Справа № 359/4102/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 вересня 2015 року м. Київ К/800/40879/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області щодо відмови йому у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС неправомірними, зобов'язати відповідача зарахувати йому в пенсійний стаж роботу за повний робочий день 25.05.1986, з 09.06.1986 по 18.06.1986, 23.06.1986 по 29.06.1986, 22.06.1987 по 30.06.1987, 01.07.1987 по 30.07.1987, протягом яких він був безпосередньо зайнятий та виконував роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та призначити пільгову пенсію з 03.06.2012.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року, позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 3обов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області зарахувати ОСОБА_1 в пенсійний стаж роботу за повний робочий день 25.05.1986, з 09.06.1986 по 18.06.1986, 23.06.1986 по 2906.1986, 22.06.1987 по 30.06.1987 та 01.07.1987 по 30.07.1987, протягом яких він був безпосередньо зайнятий та виконував роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та призначити пільгову пенсію з моменту набуття права на неї, тобто з 03.06.2012.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що у серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

12.09.2012 листом управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком з посиланням на неподання ним первинних документів - довідки ф-122 та документів про роботу в зоні відчуження.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках, незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.

Статтею 55 вказаного закону визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, передбачено зменшення пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного законом, особи, а саме, учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ІІІ категорій, повинні надати, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. При цьому, довідки про перебування особи в зонах відчуження, обов'язково повинні містити підставу видачі та посилання на первинні документи, якими підтверджується даний факт.

Для підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, можуть братися до уваги довідка архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зі змісту пункту 7 вказаного Порядку слідує, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судами попередніх інстанцій встановлено факт перебування позивача у зоні відчуження, що підтверджується копіями архівних довідок про відрядження учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 25.05.1986, з 09.06.1986 по 18.06.1986, 23.06.1986 по 29.06.1986, 22.06.1987 по 30.06.1987 та 01.07.1987 по 30.07.1987, перепусками в місто Чорнобиль, посвідченням ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС та наказами по підприємству.

Враховуючи те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і вищевказаними документами підтверджено період роботи на території, де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока