Справа № 815/4866/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4866/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Гур`єва К.І.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 (на підставі договору та свідоцтва)

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправними дій щодо тимчасового затримання автомобілю марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску та складання акту затримання транспортного засобу від 07 липня 2014 року та акту про проведення огляду транспортного засобу від 07 липня 2014 року; зобовязання повернути автомобіль марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, відповідні документи на нього та ключі запалення без стягнення плати за тримання автомобілю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2014 року під час перетину міжнародного пункту пропуску «Кучурган - Первомайськ», державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного посту «Роздільна» Південної митниці Міндоходов України ОСОБА_5 було здійснено затримання автомобіля MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, ключів до нього та документів, внаслідок чого складено акт про проведення огляду транспортного засобу від 07 липня 2014 року та акт затримання транспортного засобу від 07 липня 2014 року.

Вважає, що такі дії інспектора Південної митниці є протиправними, оскільки відповідач здійснив затримання вищевказаного автомобіля, ключів до нього, та документів за відсутності провадження у справі про порушення митних правил та без складання протоколу стосовно ОСОБА_1, що є грубим порушенням норм Митного кодексу України.

Крім того позивач зазначає, що акт про проведення огляду транспортного засобу від 07.07.2014 року, складений всупереч чинного законодавства, оскільки ст.ст. 338, 339 Митного кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 636 митний огляд і переогляд проводиться стосовно товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Однак, автомобіль MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, яким керував позивач перед його затриманням митним органом, не є транспортним засобом комерційного призначення, а призначений для особистого користування.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що підставою для здійснення огляду автомобіля та подальшого його затримання стало наявність інформації про те, що реєстраційний номер та зміст доручення, який подано позивачем як підставу для керування автомобілем, не відповідають реєстраційному номеру та змісту зареєстрованого у нотаріальному реєстрі дорученні, а також орієнтування органів ДПСУ № 388 від 07.07.2014 року. Отже, виникли обґрунтовані підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 можуть міститися ознаки правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

У звязку з чим, управлінням боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів підготовлено та направлено до Міністерства доходів і зборів України звернення від 16.07.2014 року №10530/15-70-54 про направлення відповідних матеріалів до органів Республіки ОСОБА_4 для здійснення перевірки легітимності поданої позивачем довіреності як підстави на право керування автомобілем MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску.

Таким чином, відповідач вважає, що під час здійснення митного контролю вказаного автомобіля, Південна митниця діяла у межах компетенції, у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, 07.07.2014 року до зони митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-Первомайськ», у напрямку виїзду з митної території України прибув автомобіль марки MERСEDES 200Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, під керування громадянина України ОСОБА_1

Судом встановлено, що для здійснення митного контролю ОСОБА_1 подав: закордонний паспорт громадянина України від 04.07.2003 року № КС 402771; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №002354153, згідно з яким вказаний автомобіль перебуває на реєстраційному обліку в Республіці ОСОБА_4; доручення на транспортний засіб від 25.06.2012 року №4417/2012, яким власник автомобіля, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_6 Попов уповноважив ОСОБА_1 керувати на території країни та за кордоном вказаним транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями п. 7 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, посадова особа митного органу відповідно до поданих декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником товаросупровідних (товаротранспортних) документів визначає вид (види) та форму проведення державного контролю в пункті пропуску. При цьому, за змістом цієї технологічної схеми, митний контроль у разі виїзду з України розпочинається митним контролем і закінчується прикордонним контролем, а отже - митний контроль повинен здійснюватися саме в час перетину транспортним засобом зони митного контролю.

У відповідності до Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, а саме п. 6 передбачено, що під час митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів митні органи у пунктах пропуску здійснюють перевірку комплектності документів, необхідних для митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів відповідно до заявленого митного режиму, а також відомостей, зазначених у цих документах; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з метою недопущення фактів перетину митного кордону України з порушенням митних правил, у відповідності до вимог ст. 318 Митного кодексу України, у відношенні зазначеного автомобіля проводився митний контроль у формі перевірки легітимності документів поданих до митного контролю та був складений «ОСОБА_7 затримання транспортного засобу» довільної форми. Вказаний акт складено з метою фіксування всіх предметів, які знаходяться в транспортному засобі, показань приборної панелі та пошкоджень транспортного засобу (а.с. 6). Після затримання, автомобіль розмістили в зоні митного контролю на території міжнародного пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ», яка є режимною територією.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України однією з форм митного контролю, що здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, є митний огляд (огляд та переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян).

Згідно з ч. 3 ст. 338 Митного кодексу України за письмовим рішенням керівника митного органу або особи, яка виконує його обов'язки, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що ці товари переміщуються через митний кордон України з порушенням норм цього Кодексу та інших законів з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що листом Голови польового офісу "Кучурган" Місії ЄС з прикордонної допомоги Молдові та Україні від 02.07.2014 року, митний орган проінформовано про те, що відповідно до відповіді нотаріуса Румена ОСОБА_8 реєстраційний номер та зміст доручення, який подано позивачем як підставу для керування автомобілем, не відповідають реєстраційному номеру та змісту зареєстрованого у нотаріальному реєстрі дорученні (а.с. 24).

Крім того, згідно з оперативною інформацією (орієнтування) відділу прикордонної служби "Кучурган" Білгород-Дністровського прикордонного загону від 07.07.2014 року № 388 можливе використання по підробленим документам транспортного засобу марки MERСEDES 200Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, який знаходиться під керуванням громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).

Отже, на підставі викладеного, та враховуючи те, що вказаний автомобіль може переміщуватися позивачем через митний кордон України з порушенням норм чинного законодавства, працівником міжнародного пункту пропуску "Кучурган-Первомайськ" прийнято рішення про проведення митного контролю у вигляді огляду.

Пунктом 8 ст. 338 Митного кодексу України визначено, що за результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про:

1)посадових осіб органу доходів і зборів, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення;

2)підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем;

3)обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення;

4)інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.

Судом досліджено та встановлено, що 07.07.2014 року був проведений митний огляд транспортного засобу марки MERСEDES 200Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, кузов №WDB1240211В663043 та складений ОСОБА_7 митного огляду від 07.07.2014 року № 500092804/2014/551, форма якого затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 636 «Про затвердження форми ОСОБА_7 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу».

У вказаному акті зазначено, що підставою для огляду є орієнтування ДПСУ № 388 від 07.07.2014 року, а також в розділі 8.3.4 акту "Інформація щодо виконаних завдань та виявлених невідповідностей, інші відомості" зазначено, що транспортний засіб затримано на підставі орієнтування ДПСУ № 388 від 07.07.2014 року для перевірки відповідності поданих документів (доручення) та вирішення питання складання протоколу про ПМП (а.с.9).

Суд не приймає твердження позивача про те, що йому не було розяснено права та обовязки, передбачені чинним законодавством України, не повідомлено про місце перебування його автомобіля, оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 07.07.2014 року № 500092804/2014/551, так і акт затримання транспортного засобу від 07.07.2014 року складені у присутності ОСОБА_1, про що свідчать його підписи на вказаних документах (а.с. 6,9).

Крім того, з приводу обставин, що стали підставою для огляду та затримання автомобіля, ОСОБА_1 було запропоновано надати відповідні пояснення, від яких позивач відмовився, про що свідчать відповідні відмітки у поясненнях від 07.07.2014 року ( а.с.26).

Також, суд не погоджується з думкою позивача, що акт про проведення огляду транспортного засобу від 07.07.2014 року, складений всупереч чинного законодавства, оскільки ст.ст. 338, 339 Митого кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 636 митний огляд і переогляд проводиться лише стосовно транспортних засобів комерційного призначення, яким спірний автомобіль не являється.

Відповідно до п. 57 ст. 4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно з ч.1 ст.338 Митного кодексу України огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, предявлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

Отже, автомобіль MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, що призначений для особистого користування, є товаром, а тому його митний огляд і переогляд проводився на підставі та у відповідності до ст.ст. 338, 339 Митого кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 636 «Про затвердження форми ОСОБА_7 про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу».

Відповідно до ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Товари, поміщені в режим тимчасового ввезення, перебувають під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму тимчасового ввезення, тобто від моменту ввезення на митну територію України до моменту вивезення за межі митної території України. Під час перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем на протязі усього часу дії заявленого режиму до них можуть застосовуватися необхідні форми митного контролю.

Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками (ст.ст. 318-321 Митного кодексу України).

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом:

1. перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 Митного кодексу України надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2. направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України).

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 Митного кодексу України подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматно-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Митного кодексу України (ч. 1 ст. 337).

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи (ч. 4 ст. 337 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають органу доходів і зборів: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію (здійснює декларування).

Згідно з ч.6 ст. 265 Митного кодексу України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Правоохоронні органи, фінансові установи та інші контролюючі органи України відповідно до законодавства на письмові запити органів доходів і зборів або з власної ініціативи інформують органи доходів і зборів про наявні відомості, необхідні для здійснення митного контролю (ч. 4 ст. 334 Митного кодексу України).

Згідно п. 1.3 розділу 1 наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №597 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України» орієнтування - інформація про осіб та/або транспортні засоби, за допомогою яких можуть бути вчинені порушення законодавства України з питань державної митної справи, а також інформація про товари, що можуть бути об'єктом правопорушення, яка створена митними органами самостійно за результатами здійснення аналітичної роботи або отримана митними органами.

Відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 розділу 3 вказаного наказу орієнтування як один з інструментів розробки і реалізації заходів з управління ризиками використовуються для невідкладного інформування митниць про осіб та/або транспортні засоби, за допомогою яких можуть бути вчинені порушення законодавства України з питань державної митної справи, про товари, які можуть бути об'єктом правопорушення, та про застосування форм контролю для виявлення, запобігання та припинення таких порушень. Джерелом інформації щодо орієнтувань є відомості, отримані митним органом від інших митних органів, спеціалізованих митних органів, правоохоронних, податкових органів, міжнародних організацій, митних та інших уповноважених органів іноземних держав, власні аналітичні напрацювання та інші джерела.

Отже, суд приходить до висновку, що надходження до митних органів орієнтування від правоохоронних органів надає можливість посадовій особі органу доходів і зборів застосувати додаткові форми митного контролю для виявлення, запобігання та припинення порушень митних правил, в тому числі направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Таким чином, Південна митниця Міндоходів під час здійснення митного контролю автомобіля марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску та складання акту про проведення огляду транспортного засобу і акту затримання транспортного засобу від 07 липня 2014 року, діяла у межах компетенції та у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.

У звязку з чим, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними дій Південної митниці Міндоходів щодо тимчасового затримання вказаного автомобілю та складанню актів під час здійснення митного контролю.

Щодо вимоги позивача про зобовязання повернути автомобіль марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, відповідні документи на нього та ключі запалення без стягнення плати за тримання автомобілю, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище та було встановлено судом, підставою для здійснення огляду автомобіля та подальшого його затримання стало наявність інформації про те, що реєстраційний номер та зміст доручення, який подано позивачем як підставу для керування автомобілем, не відповідають реєстраційному номеру та змісту зареєстрованого у нотаріальному реєстрі дорученні, а також відповідне орієнтування органів ДПСУ № 388 від 07.07.2014 року.

Отже, у відповідача виникли підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 можуть міститися ознаки правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України - переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом подання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Судом досліджено витяг з програмно-інформаційного комплексу "Диспетчер зони митного контролю" АСМО "Інспектор-2006" пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» митного поста «Роздільна» Південної митниці Міндоходів, згідно якого транспортний засіб MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску продовжує знаходитись в зоні митного контролю в пункті пропуску «Кучурган-Первомайськ» митного поста «Роздільна» Південної митниці Міндоходів та у відношенні до якого здійснюється митний контроль (а.с.52).

Судом встановлено, що з метою встановлення всіх обставин справи та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 483 Митного кодексу України або, у разі відсутності ознак правопорушення, закінчення митного оформлення автомобіля та його випуску, митним постом "Роздільна" Південної митниці, до зони діяльності якого віднесено п/п "Кучурган-Первомайськ", підготовлено та направлено до оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів службову записку від 07.07.2014 року № 4738/15-70-67-19-ЕП про здійснення перевірки легітимності доручення від 25.06.2012 року № 4417/2012, виданого нотаріусом Руменом ОСОБА_8 (а.с. 24).

В свою чергу, управлінням боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів підготовлено та направлено до Міністерства доходів і зборів України звернення від 16.07.2014 року № 10530/15-70-54 про направлення відповідних матеріалів до митних органів Республіки ОСОБА_4 для здійснення перевірки легітимності поданої позивачем довіреності як підстави на право керування автомобілем MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, та направлення висновків про результати цієї перевірки до Міндоходів України (а.с. 27-28).

Судом також встановлено, що у вказаному зверненні було викладено інформацію польового офісу «Кучурган» Місії ЄС з прикордонної допомоги Молдові та Україні та наведено інформацію про аналогічний раніше факт виявлення порушення митних правил шляхом надання як підстави для переміщення іншого автомобіля, документів нібито засвідчених болгарським нотаріусом ОСОБА_8, протокол про порушення митних правил № 506/50009/13 (а.с.89). Зазначене правопорушення задокументовано в результаті опрацювання відповіді митних органів Республіки ОСОБА_4, надісланої листом Департаменту митної справи Міндоходів України від 08.05.2013 року № 3165/5/99-99-24-03-09 (а.с.88).

Під час судового розгляду справи, відповідачем до суду було надано та приєднано до матеріалів справи копію листа від 20.10.2014 року за вих. №99/387, що надійшов факсимільним звязком, згідно якого працівники Митної дирекції з розвідувально-слідчої роботи Центральної митної дирекції Державної митної адміністрації Міністерства фінансів Республіки ОСОБА_4 провели перевірку, в результаті якої було встановлено, що довіреність за реєстраційним №4417 від 25.06.2012 року не засвідчувалась в нотаріальній конторі нотаріуса Румена ОСОБА_8. Предявлена довіреність за якою ОСОБА_6 Попов фігурує як принципал, не зареєстрована в реєстрі дій нотаріуса ОСОБА_8 (а.с.86).

В свою чергу, позивач зазначив, що про можливо недійсне доручення він не знав, умислу на перетин державного кордону з підробленими документами не мав, крім того особисто участі в оформленні довіреності не приймав, а тому він не вважає себе винним у порушенні митного законодавства та будь-яких законів.

Також, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_7, який надав до суду копію довіреності від 18.08.2014 року реєстраційний №18864, якою ОСОБА_6 Попов уповноважив, зокрема, ОСОБА_1 керувати на території країни та за кордоном автомобілем марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, що на його думку підтверджує правомірність її видачі довірителем.

Судом встановлено, що на момент розгляду даної адміністративної справи, відповідачем не вирішено питання ані про відкриття провадження у справі про порушення митних правил та складання протоколу стосовно ОСОБА_1, ані питання про закінчення митного оформлення автомобіля та повернення його позивачу.

У судовому засідання представник відповідача зазначив, що кінцеве рішення по даному випадку ще не прийнято та пояснив, що до теперішнього часу транспортний засіб позивачу не повернуто, оскільки митний контроль не може бути завершений поки не будуть здійснені всі необхідні форми контролю. Тобто, на думку відповідача, під час тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування (товарів) громадянами-нерезидентами на митну територію України ці транспортні засоби не можуть бути вивезені за межі митної території України (оформлені), якщо не здійснені всі необхідні форми митного контролю.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Південною митницею Міндоходів, не доведена правомірність і доцільність тримання та зберігання на режимній території автомобіля позивача понад 4 місяці з дня його затримання. При цьому суд зазначає, що тривале не повернення транспортного засобу, порушує право власності (користування та розпорядження) позивача, що суперечить нормам діючого законодавства.

За таких обставин, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про зобовязання відповідача повернути автомобіль марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, відповідні документи на нього та ключі запалення, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.6 ст. 239 Митного кодексу України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині пятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Відповідно до ст. 242 Митного кодексу України товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

У звязку з чим, суд вважає, що позивач повинен сплатити кошти за зберігання митними органами вищевказаного автомобіля.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 71, 86, 94, 158-163 КАС України від 06.07.2005 року №2747-IV, Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобовязати Південну митницю Міндоходів повернути ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, відповідні документи на нього та ключі запалення, з оплатою за зберігання автомобілю.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 28 листопада 2014 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобовязати Південну митницю Міндоходів повернути ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки MERСEDES 200 Е, державний реєстраційний номер С9145МС, країна реєстрації ОСОБА_4, 1992 року випуску, відповідні документи на нього та ключі запалення, з оплатою за зберігання автомобілю.

В решті позовних вимог відмовити.

28 листопада 2014 року