Справа № 428/6801/15-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/6801/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 24.07.2015 року ВП № 13502303.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що оскаржувана постанова складена з порушенням вимог статей 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, адже постанова не скріплена печаткою. Також, зміст мотивувальної частини оскаржуваної постанови не дає можливості визначити, які саме обставини стали підставою для накладення штрафу, які дії повинен був вчинити боржник для виконання рішення, з яких причин рішення не виконане та чому ці причини є неповажними. В порушення ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова винесена без попередньої перевірки стану виконання рішення, а в матеріалах виконавчого провадження відсутній виконавчий лист або його дублікат, у звязку із чим у державного виконавця взагалі відсутні підстави для здійснення виконавчих дій. Судове рішення не виконано позивачем у звязку із тим, що в 2015 році не передбачено бюджетних призначень на виплату сум за рішеннями судів.

Відповідач надав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову та вказав, що позов є необґрунтованим. Також зазначив, що оригінал виконавчого листа перебуває у м. Луганську на тимчасово неконтрольованій території.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, які викладені у позовній заяві, та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вказав, що печатка на оскаржувану постанову ставитися не повинна, адже вказана постанова не є виконавчим документом і жодним нормативно-правовим актом не передбачено проставлення на такій постанові печатки органу ДВС. Відсутність коштів на виконання рішення суду не є поважною підставою для невиконання рішення суду. Оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам чинного законодавства України

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 підтримав позицію представника відповідача та вказав, що на його думку орган Пенсійного фонду безпідставно не виконує рішення національного суду України, у звязку із чим необхідно на вказаний орган накласти стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оглянувши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.04.2009 року по справі № 2-а-389/09 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, а саме визнана протиправною бездіяльність посадових осіб відповідача щодо нарахування позивачеві підвищення пенсії з 01.10.2007р. до 31.03.2009р. при збільшенні мінімальної пенсії за віком, визнані протиправними дії відповідача щодо відмови позивачеві перерахувати пенсію по 2 групі інвалідності з 31.03.2009р. відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязано відповідача підвищити пенсію, починаючи з 01.10.2007р. до 31.03.2009р. підвищити позивачеві пенсію по 2 групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з 01.10.2007р. 415,11 грн., з 22.05.2008р. 481,0 грн., з 01.07.20008р. 482,0 грн., з 01.10.2008р. 498,0 грн.; зобовязано відповідача, починаючи з 31.03.2009р. здійснити перерахунок та виплату позивачеві по 2 групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно зі встановленими Законом України розміром мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

16.06.2009 року було видано виконавчий лист за вищевказаною постановою суду, про що свідчить напис на зворотному листі обкладинки справи № 2-а-389/09, яка зберігається в Сєвєродонецькому міському суді Луганської області.

23.06.2009 року постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу ДВС Головного управління юстиції у Луганській області ВП № 13502303 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-389/09, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 16.06.2009 року.

26.10.2009 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Луганській області ВП № 13502303 було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-389/09, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 16.06.2009 року, у звязку із фактичним повним виконанням рішення в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227 було змінено постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності.

Резолютивну частину зміненої постанови викладено в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 державної пенсії у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3 групи, в розмірі меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі, меншому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. до 30.03.2009 р. включно.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 31.03.2009р. ОСОБА_3 пенсії, як інваліду 2 групи відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі: 8 мінімальних пенсій за віком державної пенсії по інвалідності та 75% мінімальної пенсії за віком додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 за період з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. державну пенсію по інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що її розмір у цей період часу складав 411,15 грн. (з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 410,0 грн., збільшеному на 1 відсоток) та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що її розмір у цей період часу складав 411,15 грн. (з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 410,0 грн., збільшеному на 1 відсоток).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 державну пенсію по інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. до 31.03.20009р., враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який з 22.05.2008р. був встановлений у розмірі 481,0 грн., з 01.07.2008р. - 482,0 грн., з 01.10.2008 р. 498 грн. з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з дня встановлення 2 групи інвалідності 31.03.2009р., з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої розмірі мінімальної пенсії за віком дорівнюється прожитковому мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний період.»

Рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Щукін та інші проти України» (заява № 59834/09 та 249 інших заяв) від 13 лютого 2014 року було встановлено, що в заявах, зазначених у Додатку 1, було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції у звязку з тривалим невиконанням рішень, винесених на користь заявників. Суд також вважає, що було порушення статті 13 Конвенції, оскільки заявники не мали ефективного національного засобу юридичного захисту, за допомогою якого вони могли б отримати відшкодування шкоди, завданої таким невиконанням. За таких підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції. Також Суд постановив що:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, чиї заяви зазначені у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Згідно із пунктом 93 Додатку 1 до вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться у переліку осіб, чиї заяви визнано прийнятними. При цьому в якості відповідного рішення національного суду вказано «Сєвєродонецький міський суд Луганської області, 10/04/2009».

16.12.2014 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було видано виконавчий лист по справі № 2-а-389/2009, в якому вказано що рішення суду набрало законної сили 18.01.2010 року, а дії, які зобовязане вчинити УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, викладено в редакції, яка відповідає змісту резолютивної частини постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області (далі Відділ ПВР управління ДВС в Луганській області) ОСОБА_2 від 17.04.2015 року ВП № 13502303 було відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-389/09, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 16.06.2009 року.

20.04.2015 року УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області отримало вищевказану постанову про відновлення виконавчого провадження та вимогу щодо негайного повідомлення про виконання постанови. Вказаний факт підтверджується відміткою на нижньому краї відповідної вимоги від 17.04.2015 року № 827/022-80/10.

24.07.2015 року постановою старшого державного виконавця Відділу ПВР управління ДВС в Луганській області ОСОБА_2 ВП № 13502303 було накладено штраф на УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області у розмірі 680 грн. 00 коп. за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

24.07.2015 року УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області отримало вищевказану постанову про накладення штрафу, що підтверджується відміткою на нижньому краї відповідного супровідного листа від 24.07.2015 року № 1706/022-30/10.

Суд зазначає, що посилання представника позивача на те, що оскаржувана постанова не містить зрозумілого мотивування, є необґрунтованими, адже поважність причин невиконання рішення повинна доводитися до відома державного виконавця боржником самостійно. В разі, якщо у державного виконавця немає жодних відомостей про виконання рішення суду або про причини його невиконання, він в праві вважати причини невиконання рішення суду не поважними.

УПФУ в м. Сєвєродонецьку не надало жодних доказів того, що до відома державного виконавця доводилися причини невиконання рішення суду, у звязку із чим державний виконавець в тексті оскаржуваної постанови обґрунтовано послався невиконання рішення суду без поважних причин.

Разом з тим, із заперечень відповідача, а також із змісту постанови про відновлення виконавчого провадження від 17.04.2015 року вбачається, що державним виконавцем було відновлено виконавче провадження на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року № 59834/09 та на підставі п. 14.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 із змінами та доповненнями (далі Інструкція № 512/5).

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Згідно із п. 14.1 Інструкції № 512/5 за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи державного виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду.

Згідно із п. 1.1, 14.7 Інструкції № 512/5 відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Щукін та інші проти України» (заява № 59834/09 та 249 інших заяв) від 13 лютого 2014 року було постановлено зобовязати Україну як державу-відповідача виконати не будь-які рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, а лише ті рішення судів, які підлягають виконанню.

Як було вказано вище, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227 було змінено постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності. При цьому всі абзаци резолютивної частини зміненої постанови викладено в іншій редакції, тобто суттєво змінено зобовязання відповідача.

Таким чином, постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року по справі № 2а-389/09 є такою, що підлягає виконанню із урахуванням змін, які внесені постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227.

Суд також звертає увагу, що по справі № 2а-389/09 було видано два виконавчих листи перший виконавчий лист видано 16.06.2009 року, тобто до внесення змін в резолютивну частину постанови суду першої інстанції, а другий виконавчий лист видано 16.12.2014 року і в ньому вказано ті дії боржника, які узгоджуються із змістом резолютивної частини постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227.

Із тексту постанов по виконавчому провадженню № 13502303 від 17.04.2015 року та від 24.07.2015 року вбачається, що вказане виконавче провадження здійснюється з метою виконання виконавчого листа № 2-а-389/09, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 16.06.2009 року. При цьому зміст дій, які належить вчинити боржнику, викладено в редакції постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року по справі № 2а-389/09 до внесення змін у вказану постанову.

Згідно із ч. 3 ст. 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Із змісту ч. 2 ст. 257 КАС України вбачається, що підставою для виконання є тільки те судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно.

Вказані обставини та норми Закону, на думку суду свідчать про те, що державним виконавцем було відновлено виконавче провадження ВП № 13502303 з виконання виконавчого листа, який виданий на підставі такого рішення суду, яке не набрало законної сили.

Суд зазначає, що постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2009 року по справі № 2а-389/09 набрала законної сили із урахуванням тих змін, які внесені до її резолютивної частини постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2010 року по справі № 2а-389/09/1227.

Державним виконавцем при вирішенні питання про порядок виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі «Щукін та інші проти України» (заява № 59834/09 та 249 інших заяв) від 13 лютого 2014 року не було взято до уваги вищевказані обставини і було помилково відновлено виконавче провадження щодо зобовязання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області вчинити ті дії, які боржник вчиняти не повинен, адже обовязок по вчиненню вказаних дій суттєво змінено рішенням суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На думку суду, невиконання Управлінням ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області рішення суду, яке змінено та не набрало законної сили, а також невиконання інших виконавчих документів, які видані на підставі рішення суду, яке змінено та не набрало законної сили, є поважною причиною, яка повинна бути врахованою державним виконавцем при вирішенні питання про накладення штрафу на боржника.

Суд також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова про накладення у штрафу згідно із вимогами п. 7 ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. «г» п. 1.5.1 Інструкції № 512/5 є виконавчим документом, який повинен бути скріплений печаткою. Доказів того, що оскаржуваний виконавчий документ був скріплений такою печаткою відповідачем до суду не надано, в той час як з копії оскаржуваної постанови вбачається відсутність на ній печатки, що свідчить про неналежне оформлення виконавчого документу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області належить задовольнити, а постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_2 від 17.04.2015 року ВП № 13502303 про накладення штрафу слід визнати незаконною та скасувати.

Судових витрат, які підлягають відшкодуванню в порядку ст. 94 КАС України, у справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 118, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_2 від 17.04.2015 року ВП № 13502303 про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д. Б. Баронін