публічно-правовим у розумінні приписів КАС України та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки вказана позовна заява не підлягає розгляду у місцевому загальному суді в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 17, ч.1 ст. 109 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :