Справа № 2а-6293/10/2570
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-6293/10/2570

КОПІЯ:

Справа № 2а-6293/10/2570

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2010 р. м. Чернігів

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. перевіривши матеріали адміністративного позову Чернігівської міської санітарно-епідеміологічної станції до начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області, Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області про скасування рішень суб’єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

В пункті 3 листа Вищого господарського суду від 24.07.2001 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів" зазначено, що "акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин". У зв'язку з цим не можуть оспорюватись в суді акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинених у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Акт перевірки –це службовий двосторонній документ, який стверджує факт ревізійних дій та їх результатів, і є носієм доказової інформації про виявлені недоліки в господарюванні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що акт перевірки не має юридичного характеру, оскільки безпосередньо не стосується прав і обов’язків позивача, не містить обов’язкового для нього припису, а відтак не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, а отже і не може бути оскаржений до адміністративного суду, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись статтями п.1 ч.1 ст.109, 165, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И Л А:

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою до адміністративного суду не допускається.

Порядок апеляційного оскарження ухвали суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

Суддя: Падій В. В.