Справа № 1570/3062/2012
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2012-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/3062/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2012 року

11год.41хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Слободянюка К.С.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю №898 від 26.04.2012р.

Від відповідача: не зявився.

Від третьої особи: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, про скасування висновку та зобовязання відновити реєстрацію та облік транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 та уточнення до адміністративного позову, в остаточній редакції яких позивач просить суд скасувати висновок Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 31.03.2012 року за фактом анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, який було прийнято на підставі службової телеграми УДАІ ГУМВС України від 06.03.2012 року №4/8-2569, в частині анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортного засобу марки BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску; зобов'язати Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області відновити реєстрацію та поновити облік транспортного засобу марки S-BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1, який мешкає за адресою: 65026, м.Одеса, провул.Чайковського,19, кв.25.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність висновку Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 31.03.2012 року в частині анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_1; право власності на автомобіль набуто позивачем на законних підставах. Позивачем проводилася в органах ДАІ перереєстрація власного ТЗ, йому були видані Свідоцтво про реєстрацію ТЗ від 11.07.2003р., Тимчасовий талон на право користування ТЗ від 16.06.2005р. та повторне свідоцтво про реєстрацію ТЗ від 25.06.2005р., однак будь яких претензій щодо незаконності володіння або реєстрації вказаного ТЗ не було, не була виявлена інформація щодо порушення правил митного оформлення ТЗ. Оскаржуваним висновком та діями відповідача порушується право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження своїм власним майном. Первинна реєстрація ТЗ була проведена іншою особою; під час реєстрації вказаного ТЗ позивачем ним були надані до органів ДАІ необхідні та правдиві відомості, фіктивні документи не подавалися.

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов, посилаючись на наступне. Оскаржуваний висновок від 31.03.2012 року є законним та обґрунтованим, винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства та на виконання службової телеграми УДАІ МВС України від 06.03.2012р. № 4/8-2569. Зазначеною телеграмою заступником начальника УДАЇ МВС України було зобовязано УДАЇ ГУМВС України в Одеській області прийняти рішення, зокрема, про скасування реєстрації автомобіля, що належить позивачу, у звязку із встановленням Нікопольским міськрайонним судом Дніпропетровської області факту внесення завідомо недостовірних відомостей при реєстрації зазначеного автомобілю та відсутність відомостей у базах даних АІС Облік оформлених у митному відношенні транспортних засобів ДАІ МВС України про наявність документів щодо митного оформлення зазначеного автомобіля. Дії УДАІ ГУМВС України в Одеській області щодо скасування реєстрації автомобіля позивача були вчинені на підставі оскаржуваного висновку відповідно до вимог чинного законодавства та вказаний висновок прийнято в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законодавством. Також відповідач зазначив, що дії працівників Державтоінспекції в Одеській області по скасуванню державної реєстрації спірного ТЗ стали результатом неправомірних дій осіб при здійсненні первинної реєстрації ТЗ поза меж встановленого порядку на території України.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, пояснення щодо позовних вимог третьою особою не надані.

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведені позиції по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 11.07.2003р. ОСОБА_3 МРЕВ-2 УДАІ УМВС України в Одеські області видано Свідоцтво ОІТ №007333 про реєстрацію транспортного засобу марки BENS S 500», кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску, реєстраційний номер №65443ОК. Як вбачається з вказаного свідоцтва, ТЗ було придбано згідно біржової угоди - 13192 від 11.07.2003р.

У звязку з придбанням вказаного автомобіля у ОСОБА_3, ОСОБА_1 видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС №667992 ОСОБА_4 України в Одеській області від 19.02.2005р. та зазначений автомобіль був поставлений на облік в МРЕВ-1 ОСОБА_4 України в Одеській області.

У звязку з втратою Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 16.06.2005р. УДАІ УМВС України в Одеській області видано позивачу тимчасовий талон на право керування транспортним засобом ОІА №012190.

25.06.2005р. ОСОБА_1 відповідачем видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №386371 на ТЗ марки S-BENS S 500», кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску.

12.03.2012 року за вхід. № 286-еп до УДАІ ГУМВС України в Одеській області надійшла службова телеграма УДАІ МВС України від 06.03.2012р. №4/8-2569 з вимогою про прийняття відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року (далі Порядок № 1388) рішення щодо скасування реєстрації 183-х транспортних засобів, у тому числі й автомобілю марки BENS S 500», кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску.

В службовій телеграмі зазначено, що 17.12.2010р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено постанову про звільнення від кримінальної відповідальності колишніх посадових осіб Нікопольського МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у звязку із закінченням строків давності. В ході досудового слідства встановлено, що протягом 2003 року зазначеними особами на підставі завідомо недостовірних відомостей було зареєстровано в Нікопольському МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області 183 транспортні засоби, у тому числі й автомобіль марки EDES-BENS S 500», кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску. Відповідно до інформації, отриманої від Департаменту митних інформаційних технологій та статистики Державної митної служби України, відомостей про митне оформлення в режимі вільного використання на території України зазначених транспортних засобів в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДМСУ станом на 03.02.2012 року не виявлена.

Управлінням ДАІ МВС України, службовою телеграмою від 06.03.2012р. №4/8-2569 було зобов'язано УДАІ ГУМВС України в Одеській області відповідно до вимог п.40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, прийняти рішення щодо скасування реєстрації вказаних транспортних засобів, зокрема, автомобіля марки BENS S 500», кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску.

На підставі вказаної телеграми та на виконання її вимог УДАІ ГУМВС України в Одеській області 31.03.2012р. складено висновок №1430 за фактом анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, яким вирішено скасувати реєстрацію переліку транспортних засобів, у т.ч. ТЗ марки S-BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску на підставі вимог п. 40 Порядку № 1388, у звязку з тим, що зазначений автомобіль був зареєстрований на підставі завідомо недостовірних відомостей: інформація про митне оформлення ввезеного в Україну транспортного засобу не виявлена.

08.05.2012р. листом №42/1-748 відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Одеси №1, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в області, повідомило ОСОБА_1 про анулювання реєстрації автомобіля НОМЕР_2, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску на підставі висновку УДАІ ГУМВС України від 31.03.2012 року, та зобовязано здати державні номерні знаки ВН3183АЕ та свідоцтво про реєстрацію РКС-386371 до ВРЕВ №1 підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Суд погоджується з позицією ОСОБА_1 щодо протиправності вказаного висновку від 31.03.2012р. виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.34 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. №3353-XII (надалі - Закон №3353) державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України.

Частиною 7 ст. 34 Закону України № 3353-XII передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Як вбачається з матеріалів справи спірний автомобіль було отримано позивачем на законних підставах; протиправність набуття права власності на нього не випливає із закону та не встановлена судом.

На вказаний автомобіль позивачем були отримані від відповідних компетентних органів Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС №667992, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом ОІА №012190, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №386371, що свідчить про те, що автомобіль пройшов відповідну реєстрацію, а отже при реєстрації в МРЕВ автомобіль та всі документи мали бути перевірені експертом та працівником МРЕВ на предмет підроблення номерів агрегатів і документів, а також відповідності їх відомостям автоматизованих баз даних, зокрема, здійснювалася перевірка по АІС «Автомобіль»факту попередньої реєстрації автомобіля та АІС «Митний документ»щодо підтвердження розмитнення автомобіля. Факт проведення перевірок засвідчувався працівником МРЕВ.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, яким регулюються спірні правовідносини, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998р.

Згідно п.8 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Порядок скасування реєстрації транспортного засобу визначено п.40 Порядку №1388 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2012р. №87).

Відповідно до абзацу 3 п. 40 зазначеного Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби..

Зазначена норма визначає певний перелік підстав, за якими органам ДАІ надані повноваження скасувати реєстрацію транспортного засобу. Такої підстави як відсутність відомостей про митне оформлення ввезеного в Україну транспортного засобу зазначеним Порядком не передбачено. При цьому інших підстав для скасування реєстрації автомобіля НОМЕР_3, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску, передбачених п. 40 Порядку № 1388, відповідачем у спірному висновку зазначено не було.

Суд при прийнятті рішення враховує також той факт, що спірний автомобіль раніше було зареєстровано за іншою особою (ОСОБА_3Д.) на території України в МРЕВ-2 УМВС України в Одеській області, та попередньому власнику було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІТ 007333.

Також на вказаний автомобіль позивачу від відповідних компетентних органів видавалися Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІС №667992, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом ОІА №012190, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №386371, що свідчить про те, що автомобіль пройшов відповідну перевірку, при реєстрації в МРЕВ автомобіль та всі документи були перевірені експертом та працівником МРЕВ.

Крім того, постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 17.12.2010р. у кримінальній справі № 1-63/10 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, на яку посилаються органи ДАІ в обґрунтування правомірності скасування державної реєстрації автомобілю НОМЕР_3, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску, факту реєстрації зазначеними особами вказаного автомобілю в Нікопольському МРЕВ при УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі завідомо недостовірних відомостей судом не встановлювалось, зворотні твердження відсутні як в службовій телеграмі, так і в оскаржуваному висновку.

Частиною 4 ст. 72 встановлено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відсутність в базах даних Державної митної служби України та Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетину спірним автомобілем державного кордону України та проходження ним митного оформлення само по собі не свідчить про ввезення зазначеного автомобілю на територію України незаконно та здійснення його реєстрації без проведення митного оформлення. Відповідачами не було доведено, що первинна реєстрація зазначеного транспортного засобу в Україні відбулась за відсутності всіх необхідних документів для її здійснення.

В Україні встановлена єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, яка представлена у вигляді Порядку, затвердженого постановою КМУ 07.09.1998 р. №1388.

Згідно п.2 Порядку №1388, цей нормативно-правовий документ є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, що є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Відповідно до п.3 Порядку Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції.

Абзацом 4 п.33 Порядку №1388 встановлено, що у разі відчуження транспортних засобів, зазначених в абзаці другому цього пункту (при перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників) їх перереєстрація проводиться за умови дотримання вимог щодо відчуження, які визначені нормативно-правовими актами Фонду державного майна та іншими актами законодавства.

Як слідує із змісту абз. 3 п.40 Порядку № 1388, скасуванню підлягає державна реєстрація автомобіля, яка була проведена, зокрема, за фіктивними чи підробленими документами, причому для скасування державної реєстрації ТЗ за певним власником потрібно встановлення того, що саме при проведенні державної реєстрації ТЗ за саме цим власником були використані фіктивні чи підроблені документи.

проте, висновок про скасування державної реєстрації ТЗ, належного ОСОБА_1 на праві власності, не спирається на такі дані, а заснований на припущеннях про те, що при ввезені ТЗ на територію України в 2003р. та проведенні його первинної реєстрації були використані недостовірні відомості.

Відповідно до статті 358 КК України фальшування (підробка) документів посягає на державне управління. Предметом злочину є документи, які видаються державними чи громадськими організаціями, підприємствами, установами і які надають певні права чи звільняють від обов'язків (посвідчення, дипломи, атестати, трудові книжки, лікарняні листки тощо). Предметами цього злочину можуть бути також штампи, печатки і бланки. Склад злочину утворюють:а) підробка (фальшування);б) збут підроблених документів, штампів, печаток;в) використання завідомо підробленого документа. Відповідальність за підробку (фальшування) документів, штампів і печаток не залежить від способу підробки, якості і кількості підробок.

Під підробленням документа, у розумінні вказаної статті, є як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, про ставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо). Відповідно до визначення термінів та понять фіктивний документ - це сфальсифікований документ, який зовні має певну цінність за відсутності фактичного значення. Завідомо недостовірні відомості - це заздалегідь підготовлена інформація, яка не відповідає дійсності, спотворює чи перекручує реальні факти або події з певною метою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що поняття підроблений або фіктивний документ, використане у п. 40 Порядку № 1388 в контексті наявності в діях особи, яка здійснила реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу складу злочину, передбаченого ст.358 КК України, що є підставою для застосування юридичної відповідальності у вигляді скасування реєстрації та передачі усіх відповідних документів та транспортних засобів до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки.

Таким чином, п. 40 Порядку № 1388, фактично визначається юридична відповідальність, яка має бути персоніфікованою та пов'язаною з діями особи, до якої вона застосована. Скасування (анулювання) реєстрації автомобіля, належного позивачу, в діях якого відсутні жодні ознаки злочину або порушення, є неправомірною.

Відповідачем під час судового розгляду справи не доведено та судом не встановлено факту проведення реєстрації спірного автомобілю за фіктивними чи підробленими документами, що є підставою для скасування його реєстрації відповідно до вимог п.40 Порядку №1388.

Відповідачем не надано суду доказів які б вказували на проведення огляду транспортного засобу, встановлення ідентифікаційного номеру транспортного засобу, номеру двигуна, встановлення ознак зміни та знищення первинних ідентифікаційних номерів агрегатів транспортного засобу, ознак підробки документів та проведення необхідних досліджень для встановлення фіктивності або підробки, також не було проведено перевірки за наявними обліками транспортних засобів, що знаходяться в розшуку, ідентифікаційні номери вузлів і агрегатів транспортного засобу (по базі АІС «Угон-Розшук», «Угон СНД», «Угон - інтерпол».

На підставі викладеного суд зазначає про необґрунтованість та протиправність висновку Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 31.03.2012 року за фактом анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, який було прийнято на підставі службової телеграми УДАІ ГУМВС України від 06.03.2012 року №4/8-2569, в частині анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортного засобу марки BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску, що є підставою для його скасування в оскаржуваній частині

При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобовязання поновити облік спірного ТЗ, з огляду наступного.

Відповідно до п.3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції.

Тобто державна реєстрація ТЗ є одним з етапів державного обліку ТЗ, а отже зобовязання поновити державну реєстрацію спірного ТЗ є належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача та поновлення державної реєстрації спірного ТЗ є одночасно й поновленням його на обліку відповідно до Порядку №1388.

З аналізу норм Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, вбачається, що законодавцем використовуються одночасно дві дефініції: «державна реєстрація (перереєстрація)»та «облік», які по суті виражають одні й ті ж самі поняття.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, про скасування висновку та зобовязання відновити реєстрацію та облік транспортного засобу задовольнити частково.

Скасувати висновок Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 31.03.2012 року за фактом анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, який було прийнято на підставі службової телеграми УДАІ ГУМВС України від 06.03.2012 року №4/8-2569, в частині анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортного засобу марки CEDES-BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску.

Зобов'язати Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області відновити державну реєстрацію транспортного засобу марки BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_4, 1996 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2012р.

Суддя М.М. Аракелян

26 листопада 2012 року

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, про скасування висновку та зобовязання відновити реєстрацію та облік транспортного засобу задовольнити частково.

Скасувати висновок Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області від 31.03.2012 року за фактом анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортних засобів, який було прийнято на підставі службової телеграми УДАІ ГУМВС України від 06.03.2012 року №4/8-2569, в частині анулювання реєстрації та зняття з обліку транспортного засобу марки «MERCEDES-BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов №WDB1400501A199234, 1996 року випуску.

Зобов'язати Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області відновити державну реєстрацію транспортного засобу марки «MERCEDES-BENS S 500», д/н НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_4, 1996 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2012р.

Суддя М.М. Аракелян

.