Справа № 813/4313/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/57947/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014

та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2014

у справі № 813/4313/14

за позовом Приватного підприємства «Автотранском»

до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Автотранском» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 05.06.2014.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2014, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014, позов задоволено; скасовано спірне податкове повідомлення-рішення, з мотивів протиправності його прийняття.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної планової виїзної перевірки ПП «Автотранском» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, складено акт № 190/22-10/36153111 від 22.05.2014, в якому встановлено порушення, зокрема, п. 102.5 ст. 102, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість за грудень 2013 року в сумі 602 270 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 05.06.2014 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 903 405 грн., в т.ч.: 602 270 грн. основного платежу та 301 135 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що між ПП «Автотранском» (покупець) та ТОВ «Нафтаойл» (постачальник) 01.02.2010 було укладено договір поставки нафтопродуктів № 2010/02/1, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити покупцю нафтопродукти, а останній прийняти та оплатити ці нафтопродукти на умовах цього договору. 28.09.2010 ТОВ «Нафтаойл» виписало податкову накладну № 53 на суму ПДВ 1 172 270 грн., яка була включена ПП «Автотранском» до складу податкового кредиту у вересні 2010 року.

Згідно банківських виписок від 30.12.2013, ТОВ «Нафтаойл» здійснило на рахунок позивача сплату грошових коштів в сумі 6 240 000 грн. із зазначенням призначення платежу - «повернення попередньої оплати за договором від 01.02.2010 № 2010/02/1». Також, листом № 30/12-13 від 30.12.2013 ТОВ «Нафтаойл» здійснило уточнення призначення платежу в платіжних дорученнях №№ , та від 30.12.2013 - «надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (позики) згідно Договору № НО-301213-АТК від 30.12.2013 без ПДВ». Відповідно до оборотно-сальдової відомості по бухг.рах.631 по контрагенту ТОВ «Нафтаойл» станом на 01.01.2013 рахувалась дебіторська заборгованість в сумі 9 660 000 грн. За актом звірки взаємних розрахунків між ПП «Автотранском» та ТОВ «Нафтаойл», станом на 31.12.2013, кредиторська заборгованість ТОВ «Нафтаойл» перед позивачем становить 6 420 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Відповідно до пп. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Зі змісту п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до вказаних норм, здійснивши повернення попередньої оплати за договором від 01.02.2010 № 2010/02/1 в сумі 3 240 000 грн., в т.ч. ПДВ - 540 000 грн. ТОВ «Нафтаойл» склало розрахунки коригування до податкових накладних: № 99 від 30.12.2013 до податкової накладної № 19 від 30.03.2010 на суму ПДВ 37 730 грн.; № 100 від 30.12.2013 до податкової накладної № 21 від 29.04.2010 на суму ПДВ 400 000 грн.; № 101 від 30.12.2013 до податкової накладної № 53 від 28.09.2010 на суму податку на додану вартість 602 270 грн., з огляду на що ПП «Автотранском» включило в Додаток 1 до податкової декларації, з податку на додану вартість за грудень 2013 року, отримані від ТОВ «Нафтаойл» вказані розрахунки коригування до податкових накладних.

Однак, розрахунок коригування № 101 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму податку на додану вартість 602 270 грн. був виписаний без врахування листа про зміну призначення платежу на суму 3 000 000 грн., тому ТОВ «Нафтаойл» було скасовано розрахунок коригування № 101 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму податку на додану вартість 602 270 грн. та складено новий розрахунок коригування від 30.12.2013 № 111 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму ПДВ 102 270 грн.

Отже, у зв'язку з поверненням попередньої оплати за договором від 01.02.2010 № 2010/02/1 в сумі 3 240 000 грн., в т.ч. ПДВ 540 000 грн. ТОВ «Нафтаойл» остаточно було складено та направлено позивачу розрахунки коригування від 30.12.2013 № 99 до податкової накладної від 30.03.2010 № 19 на суму ПДВ 37 730 грн.; від 30.12.2013 № 100 до податкової накладної від 29.04.2010 № 21 на суму ПДВ 400 000 грн.; від 30.12.2013 № 111 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму ПДВ 102 270 грн.

Таким чином, враховуючи виправлення з боку ТОВ «Нафтаойл» розрахунку коригування № 101 та отримання розрахунку коригування від 30.12.2013 № 111 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму ПДВ 102 270 грн. ПП «Автотранском» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань від 18.02.2014. № за період грудень 2013 року та Додаток 1 до уточнюючого розрахунку, в який включено розрахунки коригування: від 30.12.2013 № 101 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму ПДВ 602 270 грн. зі знаком (+), підстава для коригування «арифметична помилка»; від 30.12.2013 № 111 до податкової накладної від 28.09.2010 № 53 на суму ПДВ 102 270 грн. зі знаком (-), підстава для коригування «повернення коштів».

Щодо посилання податкового органу на порушення платником податків строків в розумінні п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 № 974/1597/499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за № 1386/18681, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених податковим законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Встановлений вказаною нормою права термін в 365 днів застосовується лише у випадку, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних.

Щодо посилань податкового органу на проведення зміни призначення платежу ТОВ «Нафтаойл» листом від 30.12.2013, в результаті чого операції з отримання поворотної фінансової допомоги не підпадають під визначення операцій з постачання товарів/послуг, а відтак ПДВ за такою операцією не нараховується, слід зазначити наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 30.12.2013 між ТОВ «Нафтаойл» (позикодавець) і ПП «Автотранском» (позичальник) укладено договір позики № НО-301213-АТК, за умовами якого позикодавець надає позичальнику безпроцентну фінансову допомогу на зворотній основі на умовах, визначених цим договором на загальну суму 3 000 000 грн. Термін надання позики (частини позики) встановлено протягом 2 (двох) банківських днів від дати погодження сторонами розміру необхідних позичкових коштів. Позичальник зобов'язується повернути надану позику до 31.03.2014.

В судовому порядку встановлено факт повернення позики з підтвердженням платіжним дорученням від 28.03.2014.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, згідно банківських нормативів та вимог, зміна призначення платежу у реквізиті «призначення платежу» за участю банку здійснюється виключно до списання коштів з рахунку платника. Будь-яких законодавчих обмежень щодо уточнення інформації у реквізиті «призначення платежу», після списання коштів з рахунку платника шляхом обміну листами між сторонами переказу, немає.

Враховуючи встановлені обставини по даній справі, висновок судів про безпідставність прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на необмеженість в часі права платника податку коригувати податковий кредит у разі повернення йому передоплати за товари (послуги) по податковій накладній, включеній до податкового кредиту у звітному періоді, в якому така податкова накладна була виписана (отримана), є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до встановлених обставин, за відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний