Справа № 2а/1270/5246/12
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/9991/69377/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області, виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій протиправними, визнання рішень нечинними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області (далі - ГТУ МНС), виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області (далі - виконавчий комітет), треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в якому просив: визнати протиправними дії ГТУ МНС щодо розподілу квартир та формування списку громадян, яким надаються придбані у м. Сєвєродонецьку Луганської області (квартал МЖК «Мрія», 8) квартири та ненадання позивачу службового приміщення; визнати нечинним рішення адміністрації та житлово-побутової комісії відповідача, яке викладене в протоколі № 1 від 11 листопада 2009 року; визнати нечинними підпункти 1.6, 1.7, 1.8 та 1.9 пункту 1 рішення виконавчого комітету № 1891 від 22 грудня 2009 року про надання службових квартир третім особам; зобов'язати відповідачів вирішити питання розподілу вищезгаданих квартир з урахуванням права позивача на отримання службового житла.

В обґрунтування позову зазначав, що спірні дії та рішення відповідачів не ґрунтуються на вимогах закону, порушують його права, а тому ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2012 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії та зобов'язано відповідачів розглянути питання щодо можливості надання позивачу службового жилого приміщення, в решті позову відмовлено.

Оскаржуваною постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії ГТУ МНС щодо порушення права позивача при розподілі квартир та формуванні списку громадян, яким надаються придбані у м. Сєвєродонецьку Луганської області (квартал МЖК «Мрія», 8) квартири; визнано нечинним рішення адміністрації та житлово-побутової комісії відповідача, яке викладене в протоколі № 1 від 11 листопада 2009 року; визнано нечинними підпункти 1.6, 1.7, 1.8 та 1.9 пункту 1 рішення виконавчого комітету № 1891 від 22 грудня 2009 року про надання службових квартир третім особам; зобов'язано відповідачів повторно розглянути питання розподілу квартир, придбаних Державною іпотечною установою у м. Сєвєродонецьку Луганської області (квартал МЖК «Мрія», 8) серед працівників 12-ї державної пожежно - рятувальної частини ГТУ МНС з урахуванням права ОСОБА_4 на отримання службової квартири.

У касаційній скарзі відповідач - ГТУ МНС, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, в частині задоволених вимог, просить ухвалене ним судове рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, апеляційний суд на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що відповідачі порушили право позивача на одержання службового жилого приміщення, а тому їх дії та рішення вчинені і прийняті з порушенням вимог чинного законодавства.

Судами встановлено, що позивач з 1 квітня 1993 року працює у 12-й державній пожежно - рятувальній частині (колишня СДПЧ-25), яка підпорядковується Головному територіальному управлінню Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області, на посадах пожежного та старшого пожежного тобто, є особою рядового складу органів цивільного захисту та державної пожежної охорони.

Позивач з 21 січня 1994 року перебуває на квартирному обліку разом із сім'єю у складі трьох осіб за місцем проживання при виконкомі Сєвєродонецької міської ради на загальних підставах та у списку першочерговиків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 1047-р «Про придбання квартир для забезпечення житлом громадян, які відповідно до закону потребують поліпшення житлових умов» державною іпотечною установою було придбано 55 квартир в будинку № 8 МЖК «Мрія» в місті Сєвєродонецьку для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку.

Згідно контрольного списку співробітників Сєвєродонецького міського управління Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Луганській області, що перебувають на квартирному обліку за місцем мешкання при виконкомі Сєвєродонецької міської ради у загальній черзі та у списку першочерговіків станом на 24 червня 2009 року, позивач знаходився на третьому місці серед дев'яти кандидатів на отримання службового житла, серед яких були і треті особи.

Відповідно до протоколу № 1 загального засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Сєвєродонецького міського управління Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Луганській області, було затверджено список розподілу жилої площі у відповідності до пільг працівників, наявності житлової площі, медичних показників серед співробітників СДПЧ-25, а саме розподілено 4 службові квартири в будинку № 8 МЖК «Мрія» в місті Сєвєродонецьку третім особам, які перебували у контрольному списку за порядковими номерами 4, 5, 7 і 9 відповідно. При цьому, інші кандидати на участь у розподілі зазначеного службового житла взагалі членами житлово-побутової комісії не розглядались та враховані не були, що не заперечується особами, які беруть участь у справі.

Так, в період спірних правовідносин діяв Закон України від 24 червня 2004 року № 1859-IV «Про правові засади цивільного захисту» (далі Закон № 1859-IV), який визначав, зокрема, гарантії соціального і правового захисту особового складу органів та підрозділів цивільного захисту.

У відповідності до частин 1, 2 статті 58 цього Закону особи рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями державою.

Жила площа особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, які потребують поліпшення житлових умов, надається центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в першочерговому порядку.

В свою чергу, згідно статті 121 Житлового кодексу Української РСР порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Водночас, відповідно до статті 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

За статтею 46 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Частиною 1 цієї статті визначено перелік осіб, яким жилі приміщення надаються поза чергою:

інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків;

громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання;

особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість;

дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення;

дітям-інвалідам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім'ях піклувальників, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі якщо за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя;

сім'ям, які мають п'ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей;

особам, обраним на виборну посаду, коли це зв'язано з переїздом в іншу місцевість;

членам сім'ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов'язків у Верховній Раді України на постійній основі;

працівникам протитуберкульозних закладів у разі виникнення професійного захворювання на туберкульоз.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Такий випадок передбачено Переліком категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 3 (далі - Перелік, у редакції спірного періоду), якими є, крім інших, військовослужбовці військ Цивільної оборони (крім військовослужбовців строкової служби) і особи рядового та начальницького складу державної пожежної охорони до одержання ними постійного жилого приміщення (пункт 45 Переліку).

Як правильно встановлено судами, позивач знаходився на третьому місці у контрольному списку співробітників Сєвєродонецького міського управління Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Луганській області, що перебувають на квартирному обліку за місцем мешкання при виконкомі Сєвєродонецької міської ради у загальній черзі та у списку першочерговиків станом на 24 червня 2009 року, однак спірним рішенням відповідача надано службові жилі приміщення третім особам, які перебували у контрольному списку за порядковими номерами 4, 5, 7 і 9 відповідно, що є порушенням права позивача на одержання ним службового жилого приміщення в порядку черговості.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій щодо ненадання позивачу службового приміщення в порядку черговості, визнання нечинними спірних рішень і зобов'язання ГТУ МНС розглянути питання щодо надання ОСОБА_4 службового жилого приміщення ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального з дотриманням норм процесуального права, оскільки відповідач, розглядаючи питання стосовно надання квартир третім особам, які знаходились за порядковими номерами, наступними за порядковим номером позивача у списку, повинен був врахувати право останнього на забезпечення службовим жилим приміщенням.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало