Справа № 819/2233/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2233/15

21 вересня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю представника відповідача відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Федів І.С.,

представника відповідача другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Семчишина Д.М.,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни (далі - Банк, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції (далі - ВДВС РУЮ, відповідач 1), другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (далі - Другий ВДВС МУЮ, відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3, у якому просить:

- зобов'язати ВДВС РУЮ звільнити з під арешту земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Брикса Т.І. 31.10.2007 року по реєстру № 3802, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 від 22.01.2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2, на яку арешт накладений ВДВС РУЮ:

номер запису про обтяження 4445658 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.01.2014 року ВП № 40574353,

номер запису про обтяження 5934233 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2014 року ВП № 43231019,

номер запису про обтяження 5934751 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2014 року ВП № 43231019,

номер запису про обтяження 8328673 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.12.2014 року ВП № 45957843;

- зобов'язати Другий ВДВС МУЮ звільнити з під арешту земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Брикса Т.І. 31.10.2007 року по реєстру № 3802, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 від 22.01.2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2, на яку арешт накладений Другим ВДВС МУЮ:

номер запису про обтяження 8827621 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2015 року ВП № 46195651.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Відповідно до кредитного договору № 215/08/26 СLLv від 14.07.2008 року, укладеного між Банком та ОСОБА_8, останньому надано кредит у сумі 54800 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.07.2018 року зі сплатою 13,5 відсотків річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором укладено іпотечний договір між Банком та третьою особою ОСОБА_3 від 14.07.2008 року, відповідно до умов якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Брикса Т.І. 31.10.2007 року по реєстру № 3802, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 від 22.01.2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2. Інформацію про обтяження було внесено у Державний реєстр іпотек 14.07.2008 року та в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Проте на дане майно станом на 25.03.2015 року накладено арешти державними виконавцями ВДВС РУЮ та Другого ВДВС МУЮ, про що свідчать відповідні записи про обтяження у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстровані після реєстрації обтяження Банком.

Позивач як іпотекодержатель в силу договору та закону, у зв'язку з порушенням боржником основного зобов'язання та відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про іпотеку», статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», має переважене право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету забезпечення, а існуючий арешт майна позбавляє можливості позивача реалізувати своє право, тому Банк у відповідності до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду з вимогами про звільнення заставленого майна з під арешту.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте подав до суду додаткові пояснення та заяву від 21.09.2015 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що на даний час є заборгованість ОСОБА_8 перед Банком та відповідне рішення суду про її стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь Банку, також звернення стягнуто на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 Виконавчий лист по даному судовому рішенні пред'являвся до виконання ВДВС РУЮ, проте на даний час не виконаний, заборгованість не стягнуто. З метою реалізації заставного майна та погашення заборгованості перед Банком, просить задовольнити позовні вимоги та звільнити майно, що перебуває в іпотеці Банку, з під арешту.

Представники Відповідача 1 та Відповідача 2, кожен зокрема, проти задоволення позовних вимог заперечили та зазначили що державні виконавці діяли в межах, у порядку та в спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Арешт майна ОСОБА_3 здійснювався з метою виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості на користь інших стягувачів. Разом з тим, кожен з відповідачів не повідомляв Банк як іпотекодержателя в порядку статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» про накладення арешту на заставне майно з роз'ясненням права на звернення до суду про зняття арешту з майна. Представники відповідачів просили у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Враховуючи клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та положення статей 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), судовий розгляд проведено за відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2008 року укладено кредитний договір № 215/08/26 СLLv між Банком та ОСОБА_8 (а. с. 6-9). Відповідно до пунктів 1.1-1.3 кредитного договору Банком надано позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 54 800,00 доларів США строком до 10.07.2018 року, за користування кредитними коштами встановлювалася плата у розмірі 13,5 процентів.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 14.07.2008 року між Банком (іпотекодержателем) та ОСОБА_3 (іпотекодавцем) укладено іпотечний договір від 14.07.2008 року (а. с. 10-11). Предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Брикса Т.І. 31.10.2007 року по реєстру № 3802, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 від 22.01.2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2. Експертна грошова оцінка предмету іпотеки становила 494 590,00 грн., заставна вартість іпотеки визначена за погодженням сторін у розмірі 287 500,00 грн.

Інформацію про обтяження нерухомого майна було внесено у Державний реєстр іпотек 14.07.2008 року та в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а. с. 12-13).

Також судом встановлено, що станом на 16.09.2015 року за ОСОБА_8 по кредитному договору № 215/08/26 СLLv від 14.07.2008 року рахується заборгованість у загальній сумі 87 235,40 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 1 919 018,72 грн., та підтверджується довідкою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни № 11411/5.2 від 16.09.2015 року (а. с. 89). Частина такої заборгованості стягнута у судовому порядку. Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.07.2009 року у справі № 2-4365/09 р. частково задоволено позовні вимоги Банку та стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_3 заборгованість по кредитному розмірі у сумі 455 072,11 грн., а також 1 950,00 грн. понесених судових витрат, та звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 (а. с. 49-50).

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень по параметрах запиту фізична особа ОСОБА_3 (№ 112443280 від 21.09.2015 року) на предмет іпотеки за іпотечним договором від 14.07.2008 року, а саме: земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3, накладені арешти нерухомого майна на підставі таких постанов:

- постанови ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 40574353 від 15.01.2014 року, арешт накладено на все нерухоме майно, у тому числі і на обтяжену іпотекою земельну ділянку, номер запису про обтяження 4445658,

- постанови ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 45957843 від 31.12.2014 року, арешт накладено на земельну ділянку, площею 0,10 га земель, що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, номер запису про обтяження 8328673,

- постанови Другого ВДВС МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 461995651 від 03.02.2015 року, арешт накладено на все нерухоме майно, у тому числі і на обтяжену іпотекою земельну ділянку, номер запису про обтяження 8827621 (а. с. 99-101).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 15.01.2014 року постановою державного виконавця ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 40574353 при примусовому виконанні виконавчого листа № 1915/18635/2012, виданого 09.10.2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 20 170,76 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 161 224,88 грн., нарахованої пені за кредитним договором відновлювальної кредитної лінії № 14 від 25.09.2007 року та 1613,00 грн. судових витрат, накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна в межах суми боргу (а. с. 106). Постановою державного виконавця від 27.06.2014 року в межах даного виконавчого провадження ВП № 40574353 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 108).

31.12.2014 року постановою державного виконавця ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 45957843 при примусовому виконанні ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/20812/14ц від 25.12.2014 року накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_10, боржник ОСОБА_3 (а. с. 109). Постановою державного виконавця від 31.12.2014 року в межах даного виконавчого провадження ВП № 45957843 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 111).

03.02.2015 року постановою державного виконавця Другого ВДВС МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46195651 при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/14294/14, виданого 19.12.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 13 093,92 грн., судового збору 243,60 грн., накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна в межах суми боргу (а. с. 127).

Крім того, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень по параметрах запиту фізична особа ОСОБА_3 (№ 112443280 від 21.09.2015 року) накладено арешти і на інше майно ОСОБА_3, яке не було предметом іпотеки, на підставі таких постанов:

- постанови ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43231019 від 06.06.2014 року, арешт накладено на земельну ділянку, площею 0,10 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, номер запису про обтяження 5934233,

- постанови ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43231019 від 06.06.2014 року, арешт накладено на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, номер запису про обтяження 5934751 (а. с. 99-101).

06.06.2014 року постановою державного виконавця ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43231019 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3187/200912, виданого 04.04.2009 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь філії Тернопільського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 64 664,70 доларів США, стягнення покладено на майно за іпотечним договором від 25.09.2007 року, а саме на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,10 га за цією ж адресою, накладено арешт на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,10 га за цією ж адресою, що належить ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна в межах суми боргу (а. с. 92 зворот).

На підтвердження того, що постановою державного виконавця ВДВС РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 43231019 від 06.06.2014 року накладено арешт на інше майно, ніж те, що було предметом договору іпотеки від 14.07.2008 року, укладеного між позивачем та третьою особою, судом досліджено державні акти на право приватної власності на землю на дві різні земельні ділянки: 1) земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, земельна ділянка не забудована (а. с. 96-97), 2) земельну ділянку, площею 0,10 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на якій знаходиться житловий будинок (а. с. 128).

Разом з тим, позивач заявляючи позовні вимоги про звільнення з під арешту земельної ділянки площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, посилається на постанову державних виконавців органів державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які не стосуються предмету іпотеки, а саме постанова ВП № 43231019 від 06.06.2014 року, номери записів про обтяження 5934233, 5934751 (а. с. 99-101). Таким чином, в цій частині позовні вимоги щодо звільнення майна з під арешту є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Щодо інших постанов, якими накладено арешт на майно третьої особи, що є предметом іпотеки, то на думку суду, в таких випадках є порушення права Банку як іпотекодержателя, адже позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими особами, а існуючий арешт майна позбавляє можливості позивача реалізувати своє право, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV та Законом України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Пунктом 1 частини першої статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

При цьому, в силу частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п'ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Водночас, у силу частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, а також якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. З вищенаведеного вбачається, що існує чіткий перелік підстав, коли на заставлене майно боржника може бути звернено стягнення особою, яка не є заставодержателем.

Верховний Суд України у постанові від 09.04.2014 року у справі №6-13цс14 зазначив, що з урахуванням положень частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Положеннями частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відтак, накладення арешту постановами ВДВС РУЮ ВП № 40574353 від 15.01.2014 року, ВП № 45957843 від 31.12.2014 року, Другого ВДВС МУЮ ВП № 461995651 від 03.02.2015 року, є елементом процедури стягнення на майно боржника на користь інших стягувачів (ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_10, ПАТ КБ «ПриватБанк»), які не є заставодержателями спірного майна, тому відповідачі, накладаючи арешт на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,10 га, що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, повинні керуватися приписами частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та положеннями Закону України «Про іпотеку».

Положеннями частини другої статті 3 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Отже, право застави у даному випадку виникає з моменту реєстрації іпотечних договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, право іпотеки на земельну ділянку, площею 0,10 га, що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, виникло в Банку з 14.07.2008 року, з моменту нотаріального посвідчення іпотечного договору від 14.07.2008 року та накладення нотаріусом заборони відчуження такого нерухомого майна, зареєстрованої в реєстрі за №7559051, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 21.09.2015 року (а. с. 102).

Водночас, судові рішення, на виконання яких відкриті виконавчі провадження ВДВС РУЮ ВП № 40574353, ВП № 45957843, Другим ВДВС МУЮ ВП № 461995651, якими накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,10 га, що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, прийняті в часі пізніше державної реєстрації іпотеки, а саме набрали законної сили (звернуті до негайного виконання): 05.09.5013 року (а. с. 107), 25.12.2014 року (а. с. 110), 12.12.2014 року (а. с. 93) відповідно.

За таких обставин, право застави (іпотеки) Банку виникло до винесення судових рішень про стягнення з ОСОБА_3 коштів.

Суд також звертає увагу, що на момент вчинення виконавчих дій щодо арешту спірного нерухомого майна, право іпотеки на це майно на визначених законом підставах та в установленому порядку не припинено, іпотечний договір від 14.07.2008 року є чинним.

Крім того, як вбачається з довідки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни № 11411/5.2 від 16.09.2015 року за ОСОБА_8 по кредитному договору № 215/08/26 СLLv від 14.07.2008 року рахується заборгованість у загальній сумі 87 235,40 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 1 919 018,72 грн., а вартість предмету іпотеки - земельної ділянки, площею 0,10 га, що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2, відповідно до договору іпотеки від 14.07.2008 року та висновку про експертну грошову оцінку даної земельної ділянки становить 494 590,00 грн. (а. с. 10-11, 95).

Відтак, вартість предмета іпотеки не перевищує розмір заборгованості боржника іпотекодержателю.

Аналізуючи норми частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» суд звертає увагу, що задоволення вимог на заставлене майно, тобто предмет іпотеки, може бути здійснено лише за виконання двох умов: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави повинна перевищувати розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Таким чином, умови, встановлені приписами статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів у виконавчих провадження ВДВС РУЮ ВП № 40574353, ВП № 45957843, Другого ВДВС МУЮ ВП № 461995651, які не є заставодержателями на заставлене майно, у даному випадку відсутні.

При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що відповідачі в порядку, визначеному частиною четвертою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» повідомили позивача як іпотекодержателя про накладення арешту на заставне майно та роз'яснювали йому право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Крім того, суд зауважує, що статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

За змістом частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Наведеним приписам чинного законодавства кореспондують положення розділу 6 договору іпотеки від 14.07.2008 року.

Враховуючи наведене, позивач, як обтяжувач з вищим пріорітетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а тому накладення відповідачами арешту на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право Банку на першочергове право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11.09.2013 року №К/800/1343/13 та від 04.02.2014 року №К/9991/74324/12.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до пункту 20 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 року № 8, публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно. Тобто, у даному випадку вирішення спору щодо звільнення майна з під арешту належить до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних і достатніх доказів, які б підтверджували правомірність накладення арешту на предмет іпотеки, відповідачі суду не надали.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанови про накладення арешту на майно боржника.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підставні та підлягають до задоволення частково шляхом прийняття постанови про звільнення з під арешту земельної ділянки, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3, на яку накладено арешт на підставі постанов ВДВС РУЮ ВП № 40574353 від 15.01.2014 року, ВП № 45957843 від 31.12.2014 року, Другого ВДВС МУЮ ВП № 461995651 від 03.02.2015 року.

При цьому, суд відмовляє в тій частині позовних вимог, в якій позивач просить звільнити з під арешту це ж майно - земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3, проте вказує постанову ВДВС РУЮ ВП № 43231019 від 06.06.2014 року (номери записів про обтяження 5934233, 5934751), якою накладено арешт на інше майно, яке не є предметом іпотеки Банку.

Керуючись статтями 11, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції звільнити з під арешту земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Брикса Т.І. 31 жовтня 2007 року по реєстру № 3802, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 від 22 січня 2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2, арешт накладений відділом державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції:

номер запису про обтяження 4445658 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 січня 2014 року ВП № 40574353,

номер запису про обтяження 8328673 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 грудня 2014 року ВП № 45957843.

Зобов'язати другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції звільнити з під арешту земельну ділянку, площею 0,10 га земель житлової і громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована в селі Гаї Гречинські Тернопільського району Тернопільської області, яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого управлінням земельних ресурсів у Тернопільському районі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Брикса Т.І. 31 жовтня 2007 року по реєстру № 3802, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 від 22 січня 2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2, арешт накладений другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції:

номер запису про обтяження 8827621 (спеціальний розділ) - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 лютого 2015 року ВП № 46195651.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В повному обсязі постанова складена 25 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.