Справа № 305/1386/13-а
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2013-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1386/13-а
Провадження по справі 2-а/305/31/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2013 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

при секретарі Беднар О.О.,

з участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на рішення органу місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на рішення органу місцевого самоврядування.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення 2 сесії четвертого скликання Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30.08.2002 року "Про надання безкоштовного у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого користування громадянину ОСОБА_4" йому було вирішено надати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0.06 га для ведення особистого селянського господарства по вул. ОСОБА_2 (біля залізної дороги) с. Костилівка Рахівського району Закарпатської області. Згідно акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки від 25.11.2002 року йому, ОСОБА_4 було надано в користування дану земельну ділянку, встановлено межові знаки, за якими встановлена дана земельна ділянка, встановлено розміри та місце розташування даної земельної ділянки. Однак рішенням Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №309 від 04.01.2013 року "Про скасування рішення сесії сільської ради від 30.08.2002 року "Про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4" рішення від 30.08.2002 року Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області було скасовано. Вважає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. На підставі наведеного, просив позов задовольнити. Винести судове рішення за яким скасувати рішення дванадцятої сесії шостого скликання Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 309 від 04.01.2013 року "Про скасування рішення сесії сільської ради від 30.08.2002 року "Про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4". Судові витрати просив залишити за ним.

В судовому засіданні, представники позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. В своїх показах ОСОБА_2 посилається на те, що при вирішенні питання Костилівською сільською радою 30.08.2002 року про надання земельної ділянки для ведення особистого користування громадянину ОСОБА_4 із погодженням виготовлення ним державного акту на право приватної власності на землю - не ставилося конкретно питання щодо цільового призначення земельної ділянки і у зв'язку з цим передачі її у власність чи відмови в цьому. Окрім того дана земельна ділянка згідно акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки від 25.11.2002 року була відведена в натуру (на місцевості) його довірителю ОСОБА_4 в користування, перенесено останньому в натуру межові знаки, за якими встановлені межі даної земельної ділянки, встановлено розміри та місце розташування даної земельної ділянки - 0.06 га, з яких 0.03 га рілля, 0.03 га сінокіс. На підставі наведеного вважає безпідставним посилання відповідача на те, що дана земельна ділянка не являється землями сільськогосподарського призначення та не являється угіддям. Щодо не використання його довірителем ОСОБА_4 даної земельної ділянки, то ці обставини спростовуються актом про використання ним спірної земельної ділянки, який міститься у матеріалах справи. Також просив взяти до уваги позицію Конституційного Суду України по справі за №1-9/2009 від 16 квітня 2009 року №7рп/2009.

Представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що її довіритель сплачує податок за користування спірною земельною ділянкою з 2002 року по теперішній час, що підтверджується копіями квитанцій, які містяться у матеріалах справи.

Представник відповідача, Костилівської сільської ради - ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В своїх показах зазначила, що вона працює у сільській раді з 2005 року, тому їй не було відомо про існування рішення від 30.08.2002 року про надання земельної ділянки для ведення особистого користування громадянину ОСОБА_4. Крім того, у 2005 році сільська рада на даній земельній ділянці побудувала сцену. З 2005 року по 2012 рік позивач не звертався до сільської ради із заявою про те, що земельна ділянка належить йому. Про існування рішення від 30.08.2002 року сільській раді стало відомо лише у 2012 році, після того, як гр. ОСОБА_4 почав виготовляти Державний акт на дану земельну ділянку. Поряд з цим представник відповідача визнала, що у погосподарській та земельній книзі є запис про те, що земельна ділянка належить позивачу ОСОБА_4 З вище наведених підстав просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2010 по справі № 1-6/2010 від 01 квітня 2010 року встановлено, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, які віднесені законом до їхньої компетенції, питання щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, діють як суб'єкти владних повноважень, а тому відповідно до положень п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

У звязку із наведеним суд вважає обставини, що є предметом судового розгляду, такими, що мають вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, а захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, в тому числі, шляхом визнання права та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.п.2,10 ч.2 ст.16 ЦК України).

Законодавець положеннями ч.ч.1,3 статті 152 Земельного кодексу України передбачає рівні умови захисту прав власності на земельну ділянку. Відповідно до положень частини 3 цієї ж статті Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З матеріалів справи судом встановлено, а сторонами не заперечено, що рішенням другої сесії четвертого скликання Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30.08.2002 року "Про надання безкоштовного у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого користування громадянину ОСОБА_4" позивачу було надано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0.06 га для ведення особистого селянського господарства по вул. ОСОБА_2 (біля залізної дороги) с. Костилівка Рахівського району Закарпатської області. Погоджено виготовлення державного акту на право приватної власності на землю.

Однак рішенням дванадцятої сесії шостого скликання Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №309 від 04.01.2013 року "Про скасування рішення сесії сільської ради від 30.08.2002 року "Про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4" рішення від 30.08.2002 року Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області було скасовано та запропоновано гр. ОСОБА_4 звернутися в сільську раду з письмовою заявою про виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в іншому місці.

Суд приходить до переконання, що вищезазначене рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, при вирішенні питання органом місцевого самоврядування 30.08.2002 року про надання земельної ділянки для ведення особистого користування громадянину ОСОБА_4 - не ставилося конкретно питання щодо цільового призначення земельної ділянки і у зв'язку з цим передачі її у власність чи відмови в цьому.

Окрім того, з акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки від 25.11.2002 року була відведена в натуру (на місцевості) судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4, перенесено в натуру межі земельної ділянки наданої для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Костилівської сільської ради загальною площею - 0.06 га, з яких 0.03 га рілля, 0.03 га сінокіс. Межові знаки показані гр. ОСОБА_4 і передані йому на зберігання.

Таким чином суд констатує, що рішення Костилівської сільської ради від 30.08.2002 року вступило в законну силу.

Окрім того судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 користується спірною земельною ділянкою та відповідно сплачує за її користування земельний податок. Вище наведене підтверджується Актом складеним 14 червня 2013 року депутатом сільської ради Шмиг, копіями квитанцій про сплату земельного податку та довідкою №2956/10/1700 виданою 05.07.2013 року ДПІ у Рахівському районі.

Вище наведеними доказами спростовується посилання відповідача про те, що позивач не використовує спірну земельну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд також бере до уваги рішення Конституційного Суду України по справі за №1-9/2009 від 16 квітня 2009 року №7рп/2009 за поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст.144 КУ, ст. 25, ч.14 ст. 46, ч.ч. 1, 10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні"

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт ( у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України)

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп (v001p710-97 ) у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Виходячи з тлумачень Конституційного Суду України, суд приходить до висновку що рішення дванадцятої сесії шостого скликання Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №309 від 04.01.2013 року "Про скасування рішення сесії сільської ради від 30.08.2002 року "Про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4" є завідомо незаконним та таким, що не відповідає Конституції та законам України.

Оскільки у відповідності із положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій, рішень чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, то у звязку із цим суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи представника відповідача щодо законності рішення, що є предметом судового оскарження, оскільки представник відповідача не спростував доводи позивача в частині незаконності його рішення, хоча таким правом останній наділений положеннями статті 49 КАС України.

Аналізуючи матеріали позовної заяви, доводи, надані позивачем та його представником під час судового засідання, доводи, здобуті судом при розгляді справи, суд вважає, що обставини, наведені позивачем, знайшли свої підтвердження під час розгляду справи по суті, є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 128, 159-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Скасувати рішення дванадцятої сесії шостого скликання Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 309 від 04.01.2013 року "Про скасування рішення сесії сільської ради від 30.08.2002 року "Про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4".

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.