Справа № 2-а-1508/10
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1508/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2010 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Волощук В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії AM за №124191 від 13 липня 2010 року та закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення.

Позов мотивує тим, що при розгляді адміністративної справи інспектор ДПС не вірно оцінив реальну дорожню обстановку та розібрав виниклу ситуацію, оскільки жодних дій наведених в постанові по справі про адміністративне правопорушення він не вчиняв.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заперечення про відмову у задоволенні позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З протоколу слідує, що 13 липня 2010 року відносно позивача ОСОБА_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії AM № 124191 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого позивач 13 липня 2010 року близько 13 год. 58 хв. на 228 км. автодороги Київ-Чоп керуючи автомобілем, марки Хонда державний номерний знак - AM 7081 AI рухався зі швидкістю 83 кмЛгод. при обмеженні швидкості 50 кмЛгод., чим перевищив швидкість на 33 кмЛгод.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії AM № 124191 від 13 липня 2010 року на позивача за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 225 грн.

Встановлено, що складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому ст. 222 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і зйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З пояснень позивача, які зазначені в позовній заяві слідує, що він даного правопорушення не вчиняв.

В даному випадку відповідач не перевірив заперечень позивача до протоколу, в порушення ст.280 КУпАП, не зясував обставини по справі.

Відповідач не надав суду доказів про те, що позивач дійсно перевищив встановлену швидкість руху. Протокол не є безспірним доказом на підтвердження вказаної обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАСУ) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження доведеності вини позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення, позовні вимоги в частині скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги позивача про закриття провадження в адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 п. З ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно- правові спори про накладення адміністративних стягнень.

Керуючись вимогами ст. ст. 9-12, 17,18, 71, 86, 94, 159, 160, 161,186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії АМ № 124191 винесену інспектором ДПС ОДДЗ м. Житомира ОСОБА_2 від 13 липня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.І сг. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати як незаконну, а адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП направити в ВДАІ Олевського РВ УМВС України для прийняття рішення.

В решті позову відмовити.

Судові витрати, у вигляді судового збору, по розгляду даної справи віднести за рахунок держави.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3