Справа № 2а-503/2010
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю.,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Іваничівського ВДАІ у Волинській області, третьої особи інспектора з дізнання Іваничівського ВДАІ ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову АС 084785 по справі про адміністративне правопорушення від 08.04.2010 року винесену інспектором дізнання Іваничівського ВДАІ у Волинській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, та скасувати зазначену постанову, посилаючись на її протиправність та необґрунтованість.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просить суд позов задовольнити. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною у звязку з відсутністю у його в діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема позивач показав, що в час вказаний в постанові по автодорозі в с.Литовеж в напрямку м.Сокаль він рухався із швидкістю 60км/год., жодного знаку, щодо обмеження швидкості руху там не було. Крім того позивач показав, що на вказані в постанові ділянці дороги його обігнав ще якийсь автомобіль, моделі і марки останнього він не памятає. Даний автомобіль, а після нього одразу ж і позивач були зупинені інспектором ДПС. Позивачу було предявлено прилад вимірювання швидкості «Беркут» згідно інформації якого він начебто перевищив швидкість руху 97 км/год. Проте жодних доказів, що це швидкість саме його автомобіля, позивачу не було надано.

Крім того, позивач пояснив, що вимірювач швидкості «Беркут» не є засобом, що працює в автоматичному режимі, а керується безпосередньо співробітником ДПС.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає, що справу може бути розглянуто у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Позивач проти розгляду справи у відсутності представника відповідача не заперечує.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р.)

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 посадовою особою - інспектором з дізнання Іваничівського ВДАІ ОСОБА_2 08.04.2010 р. складена постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год. Дана постанова складена на підставі фіксації технічним засобом «Беркут 0510062».

Однак, прилад «Беркут», не є приладом, який працює в автоматичному режимі, бо передбачає у своїй роботі керування інспектором ДАІ, керується ним безпосередньо.

Отже, до постанови не додано доказів того, що фіксацію здійснено саме в автоматичному режимі, в зв'язку з чим така фіксація не може вважатись фіксацією, працюючим в автоматичному режимі спеціальним технічним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності приймалося на підставі фіксації приладом для вимірювання швидкості «Беркут».

Згідно з п.2.13 Інструкції "З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху", до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео- або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів, та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керування цим транспортним засобом.

Проте з наведених позивачем обставин справи, вбачається, що в момент фіксування швидкості руху інспектором ДПС його обганяв іще один транспортний засіб.

У зв'язку з наведеним, могла бути зафіксована швидкість найшвидшого автомобіля у потоці машин, а також зазначене вище могло призвести до збільшення похибки вимірювання, встановленої технічною документацією приладу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач до суду не зявився та не надав суду жодних доказів щодо правомірності свого рішення.

Із змісту позовної заяви вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується протиправні дії інспектора з дізнання Іваничівського ВДАІ ОСОБА_2М, при винесенні постанови СА №084785 від 08.04.2010р.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та, задовольняючи позов в цій частині, визнати протиправними дії інспектора з дізнання Іваничівського ВДАІ ОСОБА_2М,, при винесенні постанови СА №084785 від 08.04.2010р.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню, а дана постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону, оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не обґрунтована, безпідставна, така що не ґрунтується на вимогах КСАУ, а тому не підлягає задоволенню.

Повноваження суду при вирішенні справи, передбачені ст. 162 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14-1, 258 КУпАП, ст.ст. 6-9, 10, 11, 17-19, 69-71, 80, 94, 104, 128, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Іваничівського ВДАІ у Волинській області, третьої особи інспектора з дізнання Іваничівського ВДАІ ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора з дізнання Іваничівського ВДАІ ОСОБА_2 щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серія СА №084785 від 08 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 гривень.

Постанову серії СА №084785 від 08 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 гривень - скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий