Справа № 2-а-11955/11
Суддя: Очеретяний Є. В.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2011 Справа №2-а-11955/11

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого Очеретяного Є.В.

з участю секретаря Демчан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 103549 від 17.05.2011 р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 260 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що правил дорожнього руху він не порушував, оскаржувана постанова винесена без належних доказів його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. За таких обставин вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальност та накладено адміністративне стягнення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 № 103549 від 17.05.2011 р. як незаконну.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що у відповідності до п. 15.1 розділу 15 «Зупинка і стоянка»ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, тобто місцях позначених дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки»або 6.15 «Місце для відпочинку». Позивач, 17.05.2011 року здійснив зупинку транспортного засобу у зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено»по вул.Майдан Волі у м. Тернополі, чим порушив вимоги п.3.34 ПДР України. А тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена у відповідності до чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №103549 від 17.05.2011 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 260 гривень.

Як вбачається із даної постанови, ОСОБА_1 17.05.2011 року о 09 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом марки Джілі МR715А номерний знак НОМЕР_1 у м. Тернополі по вул.Майдан Волі здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 д.1 ПДР України.

Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ВО1 № 068791 від 17.05.2011 року.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених ч.1 ст. 258 цього Кодексу, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього кодексу - ст.254 КУпАП.

У відповідності до п. 15.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Дорожній знак 3.34 додатку 1 до ПДР України відноситься до заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі, і згідно його вимог забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів(розвантаження чи завантаження вантажу).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні ствердив, що вимог дорожнього знаку «Зупинку заборонено», встановленого по вул. Майдан Волі у м. Тернополі 17.05.2011 року не порушував.

У відповідності до ч.1, ч.2, ч.6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем доказів правомірності оскаржуваної постанови та заперечень на позов не подано.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем не представлено будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП із зазначенням мотивів відхилення доказів позивача, оскільки оскаржувана постанова містить лише фабулу адміністративного правопорушення без посилання на докази, визначені ст. 251 КУпАП із наданням їх правової оцінки, та обставини передбачені ст.280 КУпАП, а отже не має жодного мотивування та за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а отже є неправомірною та підлягає скасуванню. Тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №103549 від 17.05.2011 року.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст. 122, 251, 254, 280, 283, 293, 294 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14, п.п.15.1, 3.34 д.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 103549 від 17.05.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень-скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є. В. Очеретяний