Справа № 814/3568/14
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2015 р. Справа № 814/3568/14

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Середи О.Ф. розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КВОРУМ - НАФТА», м. Миколаїв

до відповідача: Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, м. Миколаїв

Суть спору: скасування податкового повідомлення рішення від 18.11.2014 року № НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВОРУМ - НАФТА» (надалі позивач) звернулося до суду з позовом про скасування податкового повідомлення - рішення 18.11.2014 року № НОМЕР_1, яке Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (надалі - відповідач).

Позов обґрунтований тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято із порушенням вимог податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених в письмових запереченнях та зазначив про правомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за встановлені під час перевірки порушення норм податкового законодавства.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи. Які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд дослідив матеріали і обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, і встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта зареєстроване як юридична особа державним реєстратором виконавчого комітету Миколаївської міської ради та як платник податків взятий на облік в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва з 14.04.2014 року за № 14036529.

В листопаді 2014 року відповідачем проведено фактичну перевірку ТОВ Кворум-Нафта з питань додержання порядку здійснення розрахункових операцій, введення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів в магазині з кафетерієм на АЗС, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км 164+430-164-564 територія Миколаївської сільради результати якої оформлено актом № 0137/14/29/32938047 від 05.11.2014 р. (надалі Акт перевірки).

Перевіркою було встановлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме - ведення з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання) на загальну суму 867, 92 грн., а саме надлишок товарних запасів на суму 374, 26 грн. та нестачу товарних запасів на суму 493, 66 грн.

На підставі виявлених і зафіксованих у наведеному акті перевірки порушень, 18.11.2014 року ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1735, 84 гривень.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення позивач вказує на відсутність з його боку порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме ведення з порушенням встановленого законодавством обліку товарних запасів, а тому й безпідставність застосування відповідачем за це порушення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1735, 84 грн.

Статтею 3 Податкового кодексу України визначено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу (ПКУ); Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у звязку з оподаткуванням ввізним або вивізним митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України; чинних міжнародних договорів, якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані, зокрема, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) здійснюється в порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Під час проведення перевірки контролюючим органом проводилась інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, а саме зняття залишків нафтопродуктів, що містяться у підземних резервуарах АЗС у розрізі видів пального, результати якої відображено у Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), яку додано до Акту перевірки.

Відповідачем за результатами проведеної на підставі Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та звязку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року № 281/171/578/155, інвентаризації виявлено надлишок ПММ на загальну суму 867, 92 грн., а саме надлишок товарних запасів на суму 374, 26 грн. та нестачу товарних запасів на суму 493, 66 грн., що в свою чергу свідчить про ведення позивачем з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання).

Наказом Міністерства фінансів України від 20.01.99р. №246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.99р. за №751/4044, затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 Запаси (надалі - ПСБУ-9), яке визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Пунктом 4 ПСБУ-9 визначено, що запаси активи, які, зокрема, утримуються для подальшого продажу за умов звичайної господарської діяльності.

Пунктом 6 ПСБУ-9 визначено, що для цілей бухгалтерського обліку запаси включають, зокрема, товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством з метою подальшого продажу.

Пунктом 8 ПСБУ-9 визначено, що придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства за первісною вартістю, яка розрахована у відповідності до п.9 ПСБУ-9.

Позивач вважає, що встановлений надлишок ПММ не перевищує відносну похибку 0,8% у бік збільшення або бік зменшення від різниці з данними бухгалтерського обліку, а тому не свідчить про ведення з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання).

В свою чергу відповідач зазначає, що фактичні залишки запасів паливно-мастильних матеріалів вирахувано за допомогою градуювальних таблиць, а отже і з урахуванням усіх відносних похибок та коефіціентів.

Відповідно до п.п.4.2.2.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі Інструкція), затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзвязку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.08р. №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008р. за №805/15496, визначено, що обємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об'ємом, густиною та температурою. Об'єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

Підпунктом 4.2.2.2 Інструкції визначено, що границі відносної похибки методу не мають перевищувати, зокрема:

+- 0,5% - під час вимірювання маси нетто нафти, нафтопродуктів від 100 т і більше;

+- 0,8% - під час вимірювання маси нетто нафти, нафтопродуктів до 100 т і відпрацьованих нафтопродуктів.

Аналогічні положення містяться у ГОСТ 26976-86. НЕФТЬ И НЕФТЕПРОДУКТЫ. ОСОБА_1 МАССЫ, затвердженому Постановою Держстандарту СРСР від 26.08.1986р. №2495 (пункт 3.1), на який є посилання у підпункті 4.2.2.2 Інструкції.

Абзаци третій та четвертий підпункту 2.3.1.4 ГОСТ 26976 визначають, що статистичний метод застосовують при вимірюванні маси продукту у градуйованих ємностях (вертикальні та горизонтальні резервуари, транспортні ємності та ін.). Обєм продукту в резервуарах визначають за допомогою градуювальних таблиць резервуарів за значеннями рівня наповнення, виміряним рівнеміром, метроштоком або металевою вимірювальною рулеткою. У ємностях, градуйованих на повну місткість, контролюють рівень наповнення, та визначають об'єм за паспортними даними.

Як свідчать результати інвентаризації, на АЗС були такі фактичні запаси нафтопродуктів:

- Бензин А-95 - 10 881 л фактично, 10 881 л за даними обліку;

- Бензин А-95 (євро) - 8 911 л фактично, 8 906 л за даними обліку (застосовується відносна похибка ± 0,8 %);

- Бензин А-92 - 3 454 л фактично, 3 463 л за даними обліку (застосовується відносна похибка ± 0,8 %);

- Дизельне паливо (євро) - 6 149 л фактично, 6 188 л за даними обліку (застосовується відносна похибка ± 0,8 %);

- Дизельне паливо - 7 016 л фактично, 6 9997 л за даними обліку (застосовується відносна похибка ± 0.8 %)

Тобто, по жодній позиції палива відносна похибка у бік збільшення або бік зменшення від різниці з даними бухгалтерського обліку підприємства не перевищувала 0,8 %.

Наявна похибка по деяких позиціях пального пояснюється природнім убутком нафтопродуктів при прийманні, зберіганні, відпуску на АЗС у другій кліматичній зоні України, в яку входить Миколаївська область. І бензин, і дизельне паливо в залежності від виду, виробника, додатків тощо можуть змінювати свої обємні характеристики в залежності від кліматичних умов та виду їх зберігання.

Наприклад, зниження температури повітря на один градус викликає в дизельному паливі збільшення щільності на сім міліграмів в кожному кубічному сантиметрі. Отже, неможливо в ході інвентаризації домогтися повного співпадання нафтопродуктів між фактичною кількістю та даними бух. обліку щодо його первинної кількості.

У висновку на заперечення позивача по Акту перевірки відповідач вказує на те, що облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється обємним методом, адже п. 4.3.1 Інструкції передбачає, що обєм та маса нафти і нафтопродуктів визначаються у стаціонарних резервуарах, залізничих цистернах, танках суден, мірах повної місткості та технологічних трубопроводах, градуйованих відповідно до вимог чииних нормативних документів Держспоживстандарту України, та/або за допомогою обємних та масових лічинльників, а тому обємно-масовий статичний метод вимірювань безпідставно застосований ТОВ Кворум-Нафта.

Суд не погоджується з таким висновком у зв'язку з тим, що підпункт 4.2.1 Інструкції визначає, що: Облік нафти і нафтопродуктів на НПЗ, підприємствах із забезпечення нафтопродуктами, підприємствах нафтопровідного і нафтопродуктопровідного транспорту, наливних пунктах ведеться в одиницях маси, а на АЗС одиницях обєму. Для визначення маси та обєму нафти і нафтопродуктів можуть використовуватися обємно-масовий статистичний, обємно-масовий динамічний, прямий масовий (статистичне зважування та зважування під час руху) і обємний методи вимірювань відповідно до вимог ГОСТ 26976.

Підпункт 4.2.2.1 Інструкції визначає, що: Обємно-масовим статистичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх обємом, густиною та температурою. Обєм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

Підпункт 4.2.5.1 Інструкції визначає, що: Обємним методом вимірюється лише обєм нафтопродукту. Для вимірювань обєму нафтопродуктів на АЗС використовуються ПРК і ОРК, що мають відлікові пристрої для індикації ціни, обєму та вартості виданої дози.

Підпункт 4.3.2.9 Інструкції визначає, що: Обєм нафти або нафтопродукту в резервуарі визначають за різницею загального об'єму та об'єму підтоварної води та/або льоду.

Під час розгляду справи не встановлено, що замір обєму нафтопродів здійснювався саме із застосуванням обємного методу за допомогою ПРК, що має відліковий пристій для індекації ціни, обєму.

Відповідач застосував до позивача норму статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг), що передбачає фінансову санкцію за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Тобто, законодавцем чітко встановлено у цій нормі, що відповідальність настає лише за фактом встановлення операцій з реалізації (фактичним продажем покупцю) субєктом господарювання не облікованих товарів.

Лише наявність не облікованих товарів на складах автоматично не може свідчити про те, що вони реалізуються.

Актом перевірки не встановлено факт реалізації (продажу) не облікованих товарів.

Відповідно до п.13.13 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, відпуск нафти і нафтопродуктів та інших товарів під час здійснення інвентаризації забороняється.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державно влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта субєктів владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено суду правомірність прийнятого рішення. В той же час, позивачем надано суду достатньо доказів правомірності своїх дій та відсутності фактів порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 122, 158 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КВОРУМ - НАФТА» - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області № НОМЕР_1 від 18.11.2014 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 735, 84 гривень.

Відшкодувати судові витрати в сумі 182,70 грн. з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" ().

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку/

Головуючий суддя О. Ф. Середа