Справа № 815/4478/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4478/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Гур`єва К.І.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЗС ОСОБА_3» до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 24 липня 2014 року та № від 24 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗС ОСОБА_3» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 24 липня 2014 року та № від 24 липня 2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ЗС ОСОБА_3» відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2014 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 276 828 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 138 414 грн. за порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України та податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2014 року № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 173 457 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 86 728,5 грн. за порушення п. 198.3 ст. 198 ПК України.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими на підставі акту перевірки №1046/15-02/36718476 висновки якого, на його думку, базуються на припущеннях та спростовуються наступним. Так, позивач вказує, що у періоді, який перевірявся ТОВ «ЗС ОСОБА_3» уклало реальні господарські договори з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп», відповідно до яких позивачем придбано послуги, що використані ним для подальшого ведення господарської діяльності. На підтвердження фактичного виконання робіт по даним договорам ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» було надано позивачу акти виконаних робіт, платіжні доручення та податкові накладні, до яких податкова не висловила жодних зауважень, а висновки по акту зроблені лише на підставі висновків актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп».

Таким чином, на думку позивача, твердження відповідача про порушення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України не відповідають дійсності та спростовуються наданими до перевірки та до суду первинними документами. Відтак, підстави для зменшення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а також збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та прийняття податкових повідомлень-рішень від 24 липня 2014 року № та №, на думку позивача, відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що ТОВ «ЗС ОСОБА_3» в порушення вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України у податковій декларації з ПДВ за березень 2014 року завищило суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 450 285,03 грн. Відповідач вказує, що в ході перевірки ТОВ «ЗС ОСОБА_3» досліджувалась реальність здійснення платником податків господарських операцій з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп». Однак, відповідач зазначає, що згідно інформації отриманої з акту ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів в м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Транс-Інвестгрупп» () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.09.2013 року по 30.04.2014 року» від 06.06.2014 року №442/26-57-22-04-10/38506872, зокрема, встановлено, що ТОВ «Транс-Інвестгрупп» відсутнє за місцезнаходженням, та зазначає, що згідно інформації отриманої з акту ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів в м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТОП Севен» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року» від 18.06.2014 року №643/26-54-22-03-07/36630345, зокрема, встановлено, що ТОВ «ТОП Севен» відсутнє за місцезнаходженням та опитати директора ОСОБА_4 не вдалося. На підставі наведеного, відповідач дійшов висновку, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «ЗС ОСОБА_3» з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» здійснювалась поза межами правового поля, що свідчить про те, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит по накладним та актам виконаних робіт, отриманих від ТОВ «ТОП Севен» у розмірі 177 657,33 грн. та отриманим від ТОВ «Транс-Інвестгрупп» у розмірі 272 609,7 грн.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення відповідач вважає обґрунтованими, прийнятими відповідно до положень чинного законодавства, а також, встановлених за результатами перевірки порушень, у звязку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У період з 03.07.2014 року по 07.07.2014 року на підставі наказу від 01 липня 2014 року №404 «Про проведення виїзної документальної перевірки» та направлення від 01.07.2014 року №322, згідно з пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, посадовою особою ДПІ у Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «ЗС ОСОБА_3» код за відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за березень 2014 року.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень

За результатами перевірки відповідачем складено ОСОБА_2 від 10 липня 2014 року №1046/15-02/36718476 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «ЗС ОСОБА_3» код за відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за березень 2014 року» (а.с. 42-59).

Відповідно до акту, перевіркою встановлено відсутність обєктів, які підпадають під визначення статті 185, 188, 200 ПК України. Дані, наведені в деклараціях з податку на додану вартість за період: лютий березень 2014 року з відповідними додатками не підтверджують реальність здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» чим порушено п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України «не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу» ТОВ «ЗС ОСОБА_3» у податковій декларації з ПДВ за березень 2014 року завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 276 828 грн.

На підставі акту від 10 липня 2014 року №1046/15-02/36718476, а також згідно з п. 54.3 ст. 54 та п. 58.1 ст. 58 ПК України, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 24 липня 2014 року яким ТОВ «ЗС ОСОБА_3» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 415 242, 00 грн., з яких за основним платежем 276 828 грн. та штрафними санкціями у розмірі 138 414 грн. та № від 24 липня 2014 року, яким ТОВ «ЗС ОСОБА_3» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 260 185, 50 грн., з яких 173 457, 00 грн. за основним платежем та 86 728, 50 грн. за штрафними санкціями (а.с. 39-40).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування з підстав наведених у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірку позивача ТОВ «ЗС ОСОБА_3» проведено по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» за період березень 2014 року, з огляду на що судом встановлено наступне.

Так, 16 лютого 2014 року між ТОВ «ЗС ОСОБА_3» (Покупець) та ТОВ «ТОП Севен» (Постачальник) укладено Договір поставки №37, предметом якого є зобовязання Постачальника постачати товар у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити його вартість (а.с. 86-88).

На підставі наданих до суду специфікації та видаткової накладної, судом встановлено, що ТОВ «ТОП Севен» на замовлення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» поставила дизельні генератори відповідно до Договору поставки №37 від 16 лютого 2014 року (а.с. 86-91).

З огляду на зазначене, платником податків ТОВ «ТОП Севен» (Постачальник за Договором поставки №37 від 16 лютого 2014 року) на виконання вимог ст. 201 ПК України, було надано позивачу - ТОВ «ЗС ОСОБА_3» (Покупець) податкову накладну щодо отримання позивачем послуг в звязку з постачанням товарів/послуг відповідно до Договору поставки №37 від 16 лютого 2014 року (а.с. 91).

На виконання умов Договору поставки №37 від 16.02.2014 року позивач здійснив оплату за поставлені дизельні генератори, що підтверджується платіжним дорученням, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.133).

Також, 01 лютого 2014 року ТОВ «ЗС ОСОБА_3» (Замовник) уклало з ТОВ «ТОП Севен» (Виконавець) договір про надання послуг з аутсорсингу №35/п, предметом якого є зобовязання Виконавця надати послуги з аутсорсингу за дорученням Замовника відповідно до протоколу договірної ціни (додаток №1 до договору) (а.с. 92-95).

На підставі наданих до суду протоколу договірної ціни та актів виконаних робіт, судом встановлено, що ТОВ «ТОП Севен» на замовлення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» надала послуги з аутсорсингу відповідно до Договору про надання послуг №35/п від 01 лютого 2014 року (а.с. 96-97, 135, 137, 139, 141, 143, 145, 147, 149, 151, 153).

З огляду на зазначене, платником податків ТОВ «ТОП Севен» (Виконавець за Договором про надання послуг з аутсорсингу №35/п від 01 лютого 2014 року) на виконання вимог ст. 201 ПК України, було надано позивачу - ТОВ «ЗС ОСОБА_3» (Замовник) податкові накладні щодо отримання позивачем послуг відповідно до Договору про надання послуг з аутсорсингу №35/п від 01 лютого 2014 року (а.с. 134, 136, 138, 140, 142, 144, 146, 148, 150, 152).

На виконання умов Договору про надання послуг з аутсорсингу №35/п від 01 лютого 2014 року позивач здійснював оплату за надані послуги, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Так, позивачем надано до суду копії платіжних доручень, проведених банком, платником по яких є ТОВ «ЗС ОСОБА_3», отримувачем - ТОВ «ТОП Севен» та призначення платежу: оплата за послуги згідно Договору №35/п від 01.02.2014 р. (а.с. 127-132).

Крім того, 03 березня 2014 року ТОВ «ЗС ОСОБА_3» (Замовник) уклало з ТОВ «Транс-Інвестгрупп» (Виконавець) договір про надання послуг №76/11-4, предметом якого є зобовязання Виконавця надати послуги за завданням Замовника (а.с. 154-155).

На підставі наданих до суду актів виконаних робіт, судом встановлено, що ТОВ «Транс-Інвестгрупп» на замовлення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» надала послуги з технічного обслуговування, ремонтних робіт та тюнінгу автомобілів відповідно до Договору про надання послуг №76/11-4 від 03 березня 2014 року (а.с. 156, 165, 167, 169, 171, 173, 175, 177, 179, 181, 183, 185, 187, 189, 191, 193, 195, 197, 199-200, 202, 204-205).

З огляду на зазначене, платником податків ТОВ «Транс-Інвестгрупп» (Виконавець за Договором про надання послуг №76/11-4 від 03 березня 2014 року) на виконання вимог ст. 201 ПК України, було надано позивачу - ТОВ «ЗС ОСОБА_3» (Замовник) податкові накладні щодо отримання позивачем послуг відповідно до Договору про надання №76/11-4 від 03 березня 2014 року (а.с. 157, 166, 168, 170, 172, 174, 176, 178, 180, 182, 184, 186, 188, 190, 192, 194, 196, 198, 201, 203, 206).

На виконання умов Договору про надання послуг №76/11-4 від 03 березня 2014 року позивач здійснював оплату за надані послуги, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Так, позивачем надано до суду копії платіжних доручень, проведених банком, платником по яких є ТОВ «ЗС ОСОБА_3», отримувачем - ТОВ «Транс-Інвестгрупп» та призначення платежу: оплата за послуги згідно Договору №76/11-4 від 03 березня 2014 року (а.с. 158-164).

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вони підтверджують виконання договорів та правомірність віднесення до податкового кредиту, як суми податку на додану вартість від вартості послуг отриманих від ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп», з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки та матеріалів справи, позивач на підтвердження господарських відносин з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» надавав до перевірки: всі первинні документи (п. 2.5 акту перевірки від 10 липня 2014 року №1046/15-02/36718476 ) (а.с. 44).

В акті перевірки відповідач також зазначає про отримання вказаних вище документів.

При цьому, в акті зазначається, що Державна податкова інспекція в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області отримала від ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів в м. Києві акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Транс-Інвестгрупп» () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.09.2013 року по 30.04.2014 року» від 06.06.2014 року №442/26-57-22-04-10/38506872 та від ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів в м. Києві акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТОП Севен» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року» від 18.06.2014 року №643/26-54-22-03-07/36630345.

Проаналізувавши акт перевірки від 10 липня 2014 року №1046/15-02/36718476 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «ЗС ОСОБА_3» код за відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за березень 2014 року», суд зазначає, що більша його частина містить витяги з актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТОП Севен» від 18.06.2014 року №643/26-54-22-03-07/36630345 та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» від 06.06.2014 року №442/26-57-22-04-10/38506872.

При цьому, на сторінці 17 акту перевірки ТОВ «ЗС ОСОБА_3» вказано, що висновки про те, що на порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України у ТОВ «ЗС ОСОБА_3» встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на 276 828, 00 грн. зроблено з врахуванням актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТОП Севен» від 18.06.2014 року №643/26-54-22-03-07/36630345 та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» від 06.06.2014 року №442/26-57-22-04-10/38506872.

Однак, суд не погоджується з такими доводами податкової, оскільки з наявних в матеріалах справи та відомих відповідачу документах щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп» такі висновки не вбачаються, а податкове законодавство не зобовязує платників податків перевіряти контрагентів.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши акт перевірки та враховуючи, що відповідачем не надано жодних документів, які б підтверджували наявність фактів зазначених в акті перевірки, судом не встановлено доказів на підтвердження висновків податкової про порушення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України та завищення податкового кредиту в результаті чого відбулось завищення суми бюджетного відшкодування на 276 828, 00 грн.

Натомість, позивачем надані документи, що досліджувались судом та підтверджують здійснення ТОВ «ЗС ОСОБА_3» господарських операцій та правомірність формування ним податкового кредиту по постачальникам товарів, робіт, послуг згідно договорів з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп».

Крім того, судом встановлено, що отримання товарів, робіт та послуг ТОВ «ЗС ОСОБА_3» за договорами з його контрагентами здійснено в межах господарської діяльності підприємства позивача, що підтверджується статутом підприємства, наявного в матеріалах справи (а.с. 14-34).

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковою безпідставно ТОВ «ЗС ОСОБА_3» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за отримані товари, роботи, послуги по взаємовідносинам з ТОВ «ТОП Севен» та ТОВ «Транс-Інвестгрупп».

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 71, 86, 94, 158-163 КАС України від 06.07.2005 року №2747-IV, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ЗС ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 24 липня 2014 року та № від 24 липня 2014 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області від 24 липня 2014 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 276 828, 00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 138 414, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області від 24 липня 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 265 185, 50 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 18 листопада 2014 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ЗС ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 24 липня 2014 року та № від 24 липня 2014 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області від 24 липня 2014 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 276 828, 00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 138 414, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області від 24 липня 2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 265 185, 50 грн.

18 листопада 2014 року.