Справа № 2а-560/08/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 р. Справа № 38319/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2009 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області в якому просило скасувати постанови про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суд першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою Галицького районного суду від 26.09.07 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та стягнення коштів в сумі 50745 грн. 30 коп. недорахованої невиплаченої державної і додаткової пенсії за період з червня 2004 року по червень 2007 року і зобов"язано управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі надалі виплачувати їй державну та додаткову пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

03.10.2007 року управління заявою, повідомило Галицький районний суд, про апеляційне оскарження рішення суду від 26 вересня 2007року, а 22 жовтня 2007 року управлінням направлена апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду на дану постанову суду.

Тому, управління не могло виконати постанову Галицького районного суду до вирішення справи у Львівському апеляційному суді. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.02.08 року постанову Галицького районного суду залишено без змін, а апеляційну скаргу Пенсійного фонду без задоволення.

25.03.2008 року управлінням направлена касаційна скарга до Вищого адміністративого суду України. Управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі виконало постанову Галицького районного суду перерахувавши 21.04.2008 року визнану судом суму 50 745 , 30 грн.на рахунок ОСОБА_1 в Приватбанк м. Бурштина.

17 червня 2008 року управління Пенсійного фонду , згідно п .4 ст. 170 КАС України звернулося до Галицького районного суду з проханням дати детальне роз'яснення резолютивної частини постанови Галицького районного суду від 29.09.2007 року про подальшу виплату пенсії ОСОБА_1. Подання заяви про розяснення судового рішення зупиняє перебіг строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, однак виконавчою службою виконання рішення не було зупинено .

Ухвалою Галицького районного суду від 02.07.2008 року, яку управління отримало 15.07.2008 року , розяснено механізм та порядок виконання постанови суду і вказано в яких розмірах слід виплачувати ОСОБА_1 державну і додаткову пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . Дана ухвала 16.07.2008 року оскаржена до Львівського апеляційного суду. Управлінням Пенсійного фонду в серпні 2008 року виплачено ОСОБА_1 20 601,13 грн.

Державним виконавцем на управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі за невиконання постанови суду, що зобов'язував вчинити певні дії, згідно постанови від 16.04.2008 року накладено штраф в сумі 340,00 грн., а постановою від 19.05.2008 року за повторне не виконання постанови суду накладено штраф в подвійному розмірі 680,00 грн. А згідно постанови від 03.02.2009р. зобовязано сплатити виконавчий збір в сумі 850, 00 грн.. Дані постанови управлінням одержані 06.02.2009 року.

Враховуючи наведене просить скасувати постанову суд першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову (так в апеляційній скарзі).

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача. Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги. колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2008 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з виконавчим листом, виданим Галицьким районним судом за постановою від 26.09.2007 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі про перерахування пенсії та стягнення коштів. За вказаним виконавчим документом позивача зобов'язано надалі виплачувати ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 08.04.2008 року відповідачем постановою, на підставі статей 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження, якою позивачу надано строк для добровільного виконання рішення суду до 13 квітня 2008 року. Позивачем 11.04.2008 року на адресу відповідача направлено лист, згідно якого повідомлено, що постанова Галицького районного суду від 29.09.2007 року оскаржується в касаційному порядку. 16.04.2008 року відповідачем, у зв'язку невиконанням постанови суду в наданий для її добровільного виконання строк, на підставі статей 5, 76, 87 Закону України «Про виконавче провадження» до позивача застосовано штраф в розмірі 340 гривень. Крім того, відповідачем 22.04.2008 року на адресу позивача направлено розпорядження про необхідність виконання постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області в строк до 06.05.2008 року. 19.05.2008 року відповідачем, у зв'язку повторним невиконанням постанови суду в наданий для її добровільного виконання строк, на підставі статей 5, 76, 87 Закону України «Про виконавче провадження» до позивача застосовано штраф в розмірі 680 гривень. 03.06.2008 року відповідачем до Галицького районного суду Івано-Франківської області внесено клопотання про винесення окремої ухвали суду та направлення її до уповноважених органів щодо встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 382 Кримінального кодексу України винних посадових осіб позивача в умисному невиконанні постанови Галицького районного суду.

14.01.2009 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про закриття виконавчого провадження у зв'язку з виконанням позивачем постанови Галицького районного суду від 26.09.2007 року. 03.02.2009 року відповідачем на підставі статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 850 гривень, а також на підставі пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно вказав, що згідно ч.2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних судах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

За наслідками апеляційного перегляду постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2007 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2008 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі залишено без задоволення, а постанову суду - без змін. З врахуванням цих положень суд першої інстанції вірно вважав, що у відповідності до ч. 3 ст. 254 КАС України постанова Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2007 року є такою, що набрала законної сили.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Виконавчий лист у вказаній адміністративній справі видано стягувачу - ОСОБА_1 11.03.2008 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області, виконавчий лист видано з дотриманням вимог статті 259 КАС України і він є виконавчим документом, на підставі якого здійснюється примусове виконання рішення суду.

Крім того судом першої інстанції правильно вказано, що ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, згідно яких після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону. Згідно ст. 87 вище вказаного Закону за невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі. У відповідності до норм частини першої та третьої вказаної статті у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

З огляду на вище вказане та з урахуванням наявних доказів судом правильно вказано, що відповідачем дотримано вимоги статей 76, 87 Закону України «Про виконавче провадження» при накладені на позивача 16.04.2008 року та 19.05.2008 року штрафів за невиконання рішення суду. Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача про звернення ним до Галицького районного суду з заявою про роз'яснення резолютивної частини постанови суду, як на підставу для задоволення позову, бо з вказаною заявою позивач звернувся тільки 17.06.2008 року, тобто після накладення на нього штрафів 16.04.2008 року, 19.05.2008 року та внесення відповідачем 03.06.2008 року клопотання до Галицького районного суду про винесення окремої ухвали суду та направлення її до уповноважених органів щодо встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 382 Кримінального кодексу України винних посадових осіб позивача в умисному невиконанні постанови Галицького районного суду від 26.09.2007 року в справі за №2а-20/2007. Крім того суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги посилання позивача на оскарження в касаційному порядку постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області, на підставі якої видано виконавчий лист, як на підставу для задоволення позову, бо згідно ч. 3 ст. 254 КАС України після закінчення апеляційного розгляду справи, 28.02.2008 року дане судове рішення набирало законної сили.

Суд першої інстанції також правильно зазначив, що у відповідності до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника - юридичної особи постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір, в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки позивач двічі в строк, встановлений для добровільного виконання постанови Галицького районного суду від 26.09.2007 року не виконав рішення суду, то відповідно суд правильно вважав, що постанова відповідача про стягнення виконавчого збору винесена з дотриманням вимог передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

З огляду на вище вказане суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2009 року у справі № 2а-560/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_2