Справа № 2314/3258/12
Суддя: Кучеренко В. Г.
Дата ухвалення: 2012-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2012 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - Кучеренко В.Г.

При секретарі Рудик К.О.,

розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними щодо недоплати грошової суми пенсійного забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними щодо недоплати грошової суми пенсійного забезпечення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є інвалідом Великої вітчизняної війни першої групи. Згідно довідки МСЕК серії 10ААА №243826 та посвідчення інваліда ВВВ 1 гр. серії ААБ №027329 являється інвалідом першої групи, у відповідності із вказаним, з 2010 року перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер-інвалід І групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, отриманого на фронті ВВВ.

Згідно із вимогами ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.93, в редакції Закону № 458/95-ВР від 23.11.95; із змінами, внесеними згідно із Законами № 488/95-ВР від 22.12.95, № 2212-IV (2212-15) від 18.11.2004, інвалідам війни 1 групи пенсія повинна нараховуватись з урахуванням підвищення її в розмірі чотириста відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач також зазначив, що бездіяльністю відповідача грубо порушені його законні права, він позбавлений права отримувати вказану щорічну державну підтримку в повному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача до початку судового засідання надав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі., адміністративний позов не визнають в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи справи, суд, дійшов висновку що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м.Черкаси Черкаської області.

Згідно довідки МСЕК серії 10ААА №243826 та посвідчення інваліда ВВВ 1 гр. серії ААБ №027329 являється інвалідом першої групи, у відповідності із вказаним, з 2010 року перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер-інвалід І групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, отриманого на фронті ВВВ.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.93, в редакції Закону № 458/95-ВР від 23.11.95; із змінами, внесеними згідно із Законами № 488/95-ВР від 22.12.95, № 2212-IV (2212-15) від 18.11.2004, інвалідам війни 1 групи пенсія повинна нараховуватись з урахуванням підвищення її в розмірі чотириста відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу PCP, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Законом України «Про

Державний бюджет України на 2011 рік» дія ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не виконується в повній мірі на 2011 р, відповідно чим, право на нарахування пенсії з урахуванням підвищення її в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком було обмежено. Таким чином, обмеження прав позивача щодо нарахування пенсії з урахуванням підвищення її є протиправним, а її виплату необхідно здійснювати у розмірі, визначеному ст. 13 Закону України «Про статусі ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.93 без обмежень, встановлених іншими законами.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, п.п. 61-63, 66 розділу 2, п. 3 розділу 3 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зазначено, що Закон України «Про державний бюджет України» є основним фінансовим документом і через своє спеціальне призначення не повинен регулювати відносини у інших сферах суспільного! життя; Законом України «Про державний бюджет» не можна вносити зміни до інших Законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок призводить до скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а також тім, що Конституція України не надає Закону України «Про державний бюджет» юридичної сили вищої, ніж сила інших Законів.

Зазначене Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, є обов'язковими для виконання на території України і остаточними.

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічнії права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

З огляду на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерел права, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, право позивача на нарахування пенсії з урахуванням підвищення її в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком, як ветерану війни - інваліду війни 1 групи, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, і разом з тим потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно до положень ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Асигнування для головних розпорядників коштів щорічно затверджуються Законом України "Про державний бюджет України".

Згідно з п. 2 Указу Президента України "Про заходи щодо забезпечення наповнення Державного бюджету та посилення фінансово-бюджетної дисципліни" від 28 лютого 1997 року за № 187, та витрачання коштів органами виконавчої влади, їх структурними підрозділами, іншими організаціями, що фінансуються за рахунок державного бюджету України, змінюється на підставі їх кошторисів доходів і видатків, які затверджуються у встановленому порядку. Згідно з порядком касового видання державного бюджету за видатками, затвердженого наказом Державного казначейства України від 22 січня 2001 року за № 3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за № 104/5295 та Порядком обслуговування Державного бюджету за видатками, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25 квітня 2004 року за № 89, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 червня 2004 року за № 716/9315, виділення коштів з державного бюджету здійснюється шляхом їх перерахування органами Державного казначейства України на основі затверджених для нього кошторисів видатків бюджетних установ. Асигнування, що передбачаються кошторисами, надаються головними розпорядниками бюджетних коштів, які здійснюють безпосередній розподіл коштів між відповідними установами. Головним розпорядником виділених коштів для виплати пенсії з урахуванням підвищення її в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", є Пенсійний фонд України.

Відповідно до п. 2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» №8-2 від 30 квітня 2002р., основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

З наведених вище підстав, ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як ветерану війни - інваліду війни І гр., сплачено у розмірі меншому, ніж це передбачено нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.93, а тому існує необхідність поновлення його порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі, встановленому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.93, а саме, у розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З зазначених підстав, з урахуванням практики, суд вважає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 21, 22, 46, 64, 92 Конституції України, ст.ст. 2, 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", Законом України "Про державний бюджет України на 2012 рік", рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, ст.ст.3, 6-14, 17, 19, 90, 94, 99, 100, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії відповідача щодо розміру фактично сплаченої позивачеві грошової суми пенсійного забезпечення в період з жовтня 2011 року по березень 2012 року незаконними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області здійснити перерахунок основної пенсії по інвалідності в розмірі 400 відсотків мінімальної пенсії за віком, щомісячно з жовтня 2011 року і до прийняття судом відповідного рішення по даній справі, у відповідності із положеннями ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та з урахуванням відповідних розмірів мінімальної пенсії по віку, встановлених розмірів Законом України «Про державний бюджет на 2011 рік», Законом України "Про державний бюджет України на 2012 рік".

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Головуючий: