Справа № 2-а-7871/11
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7871/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року

в складі головуючого судді - Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання протиправними дій та рішення суб'єкту владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2010 року в Рівненский міський суд з позовом звернувся ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання протиправними дій та рішення субєкту владних повноважень зобовязання вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, та пояснила, що рішенням Рівненського міського суду від 31 травня 2010 року зобовязано УПФ м.Рівне зробити перерахунок та виплати ОСОБА_2 пенсію, відповідно до ст..ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з дня звернення з 23.03.2010 року, дане рішення виконане. Крім того, згідно рішення Рівненського міського суду від 23 травня 2011 року зобовязано УПФ в м.Рівне зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2, пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здров»ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2011 року з перерахунком розмірів пенсії відповідно до розмірів прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, встановлених Законами України про Державний Бюджет України на відповідний рік. Посилаючись на наведені обставини, просила, зобовязати УПФ в м.Рівне зробити перерахунок і виплатити позивачу з урахуванням отриманих сум, пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної у відповідності до ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « з 01.01.2004 року по 23.03.2010 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмове заперечення в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що статтею 54 цього Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(у редакції чинній до 01 січня 2008 року) передбачалося, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, однак відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 №1 розрахунок персії призначених згідно із ч.4 ст.54 Закону України « про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-12) та розрахунок додаткової пенсії, проводився виходячи з розміру 19,91 грн. А з 01.01.2008 року пунктом 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст..50 та 54 Закону №796-12, відповідно до яких додаткова пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю інвалідам 3 групи, віднесеним до першої категорії встановлюється в розмірі 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які тратили працездатність, а мінімальний розмір пенсії інвалідам 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо яких встановлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою в розмірі 180% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та дане положення втратило чинність як таке, що визнано неконституційним на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Оскільки до цього часу не приведені у відповідність вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у звязку із визнанням їх неконституційними, та відсутністю нормативного акту про відновлення дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній до внесення змін, то порядок обчислення розміру пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, особам, що мають прав на такі пенсії згідно із Законом, залишився неврегульованим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» передбачено, що з 01.07.2008 року мінімальний розмір пенсії для інвалідів 3 групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 1987-1990 роках, щодо яких установлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, повинен становити не менше ніж 760 грн.

Органи Пенсійного фонду в своїй діяльності керуються законами України, постановами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно із зазначеними документами, здійснюються призначення та перерахунок пенсій.

Відповідно до ст. 54 Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону, розміри пенсій по інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

- по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

- по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

- по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» визначено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону, проводився, виходячи з розміру 19,91 грн.

Суд заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного Фонду м.Рівне, як особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

В березні 2010 року довідався про неправомірний йому перерахунок та виплату пенсії, у звязку з чим звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просить повідомити причину, з якої йому не призначений належний розмір пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону№ 796-12та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу УПФ в м. Рівне проведено виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

При розрахунку державної допомоги та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законі про Державний бюджет України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону № 796-12.

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінету Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей Закону, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону № 1058-ІV, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Відповідно відповідач неправомірно та всупереч вимогам Закону № 796 -12 здійснював розрахунок пенсії позивача виходячи з розміру 19,91 грн., установленого постановами Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 та від 28.05.2008 року до 22.05.2008 року №530 і від 16.07.2008 року № 645. У вказаному Законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права наданого Законом № 796-12 є неправомірними і безпідставними.

Крім того, з ст..ст.50 та 54 Закону № 796-12 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основну їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Іншого нормативно- правового акта, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовя»зкове державне пенсійне страхування» з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 ст.28 застосовується виключно для визначення розмірів пенсії , призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком як це встановлено статтями 50 та 64 Закону № 796-12.

Тому відмова відповідача у проведенні перерахунку у разі встановленого нового розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного законом, є протиправною.

Крім того, оскільки під час розгляду справи відповідач не наполягав на застосуванні вимог ст..99,100 КАС України , суд не приймає до уваги доводів про те, що позивачу слід відмовити в позові з підстав пропуску ним строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 18, 94, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання протиправними дій та рішення субєкту владних повноважень, зобов»язання вчинити певні дії - задоволити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Рівне зробити перерахунок пенсії та виплатити пенсію ОСОБА_2 з урахуванням виплачених сум виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та додаткової пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком у відповідності до вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообоязкове державне пенсійне страхування»у звязку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність починаючи з 01.01.2004 року по 23.03.2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Сидорук Є. І.

Повний текст постанови виготовлений 18.10.2011 року.

Суддя :