Справа № 2а-576/2010
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2010-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
Справа №2а-576/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю.,

при секретарі Матолінець З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ОР ДПС ОДДЗ сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови ВО 142550 по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови ВО 142550 по справі про адміністративне правопорушення відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як стверджує позивач постанова серії ВО №142550 від 22.06.2010р., винесена інспектором ОР ДПС ОДДЗ сержантом міліції ОСОБА_2 відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за невиконання вимоги дорожнього знака «Проїзд без зупинки заборонено» є незаконною.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2010р. у нічний час, він керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.р.н. №ВС 3492 СЕ, їхав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та пасажиркою ОСОБА_4 по автодорозі Львів-Тернопіль. В селі Озерна Тернопільської області йому на зустріч виїхав автомобіль, який засліпив позивача світлом своїх фар, оминаючи інший автотранспортний засіб, що стояв на смузі зустрічного руху. Зменшивши швидкість та розминувшись із зустрічним автотранспортом (який неспішно зїхав на свою смугу) позивач практично зрівнявся з автомобілем, що був припаркований на смузі зустрічного руху. При цьому, в умовах, що склалися, позивач лише в останню мить помітив, що перед ним стоїть шлагбаум у вигляді труби, на якій прикріплено знак «Проїзд без зупинки заборонено». В цей же час працівник ДАІ наказав позивачеві зїхати на узбіччя дороги, після чого звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху.

На зауваження позивача з приводу розміщення даного дорожнього знака, а саме його розташування на смузі зустрічного руху на висоті біля одного метра від покриття дороги та з приводу його невідповідності встановленим нормативам інспектор не відреагував.

Позивач також зазначив, що інспектором не було взято до уваги також те, що за дорожніх умов, що склалися він не лише не бачив, але і не міг побачити даного знаку, оскільки був засліплений світлом автотранспорту, що рухався йому на зустріч та який, зїжджаючи на свою смугу перегородив собою знак.

Окрім цього позивач заявив, що йому не була вручена копія протоколу, у якому він зазначив свої заперечення проти дій інспектора.

На підставі наведеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВО №142550 від 22.06.2010р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу на суму 225,00грн. Провадження в адміністративній справі - закрити.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 підтримав заявлені ним вимоги за вище викладеними обставинами та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВО №142550 від 22.06.2010р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає, що справу може бути розглянуто у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Позивач проти розгляду справи у відсутності представника відповідача не заперечує.

Суд, вислухавши позивача, та дослідивши всі докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови серії ВО №142550 від 22.06.2010р. позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 225 гривень.

Відповідно до ст..268 КУпАП особа яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватись допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Під час відсутності цієї особи справо може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено в судовому засіданні позивач повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення не отримував. Оскаржувану постанову по справі про адміністративне порушення було винесено без його присутності, що є грубим процесуальним порушенням.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач до суду не зявився та не надав суду жодних доказів щодо правомірності свого рішення.

Також, згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надається будь-якої оцінки вказаного доказу.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовна вимога про скасування постанови є обґрунтованою, а дана постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону, оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані.

Що стосується позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд, у разі задоволення адміністративного позову, не наділений повноваженнями вирішувати питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у задоволенні даної позовної вимоги, суд відмовляє. Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14-1, 258 КУпАП, ст.ст. 6-9, 10, 11, 17-19, 69-71, 80, 94, 104, 128, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову ВО №142550 по справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2010р винесену інспектором ОР ДПС ОДДЗ сержантом міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. - скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає..

Суддя: