Справа № 2-а-198/2010
Суддя: Гапоненко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великолепетиський районний суд Херсонської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Гапоненко Р.В.

при секретарі Погорілій О.С.

представника позивача ОСОБА_1

за участю представника УПСЗН Великолепетиської

районної державної адміністрації ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт ОСОБА_3 адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації (Відповідач1), Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації (Відповідач2), Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації (Відповідач3) про стягнення разової допомоги на оздоровлення та визнання дій Управління праці та соціального захисту населення в частині недоплати зазначеної допомоги протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення разової допомоги на оздоровлення та визнання дій Управління праці та соціального захисту населення в частині недоплати зазначеної допомоги протиправними мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 3-ї групи та знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації. На цей час йому стало відомо, що у 2006 році відповідно до Рішення Верховного Суду України від 08.06.2005 року та Рішення Адміністративного Суду України від 02.06.2006 року, положення Постанови КМУ від 28.07.1996 року № 836 визнано таким, що не відповідає чинному законодавству України і згідно цього Постанова КМУ від 28.07.1996 року № 836 порушує його, гарантовані Конституцією України та законами України права, звужують обсяг прав та пільг. Згідно Постанови КМУ № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року, розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам 3-ї групи становив 90 гривень. Відповідно до абз. 3 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991 року йому гарантовано щорічну разову допомогу на оздоровлення, зазначена разова допомога на оздоровлення виплачується в розмірах: учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії - інвалідам 3-ї групи - чотири мінімальних заробітних плати. Відповідно до затвердженого розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет на 2008 рік», «Про Державний бюджет України на 2009 рік», розмір мінімальної заробітної плати встановлено на 2007 рік - 400 гривень, 2008 рік -515, 2009 рік - 605 грн. Таким чином, відповідно до абз. 3 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991р. він недоотримав за цей період 5810 гривень. Управління праці та соціального захисту населення в своїх відповідях пояснює, що вони здійснюють виплату компенсації щорічної допомоги на оздоровлення у межах своїх повноважень та відповідно до законів. Також відповідач посилається на частину другу ст. 4 Бюджетного Кодексу України та зазначає, що «при здійснені бюджетного процесу в Україні положення нормативно - правових актів застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991р. Своїми діями відповідач грубо порушив норми ч. 3 ст. 8, ст. 22 Конституції України, ч. 12 п. 1 Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, Рішення Верховного Суду України від 08.06.2005 року та Рішення Адміністративного Суду України від 02.06.2006 року, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991р. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано неконституційною ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», тим самим підтвердив, що зазначеними вище інструкціями знов у грубій формі порушуються права і свободи окремим верст громадян, в даному випадку учасників ліквідації наслідків від Чорнобильської катастрофи. Рішенням Верховного Суду України від 08.06.2005 року та Рішенням Вищого Адміністративного Суду України від 02.06.2006 року положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.1996 року № 836 визнано таким, що не відповідає чинному законодавству України. Положення законів України «Про Державний бюджет України на певні роки» обмежують конституційні права громадян на соціальний захист, заробітну плату, встановлені законами України пільги, компенсації і гарантії, розміри і порядок їх надання. Зупинення Законом положень інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, суперечить ч. 2 ст. 8, ст. 16, ч. 5 ст. 17, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22, ч. 1,4 ст. 43, ч. 1 ст. 46, статтям 48, 49, п 1, 6 ч. 1 ст. 92, ч. 2 ст. 95 Конституції України. Підтвердженням неконституційності положень законів України «Про Державний бюджет України на певні роки» викладені у Рішеннях Конституційного Суду України від 22 липня 1999 року № 8-pп/99(v008p710-99) (справа щодо права на пільги), від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (v005p710-02) (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004 (v020p710-04) (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій). Встановлений ч.2 статті 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Кодексу (2542-14 ) перелік правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет України, є вичерпним. Зі змісту наведених положень Конституції України та Кодексу (2542-14) вбачається, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, стаття 21, їх зміст і обсяг при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений, стаття 22 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Таку правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (v005p710=02) (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) (пункт 6 мотивувальної частини). Позиція відповідача ґрунтується виключно на постановах КМУ. Просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації протизаконними в частині не дорахування та недоплати разової допомоги на оздоровлення та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації на його користь недоплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2007, 2008,2009 роки у сумі 5810 грн.

Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2010 року до участі у справі залучено в якості другого відповідача ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

У відкритому судовому засіданні позивач частково змінив заявлений позов і просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації та Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації протизаконними в частині не дорахування та недоплати разової допомоги на оздоровлення та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату, починаючи з 01.10.2007 року, щорічну разову допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі.

У відкритому судовому засіданні представник Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації ОСОБА_2 (Відповідач1) позов не визнала та надала до суду заперечення на позов в якому вказала, що позовні вимоги ОСОБА_4 Управління праці та соціального захисту населення не визнає, оскільки ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - ОСОБА_6) зазначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковими для виконання Міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Постановою КМУ від 20.09.2005р. № 936 затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок). Згідно пп. 4 п. 4 Порядку щорічна допомога на оздоровлення призначається відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону та Постанови КМУ від 12.07.2005р №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка встановлює розмір щорічної допомоги на оздоровлення. Згідно вказаної Постанови щорічна допомога на оздоровлення з 2005 року інвалідам III групи виплачується в розмірі 90 грн. ОСОБА_6 України, який Конституція України виокремлює серед інших - це закон про Державний бюджет України. Згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та має визначений термін дії. Відповідно до ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальнодоступні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків. Закон про Державний бюджет України є правовим актом, в змісті якого чітко зумовлене поняття бюджету, як план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення та функцій, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Статтею 101 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 73 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що КМУ надається право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 встановлено, що Законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це створює протиріччя в законодавстві і, як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, але слід взяти до уваги про необхідність дотримання норм Бюджетного Кодексу України, положення якого не були визнані Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними). Відповідно до п.4, п.5 ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють відповідні видатки бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних призначень, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися. Взяття таких зобов'язань є бюджетним правопорушенням. Згідно ч. 8 ст. 51 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює виплати за дорученнями розпорядників бюджетних коштів при наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу в бухгалтерському обліку виконання Державного бюджету України та відповідності напряму витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню. Також згідно постанови КМУ від 20.09.2005. №936 "Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" джерелом фінансування виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є Державний бюджет України. Згідно п. 4 Порядку виплата компенсацій та допомоги певних видів за програмами, пов'язаними із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій. Щорічна компенсація на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутня в щорічних бюджетних призначеннях Великолепетиського управління праці та соціального захисту населення. Таким чином, управління не є головним розпорядником та отримувачем бюджетних коштів за рахунок яких виплачується одноразова допомога на оздоровлення особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_5 розпорядником зазначених коштів є ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, а розпорядником нижчого рівня, який здійснює виплату даного виду допомоги є Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Управління праці та соціального захисту населення здійснює лише розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення і у своїй діяльності керується ст. 95 Конституції України, відповідно до якої виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальнодоступні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків. На підставі вищевикладеного, вважає, що управління праці т соціального захисту населення Великолепетиської районної державне адміністрації є неналежним відповідачем за даною справою оскільки не своїми діями, не своєю бездіяльністю не наносило шкоди інтересам громадянина ОСОБА_4 і діяло виключно в рамках чинного законодавства. Вважає, що ОСОБА_4 прострочив термін подання позовної заяви. Просить суд відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Представник Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації (Відповідач2) у судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заперечення на позов, в якому просить справу слухати без участі представника головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації та з позовними вимогами ОСОБА_4 не згодний, оскільки постановою КМУ від 20 вересня 2005 року № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено порядок нарахування та виплати компенсацій та допомог певних видів, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", серед яких одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пунктами 1 та 2 Постанови визначаються: головний розпорядник коштів державного бюджету, передбачених на виконання програм соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС - Міністерство праці та соціальної політики України, та розпорядники коштів нижчого рівня - Міністерство праці та соціальної політики Автономної Республіки Крим, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, ОСОБА_5 управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій. Відповідно до п. 4 вказаної Постанови виплата цієї компенсації проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації громадян, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836. Положенням про ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації № 356 від 31 березня 2008 року визначено основні завдання Головного управління: - забезпечення в межах своїх повноважень дотримання законодавства про працю та охорону праці, зайнятість, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення та соціальний захист населення. Відповідно до положення про управління праці та соціального захисту населення Великолепетиського районного управління праці, основним завданням є: призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Управління надсилає до Херсонського Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі Центр), список - розпорядження про призначення державної допомоги. ОСОБА_5 управління праці та соціального захисту населення Херсонської державної адміністрації, не є власником коштів чи спеціальних фондів по виплаті соціальних допомог та взагалі немає повноважень та законних підстав щодо перерахунку чи нарахуванню грошових допомог одержувачам соціальних допомог. Тобто, у випадку із гр. ОСОБА_4 право на здійснення нарахування та перерахунку одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має лише управління праці та соціального захисту населення Великолепетихської районної державної адміністрації. Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України КМУ забезпечує, зокрема проведення політики у сфері соціального захисту. КМУ здійснює застосування цих норм, виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік згідно з бюджетними призначеннями. Розмір компенсаційної виплати учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено постановою КМУ від 26 липня 1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Частиною другою ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямовання цих видатків. Згідно частини другої ст. 6, частини другої ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить суд відмовити позивачу у задоволені вимог відносно Головного управління праці та соціального захисту населення в повному обсязі.

Представник Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації (Відповідач3) у судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заперечення на позов, в якому зазначив, що згідно з положенням про Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської облдержадміністрації № 64 від 15 червня 2006 року та зареєстрованого виконавчим комітетом Херсонської міської ради 03 липня 2006 року, Центром здійснюється оформлення документів для виплати державної соціальної допомоги через установи банків та поштових відділень державного підприємства "Укрпошта" тільки на підставі рішень управлінь праці та соціального захисту населення про призначення допомоги у встановлених законодавством розмірах. Згідно з положенням про районні управління праці та соціального захисту населення, основним завданням управління є: - забезпечення у межах своїх повноважень додержання законодавства про працю, зайнятість, трудову міграцію, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення, соціальний захист та соціальне обслуговування населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Управління надсилає до Центру розпорядження про призначення державної допомоги. Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не призначає соціальні виплати, а нараховує кошти на виплату згідно з рішеннями управлінь праці та соціального захисту населення та готує виплатні документи і відомості для виплати різних видів державної соціальної допомоги через установи банків, поштових відділень державного підприємства "Укрпошта". Згідно з розпорядженням управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації ОСОБА_4, Херсонським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснено оформлення виплати допомоги на оздоровлення як інваліду 3 групи та ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії за: 2007 рік - 90,00 грн., список №1 від 15.05.2007 p.; 2008 рік - 90,00 грн., список № 2 від 07.05.2008 p.; 2009 рік - 90,00 грн., список від 05.2009 р. Приймати рішення про здійснення доплати, перерахунку, призначення допомог та визначення їх розмірів Центр не має повноважень та законних підстав. ОСОБА_5 розпорядником коштів по виконанню Закону України "Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" є Міністерство праці та соціальної політики України. Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не призначає соціальні виплати, не є власником коштів чи спеціальних фондів по виплаті допомог. Позивач ОСОБА_4 просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації недоплачений розмір щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2007 р. по 2009 р. включно 5810 грн. Стосовно вищезазначеного позивачем не дотримано терміну позовної давності. За вимогами адміністративного позову ОСОБА_4 про перерахунок та стягнення державної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки термін позовної давності вже сплив. Стосовно розміру компенсаційної виплати на оздоровлення у розмірі 4 кратних мінімальних заробітних плат повідомляємо, що ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дійсно передбачено призначення компенсаційних виплат у розмірах встановлених від мінімальної заробітної плати. Проте, починаючи з 1996 року у Законах України "Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати", які приймалися ВРУ на відповідні роки, зазначалося, що встановлений мінімальний розмір заробітної плати не повинен застосовуватися як розрахункова величина для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат, до прийняття відповідних змін до законів, у яких розрахунок розміру виплат залежить від мінімальної заробітної плати. Законами України "Про Державний бюджет України" на 2007-2009 роки, відповідно у 2007 р. ст. 101, у 2008 р. ст. 73, у 2009 р. ст. 71 встановлено "Надати право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами". Частиною другою ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямовання цих видатків. Відповідно до частини другої ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України. Відповідно до п. 5 ст.51 Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. Зобов'язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є бюджетним правопорушенням. Виходячи з зазначеного Центр не може бути визнаний належним відповідачем у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 Вважає, що Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат при оформленні документації на виплату допомоги на оздоровлення як інваліду 3 групи та ліквідатору 1 категорії наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за рішенням управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації про призначення допомоги ОСОБА_4, діяв з дотриманням вимог та всіх норм діючого на той момент законодавства, та в межах повноважень і компетенції. Просить суд признати Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат неналежним відповідачем по даній справі; застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду позивачем ОСОБА_4 щодо його вимог за 2007-2009 роки; визнати дії Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат правомірними щодо підготування виплатної документації позивачу ОСОБА_4 у 2007, 2008, 2009 роки; відмовити позивачу ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 належить до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія А № 023208.

Позивачу встановлена третя група інвалідності з встановленням причини інвалідності захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач 13.08.2010 року звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії, але відповідач відмовив позивачу у виплаті щорічної разової грошової допомоги на підставі того, що бюджетна установа не має права здійснювати виплати на щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в більших розмірах, ніж ті, які встановлені.

Преамбула Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» говорить, що цей ОСОБА_6 визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами від 06.06.1996 року ) щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Суд дійшов висновку, що для здійснення нарахування щорічної допомоги на оздоровлення у даному випадку необхідною умовою є саме розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 76 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розміри мінімальної заробітний плати на 2007 рік встановлено: з 01.01.2007 року 400 грн. на місяць, з 01.04.2007 року 420 грн., з 01.07.2007 року 440 грн.

Згідно ст. 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розміри мінімальної заробітний плати на 2007 рік встановлено: з 01.01.2007 року 400 грн. на місяць, з 01.04.2007 року 420 грн., з 01.07.2007 року 440 грн.

Згідно ст. 55 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлено: з 1 січня 2009 року 605 гривень, з 1 квітня 2009 року - 625 гривень, з 1 липня 2009 року - 630 гривень, з 1 жовтня 2009 року - 650 гривень, з 1 листопада 2009 року - 744 гривні на місяць.

Згідно ст. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік розмір мінімальної заробітної плати встановлено: з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривні.

Судом встановлено, що відповідачами при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення не було враховано норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а нарахування здійснювалося відповідно до Постанови КМУ від 12.07.2005р №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка встановлює розмір щорічної допомоги на оздоровлення 2005 року інвалідам III групи в розмірі 90 грн.

Позиція Управління праці та соціального захисту населення ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України, огляд яких не підтверджує доводи відповідача стосовно того, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення встановлюється згідно з бюджетними призначеннями.

Суд не приймає доводи відповідачів, як з огляду на недоведеність приписів зазначених постанов до спірних відносин, так і з огляду на положення принципу законності, визначених пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 р. визнано неконституційною ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», тим самим підтверджено, що відповідачами у грубій формі порушуються права і свободи окремим верст громадян, в даному випадку учасників ліквідації наслідків від Чорнобильської катастрофи. Рішенням Верховного Суду України від 08.06.2005 року та Рішенням Вищого Адміністративного Суду України від 02.06.2006 року положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.1996 року № 836 визнано таким, що не відповідає чинному законодавству України. Положення законів України «Про Державний бюджет України на певні роки» обмежують конституційні права громадян на соціальний захист, заробітну плату, встановлені законами України пільги, компенсації і гарантії, розміри і порядок їх надання. Зупинення Законом положень інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, суперечить ч. 2 ст. 8, ст. 16, ч. 5 ст. 17, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22, ч. 1,4 ст. 43, ч. 1 ст. 46, ст. 48, п 1, 6 ч. 1 ст. 92, ч. 2 ст. 95 Конституції України. Підтвердженням неконституційності положень законів України «Про Державний бюджет України на певні роки» викладені у Рішеннях Конституційного Суду України від 22 липня 1999 року № 8-pп/99(v008p710-99) (справа щодо права на пільги), від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (v005p710-02) (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004 (v020p710-04) (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій). Встановлений ч.2 статті 95 Конституції України, ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет України, є вичерпним. Зі змісту наведених положень Конституції України та Бюджетного Кодексу України вбачається, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (ст. 21 Конституції України), їх зміст і обсяг при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст. 22 Конституції України). Відповідно до ст. 64 Конституції України право громадян не можуть бути обмежені, лише в умовах воєнного або надзвичайного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суд вважає, безпідставними посилання відповідачами на те, що позивачем пропущено строки звернення до суду, оскільки згідно заяви від 13 серпня 2010 року. ОСОБА_4 звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації з проханням роз»яснити чому йому було виплачено щорічну грошову допомогу на оздоровлення з 2005 року по 2009 рік в меншому розмірі ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто в межах строків передбачених ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

З урахуванням уточнених позовних вимог, суд вважає, то дії відповідачів щодо виплати щорічну допомогу на оздоровлення позивачу у розмірах менших від чотирьох мінімальних заробітних плат протиправними, оскільки не відповідають вимогам ч. 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» за № 7-93 від 21.01.1993 p., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 48, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 7-12, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації про стягнення разової допомоги на оздоровлення та визнання дій Управління праці та соціального захисту населення в частині недоплати зазначеної допомоги протиправними задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Херсонської обласної державної адміністрації в частині не дорахування та недоплати щорічної допомоги на оздоровлення неправомірними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Великолепетиської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату щорічної допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, починаючи з 01 жовтня 2007 року.

Постанова суду може бути оскаржена через Великолепетиський районний суд до Одеського апеляційного суду адміністративного. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення.

Суддя

Великолепетиського районного суду

Херсонської області ОСОБА_7