Справа № П/811/3032/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року Справа № П/811/3032/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Дегтярьової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 7276,60 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач не сплатив заборгованість у встановлені строки.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності (а.с.2-3).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак кореспонденція направлена відповідачу повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.26).

Згідно ч.11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VІ, платниками єдиного внеску є роботодавці: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності;

Судом встановлено, що відповідач взятий на облік як платник страхових внесків в управлінні ПФ України (а.с.2-3).

На підставі п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Частиною 11 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у п.4 та 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної п. 2 та 3 ч. 1 ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Позивач вказує, що у ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати єдиних внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2011 рік в розмірі 4010,30 грн. та за 2012 рік в розмірі 4572,42 грн. (а.с.4-5, 15, 27).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково погашено заборгованість за 2011 рук на суму 1306,12 грн. (а.с.4).

Таким чином податковий борг ОСОБА_1 складає 7276,60 грн. (а.с.4010,30 грн. + 4572,42 грн. - 1306,12 грн.).

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 направлялись вимоги про сплату боргу № Ф 109 від 05.03.2012 р. та № Ф 69 від 12.02.2013 р.(а.с.12, 14), однак у встановлений строк заборгованість не сплачено, а тому враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості, або інших доказів в обґрунтування її відсутності, суд вважає позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення 7276,60 грн., такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 (26000, АДРЕСА_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області заборгованість по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 7276,60 грн. (сім тисяч двісті сімдесят шість грн. 60 коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду С.В. Дегтярьова