Справа № 2а-2788/09/0770
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 р. Справа № 80181/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

головуючого судді

суддів

при секретарі судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Ужгородської митниці на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Ужгородської митниці про визнання неправомірними дій посадових осіб ,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Ужгородської митниці в якому просила визнати дії посадових осіб Ужгородської митниці Державної митної служби України неправомірними та скасувати рішення - картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 300000001/2009/000025 від 30 квітня 2009 року; зобов'язати начальника Ужгородської митниці здійснити митне оформлення автомобіля марки Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, звільнити від оподаткування в порядку пункту 7 статті 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», від будь-яких оплат, пов'язаних з утриманням автомобіля марки Passat Variant». 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, на складі (стоянці) Ужгородської митниці Державної митної служби України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року позовні вимоги задоволено, визнано дії посадових осіб Ужгородської митниці Державної митної служби України неправомірними, скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 300000001/2009/000025 від 30 квітня 2009 року, зобов'язано Ужгородську митницю здійснити митне оформлення автомобіля марки Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, звільнивши від оподаткування в порядку статті 8 пункту 7 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»та звільнено від будь-яких оплат, пов'язаних з утриманням автомобіля марки Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, на складі (стоянці) Ужгородської митниці Державної митної служби України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Ужгородська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно п. 7 ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»при ввезенні на митну територію України звільняються від оподаткування транспортні засоби в кількості однієї одиниці по кожній товарній позиції та товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами і входять до складу спадщини за законом відкритої за межами України на користь резидента, у разі підтвердження її складу органами, що вчиняють нотаріальні дії у країні її відкриття. Зазначене підтвердження легалізується у відповідній закордонній дипломатичній (консульській) установі України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п.4.2. III розділу Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, які затверджені наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118 у разі виявлення фактів, що підтверджують неможливість надання пільг в оподаткуванні при митному оформленні транспортних засобів, вирішується питання щодо сплати належних податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні транспортних засобів через митний кордон України.

26.03.2009 року гр. ОСОБА_5 було подано заяву до Ужгородської митниці про розгляд питання здійснення митного оформлення транспортного засобу Passat Variant», 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_1 р.н. GL 6368. з наданням пільг згідно ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України».

Відповідно до п.4.2. III розділу Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, які затверджені наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118 (із змінами), якщо митне оформлення транспортних засобів здійснюється з наданням пільг в оподаткуванні, до завершення митного оформлення та видачі Посвідчення проводиться перевірка обґрунтованості надання таких пільг. Така перевірка здійснюється посадовими особами підрозділів яким здійснюється контроль за нарахуванням і стягненням податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні транспортних засобів через митний кордон України; боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил; власної безпеки.

У зв'язку з вищенаведеним, 14.04.2009 року Ужгородська митниця роз'яснила гр. ОСОБА_5 про порядок митного оформлення транспортних засобів з наданням пільг та про необхідність комісійного розгляду можливості надання пільг в оподаткуванні зазначеного транспортного засобу, після подання необхідних документів до завершення митного оформлення.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що 29.04.2009 року митним брокером ОСОБА_6, відповідно до угоди № 57/09 від 24.04.09 р. з ОСОБА_5, у відділ оформлення транспортних засобів Ужгородської митниці було подано до митного оформлення: вантажна митна декларація №300000001/9/000307, оригінали та завірені копії необхідних документів на транспортний засіб Passat Variant», 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_1 р.н. GL 6368, в тому числі: завірена копія заповіту від 29.03.04 року зареєстрований в реєстрі за № 655 від 29.03.04 р. бланк ВВВ № 642254, де ОСОБА_7 заповідає після своєї смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_5; свідоцтво про право на спадщину від 26.02.2009 року №702; свідоцтво про смерть LV AD 0655848.

Згідно наданих документів, а саме Свідоцтво про смерть LV AD 0655848, спадщина відкрита 11.05.08 року. Заповіт оголошений, а також видане Свідоцтво про право на спадщину та зареєстроване за № 702 від 264.02.09 р. в Латгальському окружному суді Латвійської Республіки, в якому ОСОБА_5 прийняла вказане майно в заповіті, в тому числі і автомобіль Passat Variant», 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_1.

При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідно до вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину заповіт визнано таким, що вступив в законну силу. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті. Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування має особа визначена у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування настає по закону. Вищенаведене вказує, що громадянкою ОСОБА_5 відкрита спадщина за заповітом, а не за законом.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги, тобто спадкоємцем за законом. Дана обставина є недоведеною, оскільки в ході судового засідання не було з'ясовано можливої наявності інших спадкоємців, і в самій позовній заяві не підтверджено, що ОСОБА_5 є спадкоємицею першої черги.

Таким чином, рішення суду не ґрунтується на фактичних обставинах справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Перевірка обгрунтованості надання пільг у митному оформленні вищезазначеного транспортного засобу проводилася комісією, яка була визначена та затверджена наказом Ужгородської митниці. Згідно розгляду поданої до митного оформлення вантажної митної декларації та наданих документів, враховуючи вищезазначене, кожним членом комісії на заяві гр. ОСОБА_5 були зроблені резолюції, в яких зазначено, що вказаний транспортний засіб не може бути оформлений з наданням пільг в оподаткуванні згідно п.7 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України».

У зв'язку з вищенаведеним та відповідно до ст. ст.80, 86 Митного кодексу України та наказу Держмитслужби України від 12.12.05р. № 1227 «Про затвердження Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України»позивачу було надано картку відмови № 300000001/2009/000025 від 30.04.2009р. в прийнятті до митного оформлення з умовним нарахуванням митних платежів та з рішенням: подати вантажну митну декларацію до митного оформлення на загальних підставах із сплатою митних платежів».

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, які ним неповно було з'ясовано, що призвело до неправильного вирішення справи так як, на момент надання картки відмови у митному оформленні транспортного засобу, дії посадових осіб митниці були обґрунтованими.

Судом першої інстанції не враховано, що 05.05.09р. гр. ОСОБА_5 звернулась до Ужгородської митниці із заявою щодо розміщення вищезазначеного транспортного засобу на склад митниці у відповідності до вимог ст. 166 Митного кодексу України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.08 року №533 «Про запровадження плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів»наказу Держмитслужби України від 29.07.08 року № 821 «Порядок справляння плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.08 року за №760/15451 внесення плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу є обов'язковим, про що позивач була попереджена, що підтверджується уніфікованою митною квитанцією МД - 1.

Враховуючи вище наведене просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 березня 2004 року ОСОБА_7 склав заповіт, котрий посвідчено державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори, згідно якого він заповідав все своє майно дочці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 травня 2008 року ОСОБА_7 помер, при цьому останній був громадянином ОСОБА_8. 26 лютого 2009 року присяжним нотаріусом Латгальського окружного суду(ОСОБА_8), видано свідоцтво про право на спадщину, згідно якого позивачку як спадкоємицю першої черги, визнано спадкоємцем всієї спадщини, що відкрилася після смерті батька та прийняла в спадок крім іншого майна, і автомобіль марки Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368.

29 квітня 2009 року декларантом, товариством з обмеженою відповідальністю «Брокер», що діяло на підставі угоди № 57/09 від 24 квітня 2009 року з громадянкою ОСОБА_5, у відділ оформлення транспортних засобів Ужгородської митниці було подано до митного оформлення: вантажна митна декларація №300000001/9/000307, оригінали та завірені копії необхідних документів на вище вказаний автомобіль. Відповідно до картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 300000001/2009/000025 від 30 квітня 2009 року, вказаний транспортний засіб не може бути оформлений з наданням пільг в оподаткуванні, а крім того цей транспортний засіб зберігається на складі Ужгородської митниці.

Розглядаючи спір суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно свідоцтва про право на спадщину виданого присяжним нотаріусом Латгальського окружного суду, яке зареєстровано за № 702, спадкоємцем всього залишеного майна визнана спадкоємиця першої черги, донька - ОСОБА_5, яка народилася 12 квітня 1959 року.

Згідно статті 8 частини 1 пункту 7 Закону України«Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» при ввезенні на митну територію України звільняються від оподаткування, зокрема, транспортні засоби в кількості однієї одиниці по кожній товарній позиції та товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами і входять до складу спадщини за законом, відкритої за межами України на користь резидента, у разі підтвердження її складу органами, що вчиняють нотаріальні дії у країні її відкриття.

Суд апеляційної інстанції при цьому вважає, що в даній спірній ситуації митним органом помилково ототожнено поняття складу спадщини за законом, відкритої за межами України та поняття спадкування за законом.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка користується пільгами щодо оподаткування, що передбачені статтею 8 частиною 1 пункту 7 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», а відтак обгрунтовано визнав дії відповідача неправомірними та скасував рішення - картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 300000001/2009/000025 від 30 квітня 2009 року, а також зобов'язав відповідача здійснити митне оформлення спірного автомобіля, звільнивши від оподаткування в порядку статті 8 частини 1 пункту 7 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України».

Крім того суд першої інстанції вірно вказав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запровадження плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів»від 11 червня 2008 року № 533 з метою забезпечення відшкодування витрат, пов'язаних із зберіганням товарів і транспортних засобів на складах митних органів, та у зв'язку з набуттям Україною членства у Світовій організації торгівлі запроваджено плату за зберігання товарів і транспортних засобів, зазначених у статтях 166 і 168 Митного кодексу України, на складах митних органів починаючи з одинадцятого дня зберігання у розмірах, визначених Державною митною службою. При цьому, оскільки дії митного органу щодо відмови у пільговому оподаткуванні під час митного оформлення спірного транспортного засобу, котрий успадкований позивачкою суд першої інстанції вважав протиправними, то відповідно правильним є висновок, що спірний транспортний засіб безпідставно було поміщено на склад Ужгородської митниці.

Однак суд першої інстанції помилковим вважав за необхідне звільнити позивачку від будь-яких оплат, пов'язаних з утриманням автомобіля марки agen Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, на складі (стоянці) Ужгородської митниці Державної митної служби України, бо у відповідності до вимог ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Отже, адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо звільнення від будь-яких оплат і в даній спрій ситуації це є повноваженнями митного органу, тому в цій частині постанову суду першої інстанції слід змінити та зобовязати відповідача звільнити позивачку від оплат, пов'язаних з утриманням автомобіля на складі (стоянці) Ужгородської митниці Державної митної служби України.

З огляду на це суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід змінити, оскільки судом правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ч.3 .ст. 160, ст. 195, ч.4 ст. 196 , п.2 ч.1 ст. 198, ст.ст. 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу Ужгородської митниці задовольнити частково, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року у справі № 2а-2788/09 змінити, виклавши резолютивну частину постанови в наступній редакції:

визнати дії посадових осіб Ужгородської митниці Державної митної служби України неправомірними, скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 300000001/2009/000025 від 30 квітня 2009 року, зобов'язати Ужгородську митницю здійснити митне оформлення автомобіля марки Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, звільнивши від оподаткування в порядку статті 8 пункту 7 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»та від будь-яких оплат, пов'язаних з утриманням автомобіля марки Passat Variant», 1993 року випуску, шасі № WVWZZZ31ZPE125752, реєстраційний номер GL 6368, на складі (стоянці) Ужгородської митниці Державної митної служби України.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови виготовлено 25.01.2011 р.