Справа № 820/6858/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

16 вересня 2015 р. №820/6858/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Литвинчука Р.О.,

представника відповідача - Піскун О.В.,

розглянувши у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 17.04.2015 року №, винесене Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованим, спростовуються первинними документами, які були в наявності у відповідача під час перевірки. Господарські взаємовідносини позивача з ТОВ "Прод-Логістік" мали реальний характер, що підтверджується належними документами, які відповідають вимогам закону. Також позивач зазначив, що не несе відповідальність за господарську діяльність свого контрагента, тому посилання відповідача на це в акті перевірки є необґрунтованим.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача - Литвинчук Р.О. у судовому засіданні підтримав позов та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Представник відповідача - Піскун О.В. у судовому засіданні адміністративний позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування , викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов та на акт перевірки №597/20-30-22-03/36032807 від 23.02.2015 р.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №089010 Товариство з обмеженою відповідальністю "Артсіті" зареєстроване в якості юридичної особи з 01.09.2008 року та позивач зареєстрований , як платник податку на додану вартість з 19.09.2008 року , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100140285 .

Судом встановлено, що у період з 11.02.15р. по 16.02.15р. відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України по господарським взаємовідносинам з ТОВ "Прод-Логістік" за червень, липень 2014 року.

За результатами перевірки відповідачем 23.02.2015 року складено Акт №597/20-30-22-03/36032807(а.с.34-42 т.І).

Згідно висновків перевірки, викладених в акті №597/20-30-22-03/36032807 вбачається, що позивачем порушено ст.198, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ у червні, липні 2014 року на загальну суму 317000 грн., внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки №597/20-30-22-03/36032807, позивачем подано заперечення на акт до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (а.с.28-33 т.І) .

За результатами розгляду заперечення позивача, ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області надано позивачу рішення щодо результатів розгляду заперечення позивача на акт №597/20-30-22-03/36032807, яким висновки зазначеного акту перевірки залишено без змін (а.с.26-27 т.І).

На підставі висновків акту перевірки №597/20-30-22-03/36032807 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.04.2015 року №(а.с.25 т.І), яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 475500 грн. (в т.ч. за основним платежем 317000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 158500 грн.) за порушення ст.198, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями).

Щодо виявлених порушень, які викладено в акті перевірки №597/20-30-22-03/36032807, судом встановлено наступне.

Між ТОВ "Артсіті" (Замовник) та ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" (Виконавець)15 червня 2014 р. укладено договір №15/06-2 (а.с.45-47 т.І), предметом якого є те, що Виконавець бере на себе обов'язки з розробки проекту бізнес - плану ТОВ "Артсіті" на друге півріччя 2014 року (проведення дослідження ринку продукції (послуг) бізнес - плану; ринково - економічний аналіз; розрахунок основних показників рентабельності; оформлення отриманих результатів; фінансовий аналіз у вигляді підсумкових результатів).

При здаванні бізнес - плану Сторони складають акт приймання - передачі наданих послуг у 2-х примірниках (п. 2.3 договору №15/06-2 від 15 червня 2014 р.).

На виконання зазначеного договору виписано податкову накладну №630002 від 30.06.2014р.

До матеріалів справи позивачем надано акт приймання - передачі наданих послуг від 30.06.14р. №630002.

Вартість послуг складає 765000 грн. та ПДВ - 153000 грн. (п.3.1 договору №15/06-2 від 15 червня 2014 р.).

Так, позивачем до матеріалів справи надано платіжні доручення №1456 від 04.09.14р. на суму 212000грн. та №1257 від 13.08.14р. на суму 400000 грн.

П.2.2 договору №15/06-2 від 15 червня 2014 р. закріплено, що виконавець надає розроблений бізнес - план письмово у вигляді інформаційного звіту на паперовому носії.

Також до матеріалів справи позивачем надано копію бізнес - плану ТОВ "Артсіті" за ІІ півріччя 2014 року, з якого вбачається зміст та обсяг виконаних робіт (а.с.230 -250 т.І, а.с.1-61 т.ІІ).

Між ТОВ "Артсіті" (Замовник) та ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" (Виконавець)15 червня 2014 р. укладено договір №15/06-2 (а.с.51-53 т.І), предметом якого є те, що Виконавець зобов'язується надати ТОВ "Артсіті" послуги з вивчення соціологічних аспектів поведінки і складання соціологічного портрета клієнта ТОВ "Артсіті".

При здаванні результатів досліджень Сторони складають акт приймання - передачі наданих послуг у 2-х примірниках (п. 2.3 договору №15/06-2 від 15 червня 2014 р.).

На виконання зазначеного договору виписано податкову накладну №630001 від 30.06.2014р.

До матеріалів справи позивачем надано акт приймання - передачі наданих послуг від 30.06.14р. №630001.

Вартість послуг складає 510000 грн. та ПДВ - 102000 грн. (п.3.1 договору №15/06-2 від 15 червня 2014 р.).

Так, позивачем до матеріалів справи надано платіжні доручення №1470 від 08.09.14р. на суму 250000грн., №1490 від 10.09.14р. на суму 250000 грн., №1543 від 16.09.14р. на суму 250000 грн., №1591 від 23.09.14р. на суму 168000 грн.

П.2.2 договору №15/06-2 від 15 червня 2014 р. закріплено, що виконавець надає результати досліджень письмово у вигляді інформаційного звіту на паперовому носії.

До матеріалів справи позивачем надано копію соціологічного дослідження портрету клієнтів автосалону ТОВ "Артсіті" за ІІІ квартал 2014 року, з якого вбачається зміст та обсяг виконаних робіт (а.с.91 -219 т.І).

Крім того, між ТОВ "Артсіті" (Замовник) та ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" (Постачальник) 25 липня 2014 р. укладено договір №25/07-1 (а.с.57-59 т.І), предметом якого є те, що Постачальник зобов'язується поставити ТОВ "Артсіті" наступну поліграфічну продукцію: буклет модельного ряду "Согоllа"; буклет модельного ряду "YARIS", буклет модельного ряду "Саmrу"; буклет модельного ряду "AURIS"; буклет модельного ряду "RAV-4"; буклет модельного ряду "Ніluх"; буклет модельного ряду "Ніghlander"; буклет модельного ряду "LC PRADO 150"; буклет модельного ряду "LC 200"; буклет модельного ряду "AVENSIS".

На виконання зазначеного договору виписано: податкову накладну №731009 від 31.07.2014 р. та видаткову накладну №1-0002305 від 31.07.2014 р.

Позивачем до матеріалів справи надано платіжні доручення №1275 від 15.08.14р. на суму 27900грн., №1592 від 23.09.14р. на суму 82000 грн., №32 від 07.10.14р. на суму 262100 грн.

Що стосується транспортування товару, отриманого від ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК", судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2.1. Договору №25/07-1 від 25 липня 2014 р. перевезення товару здійснюється на адресу Замовника (ТОВ "АВТОАРТ") транспортом Замовника та за його рахунок.

На підтвердження перевезення товару, отриманого від ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" позивачем до матеріалів справи надано : договір оренди автомобіля від 28.07.14р., товарно - транспортну накладну від 31.07.14р., наказ про направлення у відрядження від 31.07.14р., посвідчення про відрядження від 31.07.14р., довіреність №371 від 31.07.14р. (а.с.84-91 т.ІІ).

Судом встановлено, що буклети , отримані від ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК", були списані позивачем, що підтверджується актами списання, які надані до матеріалів справи (а.с.126-127 т.ІІ).

Також, позивачем до матеріалів справи надано копії буклетів (а.с.133-250 т.ІІ, а.с.1- 82 т.ІІІ).

З пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що Договори були укладені ним з ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" з метою збільшення росту продаж автомобілів, а соціологічне дослідження необхідно було для вивчення порівняльного аналізу продажу автомобілів .

Судом встановлено, що копії долучених до матеріалів справи податкових, видаткових накладних по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" оформлені належним чином та не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Порядок формування податкового кредиту здійснюється відповідно до ст. 198 ПК України (у редакції, яка була чинна на момент існування спірних правовідносин).

Виходячи з вимог пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Позивачем до матеріалів справи надано належні договори, накладні, квитанції про оплату товару (послуг) та інші первинні документи, які підтверджують виконання договорів, укладених позивачем з ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК".

Суд не приймає посилання представника відповідача у своїх запереченнях на те, що позивачем до перевірки не було надано таких документів, як: звітів по виконанню послуг, детального опису питань, які були досліджені у бізнес - плані, оприбуткування ТМЦ, документів по транспортуванню ТМЦ та їх переміщенню, використанню у господарській діяльності, документів по формуванню ціни, виходячи з наступного.

Як встановлено та зазначено судом вище, позивачем доведено транспортування буклетів, надано копії бізнес - плану та соціологічного дослідження, з яких вбачається зміст та обсяг виконаних послуг, оплату товару, отриманого від ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК", доведено використання послуг та товару у власній господарській діяльності.

Ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд зауважує, що приписи п.44.6 ст.44 ПК України мають застосовуватись у кореспонденції з положеннями п.85.6 ст.85 цього Кодексу .

Згідно п. 85.6 ст. 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

У той же час, на вимогу суду відповідачем не надано складеного ним акту про відмову у наданні документів позивачем або додатку до акту з описом документів, який би підтвердив відмову позивача у наданні вищезазначених документів.

У відповідності до роз'яснень, що викладені в Інформаційному листі від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 Вищого адміністративного суду України, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися, з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Суд зазначає, що під час перевірки у відповідача були наявні договори, накладні та інші первинні документи, з яких вбачається наявність фактичного руху активів позивача у зв'язку з його господарською діяльністю, що підтверджується актом перевірки №597/20-30-22-03/36032807 від 23.02.2015 р. (а.с.36 т.І).

Посилання відповідача на висновки Акту від 01.09.2014 року № 2668/26-55-22-10/38605886 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за липень 2014 року, суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та його контрагенти є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Ч.2 ст.161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, відповідачем не доведено про обізнаність позивача щодо порушень, які могли бути допущені його контрагентом - ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" при здійсненні господарської операції, висновки по якій відображено в акті по зазначеному контрагенту.

Також, суд зазначає, що Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі № 804/20464/14 визнані протиправними дії ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві по проведенню зустрічної звірки ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК", за результатами якої складено акт від 01.09.2014 року № 2668/26-55-22-10/38605886 про неможливість проведення зустрічної звірки, визнано протиправними дії ДПІ щодо корегування показників податкової звітності у інформаційних базах даних (а.с.194-200).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 року постанова суду від 29.01.2015 року у справі № 804/20464/14 - залишена без змін.

Згідно ст. 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій , посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі № 804/20464/14 є такою, що набрала законної сили та є обов'язковою для виконання, а обставини, які встановлено зазначеним судовим рішенням щодо правомірності проведення зустрічної звірки ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" не доказуються при розгляді цієї справи.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що договори, укладені позивачем з ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК", визнано нікчемним у порядку, встановленому законодавством України.

Також, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час укладення угод між позивачем з ТОВ "ПРОД-ЛОГІСТИК" , складання між ними інших первинних документів, позивач та його контрагент не знаходились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців або те, що їх свідоцтва, як платників ПДВ, були анульовані.

Таким чином, висновок податкового органу про порушення позивачем норм Податкового кодексу України не відповідає встановленим обставинам справи, через що, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міністерства доходів у Харківській області від 17.04.2015 року № обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17.04.2015 року №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 23 вересня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.