Справа № 2-а-10722/11
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 р. м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л.,розглянувши в порядку письмового провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними та стягнення щорічної разової допомоги інваліду війни,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19 жовтня 2011 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради далі(УПСЗН) в якої просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому щорічної грошової допомоги до Дня Перемоги, яка повинна бути виплачена до 5 травня, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком та зобовязати відповідача здійснити йому нарахування та виплату у зазначеному розмірі допомоги за 2011 рік.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він має статус ветерана війни та є учасником війни.

Згідно Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" щорічно до 05 травня, йому має бути виплачена разова грошова допомога у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком. Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому одноразову грошову допомогу значно в меншому розмірі, в результаті чого за 2011 рік створилася недоплата у сумі 5532 гривень.

Таким чином, позивач вважає дії відповідача незаконними, так як при нарахуванні разової грошової допомоги відповідач користувався не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому ці виплати були нараховані в набагато меншому розмірі аніж це передбачено законодавством.

Позивач просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо перерахунку та виплаті разової грошової допомоги к 05 травня неправомірними. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" здійснити нарахування та виплату разової грошової допомоги к 05 травня за 2011 рік у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком, встановлених на момент виплати.

В судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судовою повісткою.

Суддя вважає за можливе розглядати справу у письмовому провадження.

Судом встановлено, що позивач є ветераном війни, що підтверджується відповідним посвідченням серії П № 025539 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся 13.09.2011 року до відповідача із заявою виплатити йому разову грошову допомогу у розмірі встановленому законодавством за 2011 рік.

Згідно статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), далі по тексту - Закон № 3551-ХІІ, визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3551-ХІІ до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Розділом 3 цього Закону визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту.

Згідно листа відповідача від 22.09.2011 року позивачу, відповідачем була виплачена разова грошова допомога 21.04.2011 року 580 гривень.

У відповідності до зазначеного вище закону позивач має право на щорічну разову грошову допомогу до 9 травня, яка сплачується до 5 травня поточного року, як інваліду 2 групи - у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком

Фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію Закону № 3551-12 відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок коштів державного та міського бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 вказаного Закону, відповідно до ст. 17-1 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

На відповідача покладений обов'язок здійснення виплати разової грошової допомоги саме в розмірах, передбачених Законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається із матеріалів справи, у зазначених розмірах позивач допомогу не отримав, а відповідач виплатив разову грошову допомогу у квітні 2011 рік у розмірі 580.

За змістом Закону № 3551-XII Кабінету Міністрів України взагалі не надано ніяких повноважень щодо вирішення питань, повязаних з виконанням цього закону.

Таким чином, неправомірність дій відповідача при нарахуванні позивачеві щорічної грошової допомоги до 5 травня протягом 2011 року в розмірі 580, встановлених Законом України Про Державний бюджет на 2011 рік і постановою КМУ № 299, а не в розмірі, визначеному абз. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 р. із змінами та доповненнями, а також приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»- є очевидною. Відповідача належить зобовязати нарахувати позивачеві недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду 2 групи за 2011 рік.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005, а також у рішенні № 6-рп від 09.07.2007 року), повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Таким чином, з відповідача на користь позивача треба стягнути недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги, застосував ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту", суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання дій незаконними та стягнення щорічної разової допомоги інваліду війни,задовольнити.

Визнати діі Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакціі від 04.07.2002 р. незаконими.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради нарахувати та виплатити за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2011 року відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі вісьмі мінімальних пенсій за віком, як інваліду 2 групи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та раніше сплачених сум за вказаний період.

Копію постанови надіслати особам які беруть участь у справі протягом трьох днів з моменту підписання постанови.

Постанова набирає законної сили: через 10 днів з дня її проголошення, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання у повному обсязі.

Суддя: А. Л. Гонтар