Справа № 817/1811/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1811/15

18 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Сільськогосподарське приватне підприємство "Хлібороб"

до Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі
про визнання дій неправомірними та скасування розрахунків , -
ВСТАНОВИВ :

Сільськогосподарське приватне підприємство "Хлібороб" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання дій:

- по включенню до рахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, - пільгових пенсій за пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та витрат по їх виплаті і доставці;

- по наданню позивачу розрахунків фактичних витрат по виплаті і доставці пільгових пенсій поза межами строків встановлених законодавством - неправомірними;

- скасування (визнання недійсними) розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій поданих УПФ у Дубровицькому районі до СПП "Хлібороб", які включають пільгові пенсій за пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ;

- стягнення помилково сплачених коштів в сумі 23719,83 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що в січні та лютому 2015 року управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі на адресу СПП "Хлібороб" надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 12.06.2015 СПП "Хлібороб" звернулось до відповідача з проханням відізвати вказані розрахунки та повернути помилково сплачені кошті, оскільки УПФУ у Дубровицькому районі неправомірно включило в розрахунки пільгові пенсії призначені за п. "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказує, що відповідачем протиправно включено до суми, що підлягає відшкодуванню, розмір пенсій призначених жінкам, які працювали у сільськогосподарському виробництві та виховали пятеро і більше дітей. Крім того, позивач вказує на те, що виплата пенсій, в тому числі вищевказаним жінкам, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" є обовязком Держави, а тому фінансування вказаних виплат має здійснюватись виключно із Державного бюджету, що в повній мірі відповідає вимогам частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Вказує, що відповідачем не враховано те, що відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" пенсії призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не підлягають оподаткуванню. Жодний із вказаних законів не входить до системи оподаткування, а тому не можуть регулювати відносини повязані із стягненням податків та зборів. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 померла 27.01.2015, однак в розрахунки зміни не вносились.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити повністю.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.42-51). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що СПП "Хлібороб" було платником фіксованого сільськогосподарського податку, проте починаючи із 01.01.2015, у звязку із змінами у чинному законодавстві, підприємство зобовязане сплачувати до УПФ у Дубровицькому районі збір у розмірі 100% від обєкта оподаткування (100% фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій).

Що ж стосується визначення суми відшкодування, та включення до неї розміру призначеної та виплаченої пенсії, на переконання відповідача, посилання позивача є хибними так як не відповідають положенням п.п. 6.4 6.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та додаткам 6-7 до неї. ОСОБА_4 вказаними додатками затверджено форму розрахунку, що надсилаються позивачу.

Таким чином, на переконання представника відповідача, дії УПФУ у Дубровицькому районі є правомірними та обґрунтованими, а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Сільськогосподарське приватне підприємство "Хлібороб" зареєстроване в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; взятий на облік як платник податків Дубровицькою МДПІ з 14.02.2000 (а.с.24,29); відповідно до вимог чинного законодавства, є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і страхувальником в розумінні Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У своїй діяльності СПП "Хлібороб" використовує працю найманих працівників. На час розгляду справи, працівникам СПП "Хлібороб", а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, призначена та виплачується пенсія за віком, на пільгових умовах, на підставі п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як жінкам, які працюють в сільському господарстві та виховали пятеро чи більше дітей. Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи протоколами про призначення пенсій (а.с.75-80).

20.01.2015 та 17.02.2015 управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі Рівненської області направило СПП "Хлібороб" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на підставі пп. "б"-"з" ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (а.с.12-16).

Позивач оспорює дії відповідача щодо надсилання розрахунків на відшкодування фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій поза встановленими строками, щодо включення до витрат розміру пенсії, призначеної жінкам, які працювали у сільському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей. Крім того, просить скасувати розрахунки по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, з тих підстав, що діючим законодавством не передбачено відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція №21-1), розмір сум до відшкодування визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.6.7 Інструкції №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Направлені позивачу розрахунки за формою та змістом відповідають типовому розрахунку зазначеному в додатку №7 до Інструкції № 21-1. Відтак, пенсійний орган, складаючи спірні розрахунки, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Щодо скасування оскаржуваних розрахунків фактичних витрат суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України" щодо податкової реформи", Порядком призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244 та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписів п. "ж" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктами першим та другим 2 Порядку призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244 визначено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподаpському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до абз. 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

У п. 1 ст. 1 та абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України " Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому п.1 ст.4 цього Закону встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", покриваються підприємствами та організаціями.

ОСОБА_4 на це звертав увагу Верховний суд України у своїй постанові від 07.07.2015 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/46872177).

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України" щодо податкової реформи", яким було внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Отже, до 01.01.2015 суб'єкти господарювання - платники фіксованого сільськогосподарського податку мали пільги з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, однак, з 01.01.2015 такий вид податку виключено.

Відтак, платники, які у 2014 році перебували на обліку, як платники фіксованого сільськогосподарського податку, з 01.01.2015 зобовязані відшкодовувати Пенсійному фонду суми понесених витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам цих підприємств.

Згідно з даними Дубровицької ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області СПП "Хлібороб" є платником єдиного податку 4-ї групи юридичних осіб на 2015 рік (а.с.30). З огляду на вищенаведене, пенсійним органом правомірно було складено та надіслано позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

А тому, у суду відсутні підстави для стягнення з управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі коштів в розмірі 23719,83 грн., сплачених СПП "Хлібороб" на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-травень 2015 року.

Суд вважає помилковим доводи позивача, що при вирішені спірних відносин, суд повинен звернути увагу на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 № 36, оскільки працівникам позивача пенсія була призначена на підставі п."ж" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, є безпідставними доводи СПП "Хлібороб" про те, що відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" витрати на доставку пенсій, які призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, оскільки аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у контексті статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вважає необґрунтованим твердження позивача щодо протиправного включення до розрахунку витрат на виплату та доставку пенсії померлій особі ОСОБА_3, з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що 20.01.2015 для СПП "Хлібороб" надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 1 січня 2015 року для таких пенсіонерів: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Відповідно до п.6.7 Інструкції №21-1 у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суд встановив, що ОСОБА_3 померла 29.01.2015, що підтверджується Свідоцтвом про смерть №169611 від 29.01.2015 (а.с.84).

У зв'язку з чим, 17.02.2015 управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі надіслало для СПП "Хлібороб" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з лютого 2015 року для таких пенсіонерів: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду адміністративної справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при формуванні та надісланні для СПП "Хлібороб" розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 1 січня 2015 року та з лютого 2015 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом. Доводи позивача не свідчать про протиправність дій відповідача, не спростовують правомірності спірних розрахунків та не дають суду підстав для їх скасування. Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.