Справа № 9114/10/1570
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-9114/10/1570
УХВАЛА

23 грудня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

судді Федусика А.Г.

судді Бойко Л.М.

при секретарі Арсенюк А.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 (до одруження Максименко) ОСОБА_4 до Міністерства промислової політики України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної служби України про поновлення на посаді головного спеціаліста відділу звязків з Верховною Радою України Департаменту юридичного забезпечення та звязків з Верховною Радою України Міністерства промислової політики України з 17.11.2009 року, стягнення з Міністерства промислової політики України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 листопада 2009 року до часу поновлення на роботі, стягнути з Міністерства промислової політики України моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп. та стягнути з міністерства промислової політики України кошти, що витрачені на правову допомогу у розмірі 4800 грн. 00 коп., -

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2010 року до Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 (до одруження Максименко) ОСОБА_4 до Міністерства промислової політики України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної служби України про поновлення на посаді головного спеціаліста відділу звязків з Верховною Радою України Департаменту юридичного забезпечення та звязків з Верховною Радою України Міністерства промислової політики України з 17.11.2009 року, стягнення з Міністерства промислової політики України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 листопада 2009 року до часу поновлення на роботі, стягнути з Міністерства промислової політики України моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп. та стягнути з міністерства промислової політики України кошти, що витрачені на правову допомогу у розмірі 4800 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представником відповідача було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з тим, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки під час навчання вона не перебувала в трудових відносинах з Міністерством промислової політики України, а значить не перебувала на публічній службі.

Представник позивача проти закриття провадження у справі заперечував.

Згідно ст.1 Кодексу адміністративного судочинства України, цей Кодекс визначає

повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Поняття справи адміністративної юрисдикції законодавчо визначено в п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 6 ч.1 ст. 3 КАС України, передбачено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Згідно ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Адміністративна юрисдикція - це компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, яка згідно ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та Законами України, спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_3 до моменту зарахування в аспірантуру займала посаду головного спеціаліста відділу звязків з Верховною Радою України Департаменту юридичного забезпечення та звязків з Верховною Радою України та була направлена Міністерством промислової політики України на навчання в аспірантурі Одеського регіонального інституту державного управління НАДУ. Таким чином, ОСОБА_3 до навчання в аспірантурі займала посаду державного службовця.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та Одеським регіональним інститутом державного управління НАДУ було укладено угоду № 7/06-д/а від 17.11.2006 року про підготовку аспіранта, згідно якої вона повинна була відпрацювати не менше трьох років у Міністерстві промислової політики України відповідно до направлення, а час навчання в аспірантурі зараховується до стажу державної служби.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_3 відноситься до спорів з приводу прийняття на публічну службу, її проходження чи звільнення, оскільки вона просить суд поновити її на посаді головного спеціаліста відділу звязків з Верховною Радою України Департаменту юридичного забезпечення та звязків з Верховною Радою України Міністерства промислової політики України.

Спірні правовідносини за своєю природою не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене суд вважає, що даний спір про захист права позивача є публічно-правовим.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі, в зв`язку з тим, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства не повинно бути задоволено, з огляду на ті обставини, що даний спір є публічно-правовим.

Керуючись ст.ст. 133, 160, 165 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику Міністерства промислової політики України в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В.Глуханчук

Суддя А.Г.Федусик

Суддя Л.М.Бойко

Дії