Справа № П/811/4582/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2015 рокусправа № П/811/4582/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 р. у справі № П/811/4582/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феросистема"

до Кіровоградської митниці Міндоходів

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Феросистема" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару Кіровоградської митниці Міндоходів від 04.12.2014 №№ 901050000/2014/000206/2, 901000003/2014/000207/2 та 901000003/2014/000208/2.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю здійсненого митним органом коригування, оскільки позивачем під час митного оформлення товару надано всі документи, підтверджуючі заявлену митну вартість товару.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015р. у справі № П/811/4582/14 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства подано відповідачу усі необхідні та достатні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердження задекларованої позивачем митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах, і за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, застосування відповідачем коригування митної вартості є незаконним. При цьому, суд першої інстанції зауважив, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградською митницею подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 р. у справі № П/811/4582/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що під час здійснення контролю за визначенням митної вартості товарів у документах поданих до митного оформлення посадовою особою митниці встановлені розбіжності і додатково подані документи не підтверджували заявлену митну вартість. Скаржник вважає, що Кіровоградська митниця під час судового розгляду довела суду наявність підстав для витребування додаткових документів та винесення рішення про коригування митної вартості товарів, тому митну вартість правомірно скориговано за наступним методом - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст.60 МК України). Посилаючись на постанови ВСУ від 15.10.2013 у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013, у справі № 21-342а13, згідно яких підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів, скаржник наполягає на тому, що у відповідача виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів і тому митний орган законно використав інформацію з Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби. При цьому, скаржник зауважує, що позивач не надав жодних аргументованих пояснень, підкріплених належними доказами, чому за товар сплачено більшу ціну, ніж було задекларовано у митній декларації, а також чому задекларовано ціну нижчу, ніж фактично сплачено за товар, та який статус різниці сум.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.06.2013 між ТОВ "Феросистема" (Покупець) та ТОВ "Урал-Союз", Росія (Продавець), укладено контракт № УС-ФС/2013-D (далі - Контракт), відповідно до якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця товар відповідно до Додатку в строки та на умовах зазначених в контракті (а. с.27-30).

Згідно додатків № 14 від 22.09.2014 та № 17 від 06.10.2014 до Контракту Продавець зобов'язався відвантажити на адресу Покупця феросиліцій марки ФС45 у кількості 58,900 умовних тонн +/- 5% за 890 доларів США за умовну тону, враховуючи вартість упаковки (а.с.31-34).

04.12.2014 на підставі вищевказаних Контракту та додатків № 14 від 22.09.2014 та №17 від 06.10.2014 позивачем було заявлено до розмитнення три поставки товару феросиліцію марки ФС-45, у кількості 58,500 фізичних тонн на загальну суму 49843,56 дол. США з поданням до Кіровоградської митниці вантажних митних декларацій №№901050000.2014.012884.001, 901050000.2014.012871.001 та 901050000.2014.012878.001.

При цьому, митна вартість товару заявлена позивачем за ціною Контракту (договору), тобто за основним методом відповідно до ст.58 МК України.

Документи, подані Товариством на підтвердження митної вартості товару митному органу, перелічені у графі 44 митної декларації, а саме: міжнародну автомобільну накладну №0001205 від 27.11.2014, довідку № 65 від 20.11.2014, платіжне доручення № 61 від 06.10.2014, рахунок-фактура від 24.11.2014 № СФ-0000290, рахунок-фактуру (інвойс) №112704 від 27.11.2014, контракт № УС-ФС/2013-D від 28.06.2013, специфікацію № 14 від 22.09.2014, специфікацію № 17 від 06.10.2014, договір (контракт) про перевезення №097/14/ТР від 24.09.2014, міжнародну автомобільну накладну № 314596 від 27.11.2014, довідку № 66 від 20.11.2014, платіжне доручення № 58 від 06.10.2014, рахунок-фактура №СФ-0000287 від 24.11.2014, рахунок-фактура (інвойс) № 0001808 від 27.11.2014, довідка №64 від 20.11.2014, рахунок-фактура № СФ-0000289 від 24.11.2014, рахунок-фактура (інвойс) № 112706 від 27.11.2014, комерційну пропозицію (прайс-лист) № 1402 від 08.09.2014, сертифікати якості: № 455336 від 30.10.2014, № 455304 від 30.10.2014, № 455417 від 31.10.2014, декларації на товари країни відправлення №№ 10504030/281114/0009940, 10504030/271114/0009938 та 10504030/281114/0009945 (а. с.21-56).

Відповідачем згідно ч.3 ст.53 МК України витребувано у Товариства додаткові документи з огляду на те, що подані позивачем документи не містили, на думку митників, всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містили наступні розбіжності:

- у комерційній пропозиції від 08.09.2014 № 1402 ТОВ «Урал-Союз» запропоновано ціну за базову тону феросиліцію ФС65 фракції 0-200 мм на рівні 880 USD за базову тону, що не відповідає вартості зазначеній в Контракті, доповненні до нього та в рахунку-фактурі;

- в рахунках-фактурах від 27.11.2014 № 112705, 112703, 112706 не вказані умови поставки продукції;

- в платіжних дорученнях від 09.10.2014 № 61, № 58 від 06.10.2014 та № 61 від 09.10.2014 номер інвойсу відрізняється від заявленого в МД.

Також, як зазначає відповідач, в поданих до митного оформлення документах відсутні всі необхідні відомості щодо складових заявленої митної вартості товару (інформації про вартість завантаження товару на транспортний засіб, витрати на митне оформлення товару в країні відправлення).

Товариство заявило про неможливість надання додаткових документів, витребуваних митним органом, з огляду на їх відсутність.

04.12.2014 Кіровоградською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №№ 901050000/2014/000206/2, 901000003/2014/000207/2 та 901000003/2014/000208/2, відповідно, здійснено коригування заявленої митної вартості товарів і встановлено, що митна вартість феросиліцію марки ФС-45 становить 949,30 доларів США (а. с.9-14).

При цьому, як зазначається в даних рішеннях митна вартість товарів повинна визначатися за методом визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів у відповідності з положеннями ст.59 МК України, оскільки:

«…Контракт не прямий, згідно даних ПІК ЄАІС, заявлена митна вартість товару найнижча серед всіх ідентичних товарів оформлених в митному режимі «Імпорт» за останні 90 календарних днів митницями України. Наданий декларантом витяг з «Огляду цін українського та світового товарних ринків» № 12 (218) 2014 містить ціни на іншу марку феросиліцію на суттєво вищому рівні. Враховуючи вищевикладене, виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про заявлену митну вартість товару. Таким чином, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований».

Так, митним органом скориговано митну вартість товару, що імпортується (феросиліцію ФС-45), із застосуванням методу 2а - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Вважаючи вищевказані рішення про коригування митної вартості товару незаконними, ТОВ "Феросистема" звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Кіровоградської митниці не підлягає задоволенню з таких підстав:

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 МК України (в редакції на момент прийняття спірного рішення) митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Тобто ч.6 ст.54 МК України містить певний перелік підстав, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

У відповідності до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Згідно даної статті такими методами є:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

В свояч ергу, стаття 59 МК України порядок застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Так, згідно ч.ч.1, 2, 4, 5, 7 вказаної статті у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Згідно п.п.1, 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Як зазначено вище, Кіровоградською митницею при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару в документах, наданих позивачем, наявні наступні розбіжності:

- у комерційній пропозиції від 08.09.2014 № 1402 ТОВ «Урал-Союз» запропонована ціну за базову тону феросиліцію ФС65 фракції 0-200 мм на рівні 880 USD за базову тону, що не відповідає вартості зазначеній в Контракті, доповненні до нього та в рахунку-фактурі;

- в рахунках-фактурах від 27.11.2014 № 112705, 112703, 112706 не вказані умови поставки продукції;

- в платіжних дорученнях від 09.10.2014 № 61, № 58 від 06.10.2014 та № 61 від 09.10.2014 номер інвойсу відрізняється від заявленого в МД.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України зазначеного кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідачем не зазначається про ненадання декларантом документів, визначених у ч.2 ст.53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення числового значення складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення.

Проте, ціна феросиліцію ФС-45, запропонована Продавцем (ТОВ «Урал-Союз») у комерційній пропозиції від 08.09.2014 № 1402, не впливає на ціну, сплачену позивачем за партію вказаного товару і узгоджену сторонами Контракту у вищевказаних Додатках, оскільки саме цими Додатками визначена ціна феросиліцію ФС-45 і саме ціну, визначену у цих Додатках, сплачено позивачем (що відповідачем не заперечується).

При цьому митним органом не зазначено у спірному рішенні про вплив який мала комерційна пропозиція на митну вартість товару, заявленого декларантом до митного оформлення.

Разом з тим, вищенаведені відповідачем обставини щодо комерційної пропозиції не являються свідченням неправильності визначення Товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару та не стосується відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті Товариством за цей товар.

А також не може бути свідченням неправильності визначення Товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару те, що у рахунках-фактурах від 27.11.2014 не вказано умови поставки і те, що в платіжних дорученнях номер інвойсу відрізняється від заявленого в МД.

Тим більш, що відповідачем не зазначено норму, згідно якої у рахунку-фактурі повинні зазначатись умови поставки і яку б було у такому випадку порушено позивачем, а платіжні доручення, надані Товариством до митного оформлення з основним пакетом документів, містить посилання на вищевказаний Контракт від 28.06.2013 № УС-ФС/2013-D.

Отже, первісно надані декларантом документи, обов'язковість надання яких для митного оформлення передбачена у ч.2 ст.53 МК України, містили всі відомості щодо ціни товару і будь-яких розбіжностей у цих документах митним органом не було виявлено.

Враховуючи це, колегія суддів вважає, що обґрунтування причин, які обумовлювали вимогу до позивача надати додаткові документи, стосовно наявності вищенаведених розбіжностей, є надуманим та неправомірним, такими, що не стосуються складових митної вартості товару, і, відповідно, це не давало право відповідачу на витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару у Товариства.

Посилання відповідача у спірних рішеннях, на те, що підставою для витребування додаткових документів слугувало те, що «Також в поданих до митного оформлення документах відсутні всі необхідні відомості щодо складових заявленої митної вартості товару (інформації про вартість завантаження товару на транспортний засіб, витрати на митне оформлення товару в країні відправлення)», колегія суддів до уваги не приймає з огляду на їх загальний характер, без визначення конкретних розбіжностей, недостовірностей, невідповідностей тощо.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не доведено, що при декларуванні позивачем товару за першим методом (вартістю Контракту) були наявними обставини, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу щодо вартості імпортованого товару.

В рішеннях про коригування митної вартості зазначено, що наданий декларантом витяг «Огляду цін українського та світового товарних ринків» №12(218)2014 містить ціни на іншу марку феросиліцію на суттєво вищому рівні.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи і не спростовується скаржником, ринок Російської Федерації підпадає під розділ Європи, а розрахунок середньоєвропейської ціни у біржових котируваннях включає в себе ціни і на території РФ і згідно «Огляду цін українського та світового товарних ринків» № 12(218)2014 від 25.11.2014, станом на вказану дату за даними НБУ крос-курс євро до долара США складав 1 EUR=1.2475 USD (а. с.99, 100).

В біржових котируваннях як еталон проходить Феросиліцій марки ФС-75 (вміст кремнію 75 %), а перехід від ФС-75 до інших марок через провідний елемент ((Біржові котирування ФС-75/75)*вміст кремнію у питомому сплаві), для Феросиліцію марки ФС-45 формула переходу має вигляд ((БК/75)*45).

Згідно «Огляду цін українського та світового товарних ринків» № 9(215)2014 котирування Феросиліцію ФС-75 складали 1170-1190 EUR/МТ на умовах постачанняАР Україна, отже Феросиліцій марки ФС-45 на умовахАР коштував 875,7450-890,7150 EUR/МТ, тому є необґрунтованими посилання відповідача у спірних рішеннях на те, що наданий декларантом витяг «Огляду цін українського та світового товарних ринків» №12(218)2014 містить ціни на іншу марку феросиліцію на суттєво вищому рівні.

Скаржник наполягає на тому, що у відповідача виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів і тому митний орган законно використав інформацію з Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби, посилаючись, при цьому, на постанови ВСУ від 15.10.2013 у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013 у справі № 21-342а13, згідно яких підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Доводи митного органу про наявність сумнівів з огляду на інформацію з МД №110100000//2014/231934 від 17.11.2014 (за якою митну вартість визначено на рівні 0,9493 дол. США (рівень позивача - 0,8973 дол./кг) і за використанням якої позивачу і було визначено митну вартість за товару за методом 2а щодо ідентичних товарів у спірних рішеннях від 04.12.2014) є перекрученням обставин даної справи, оскільки з описаного в спірних рішеннях порядку дій митного органу не вбачається, що ці розбіжності не були виявлені митниками на етапі перевірки основних документів.

Тобто інформація бази ЄАІС ДМСУ використовувалась митним органом не під час перевірки основних документів а вже після відмови позивача надати додаткові документи з огляду на їх відсутність, тобто фактично при обранні митним органом методу визначення митної вартості товару.

Щодо посилань скаржника на вищевказані постанови ВСУ у справах № 21-270а13 та № 21-342а13, то зі змісту цих постанов вбачається, що спірна ситуація при розгляді цих справ стосувалась правомірності дій митниці щодо витребування додаткових документів у декларанта за наявності сумнівів щодо заявленої митної вартості товару, які виникли з огляду на дані щодо такої ціни бази ЄАІС ДМСУ, що не відповідає обставинам даної адміністративної справи № П/811/4582/14.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність прийняття відповідачем спірних рішень про коригування митної вартості Кіровоградської митниці Міндоходів від 04.12.2014 №№ 901050000/2014/000206/2, 901000003/2014/000207/2 та 901000003/2014/000208/2, що свідчить про обґрунтованість задоволення судом першої інстанції позовних вимог ТОВ "Феросистема" про визнання протиправним та скасування цих рішень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того, відповідачем надано клопотання про заміну Кіровоградської митниці Міндоходів правонаступником - Кіровоградською митницею Державної фіскальної служби з доданням відповідних доказів правонаступництва, в зв'язку з чим, в силу приписів ст.55 КАС України, колегія суддів допускає заміну відповідача вказаним правонаступником.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 р. у справі № П/811/4582/14 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 р. у справі № П/811/4582/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко