Справа № 817/2263/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/2263/15

18 вересня 2015 року 15 год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Троянчук Д.М.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд"
до Рівненської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинення певних дій, -
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" звернулось до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив суду на їх обґрунтування, що ТОВ "Сарницембуд" імпортовано на митну територію України товари, заявлені до митного оформлення в режимі вільної торгівлі. Проте, відповідачем відмовлено у митному оформленні цих товарів у заявленому режимі. З огляду на це позивач був змушений заявити товари до митного оформлення без застосування режиму вільної торгівлі та сплатити ввізне мито у сумі 4355,79 грн. В подальшому картку відмови відповідача у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів було скасовано в судовому порядку. Позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення надміру сплаченої суми ввізного мита, але отримав відмову, яку визнано протиправною у судовому порядку. Попри це, відповідач відмовляється повертати позивачу сплачене ним за відсутності для цього підстав ввізне мито.

Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Пояснив суду на обґрунтування своїх заперечень, що рішення суду, яким скасовано картку відмови відповідача у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, за наслідками апеляційного перегляду було скасовано в частині стягнення на користь позивача суми ввізного мита. Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що положення Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, не розповсюджуються на виконання рішень судів щодо виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів та на відсутність у судових рішеннях приписів щодо відновлення режиму вільної торгівлі стосовно імпортованого позивачем товару та/або зобов'язання відповідача вчинити такі дії.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, письмових пояснень не подав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Рівненською митницею ДФС оформлено щодо товарів, імпортованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд", картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів від 27.10.2013 року №204020000/2013/00059.

У зв'язку з цим, позивачем вказані товари заявлено до митного оформлення на підставі митної декларації від 28.10.2013 року №204020000/2013/014054 та сплачено до Державного бюджету України ввізне мито у сумі 4355,79 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 року по справі №817/395/14, яка набрала законної сили, картку відмови Рівненської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів від 27.10.2013 року №204020000/2013/00059 скасовано (а.с. 21-26).

02.09.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" звернулось до Рівненської митниці ДФС із заявою від 28.08.2014 року №40 про повернення ввізного мита у сумі 4355,79 грн., сплаченого по митній декларації від 28.10.2013 року №204020000/2013/014054 (а.с. 12-13).

Листом від 12.09.2014 року за вих. №01.1/3/58-06-4280 Рівненська митниця ДФС відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" у поверненні зазначеної суми ввізного мита, посилаючись на відсутність для цього підстав (а.с. 14-15).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року по справі №817/2718/14, яка набрала законної сили, відмову Рівненської ми ниці ДФС у поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" ввізного мита у сумі 4355,79 грн., сплаченого по митній декларації від 28.10.2013 року №204020000/2013/014054, викладену у формі листа від 12.09.2014 року за вих. №01.1/3/58-06-4280, визнано протиправною (а.с. 27-31).

27.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" звернулось до Рівненської митниці ДФС із запитом про отримання публічної інформації про те, чи здійснено відповідачем заходи щодо виконання заяви позивача від 28.08.2014 року №40 та повернення позивачу ввізного мита у сумі 4355,79 грн. по даній заяві (а.с. 16).

Листом від 06.03.2015 року за №4/10/17-70-11 Рівненська митниця ДФС повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" про не вжиття заходів щодо здійснення повернення ввізного мита у сумі 4355,79 грн., сплаченого по митній декларації від 28.10.2013 року №204020000/2013/014054, за заявою від 28.08.2014 року №40 (а.с. 19-20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з абз. 1-2 п. 1 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №1097/14364 від 25.09.2007 року (надалі - Порядок), для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Пунктами 2-3 розділу ІІІ Порядку передбачено, що заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку визначено, що для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 року №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

На час виникнення спірних правовідносин такий порядок втратив чинність на підставі Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року №882/1188, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.01.2014 року за №146/24923 (надалі - Порядок взаємодії).

Пунктами 5, 7, 10 Порядку взаємодії встановлено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється у визначеному законодавством порядку органом Казначейства на підставі отриманого від органу Міндоходів висновку, погодженого місцевим фінансовим органом.

За змістом пункту 8 Порядку взаємодії, орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

В свою чергу, в силу вимог пункту 7 розділу ІІІ Порядку, висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Як вказано у пункті 11 розділу ІІІ Порядку, за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Матеріалами справи підтверджується, що в основу листа Рівненської митниці ДФС від 06.03.2015 року за №4/10/17-70-11 покладено висновки, аналогічні викладеним у листі від 12.09.2014 року за вих. №01.1/3/58-06-4280, а саме щодо не розповсюдження положень Порядку взаємодії на виконання рішень судів щодо виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів та відсутність у судових рішеннях від 27.03.2014 року по справі №817/395/14 і від 21.01.2015 року по справі №817/2718/14 приписів щодо відновлення режиму вільної торгівлі стосовно імпортованого позивачем товару та/або зобов'язання відповідача вчинити такі дії.

Крім того, вказаний лист відповідача містить посилання на невірне застосування позивачем під час митного оформлення імпортованих товарів режиму вільної торгівлі.

Суд відхиляє такі доводи відповідача з огляду на наступне.

У разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, заявлення, з'ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості; митного контролю і митного оформлення, декларант (суб'єкт господарювання, підприємство) може піддати ці дії чи рішення судовому контролю. Якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком, тобто, на підставі його заяви.

При цьому, Порядок не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов'язкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов'язаних з розмитненням і справлянням митних платежів.

Правова позиція аналогічного характеру висловлена Верховним Судом України у постановах від 23.04.2015 року по справі №21-661а15, від 25.11.2014 року по справі №21-207а14, від 12.11.2014 року по справах №21-268а14, №21-391а14, від 15.04.2014 року по справі №21-29а14, які за змістом статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для врахування судом при застосуванні зазначених норм права.

Тому, посилання відповідача на ту обставину, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 року по справі №817/395/14 та постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року по справі №817/2718/14 не містять прямого зобов'язання відповідача повернути сплачене позивачем ввізне мито є безпідставними і необґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про те, що Порядок взаємодії не може застосовуватись для повернення сплаченого позивачем ввізного мита з тих підстав, що дія Порядку взаємодії не розповсюджується на виконання рішень судів щодо безспірного списання коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, то суд їх відхиляє як помилкові, у зв'язку з тим, що таке рішення суду про безспірне списання коштів на момент розгляду відповідачем заяви позивача про повернення коштів від 28.08.2014 року №40 і надання відповідей від 12.09.2014 року за вих. №01.1/3/58-06-4280 та 06.03.2015 року за №4/10/17-70-11 відсутнє.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" здійснило сплату ввізного мита у сумі 4355,79 грн. по митній декларації від 28.10.2013 року №204020000/2013/014054 з урахуванням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів від 27.10.2013 року №204020000/2013/00059, яку в подальшому було скасовано у судовому порядку, у відповідача відсутні підстави покликатися на невірний, на його думку, вибір позивачем режиму вільної торгівлі під час митного оформлення імпортованих товарів, правомірність якого встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, Рівненська митниця ДФС неправомірно не виконала алгоритм дій, визначений Порядком і обмежилась наданням формальної відмови, а тому допустила протиправну бездіяльність.

Вищий адміністративний суд України в абз. 1 пп. 10.3 п. 10 постанови Пленуму від 20.05.2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" роз'яснив, що у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої уможливлює обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" надмірно сплаченого ввізного мита у сумі 4355,79 грн. згідно заяви від 28.08.2015 року №40 узгоджується нормами, а відповідно у вказаний спосіб суд може захистити порушене, невизнане або оспорюване право чи охоронюваний законом інтерес позивача.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Як передбачено частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненської митниці ДФС щодо неподання до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 4355 (чотири тисячі триста п'ятдесят п'ять) грн. 79 коп. по митній декларації №204020000/2013/014054 від 28.10.2013 року.

Зобов'язати Рівненську митницю ДФС вчинити дії щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" надмірно сплаченого ввізного мита в сумі 4355 (чотири тисячі триста п'ятдесят п'ять) грн. 79 коп. згідно заяви №40 від 28.08.2014 року.

Стягнути з Рівненської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарницембуд" судовий збір у сумі 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.