Справа № 2-а/1970/3791/12
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2012-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3791/12

"23" листопада 2012 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Баранюк А.З.

при секретарі судового засідання Дудар М.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

представника третьої особи: ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" до Відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції, за участю третьої особи - Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Збаразьке міське комунальне підприємство по благоустрою "Добробут" (надалі позивач, МКП «Добробут») звернулося до суду з адміністративним позов до Відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції (надалі-відповідач) про скасування постанови про накладання штрафу від 17.10.2012р. ВП №24714642, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16.10.2012р. ВП №24714642, та постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.10.2012р. ВП №24714642.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області перебував виконавчий лист 2-а-3064/10/1970 виданий Тернопільським окружним адміністративним судом 22.12.2010р. резолютивною частиною якого зобовязано позивача забезпечити виконання п.4 та п.8 вимог Контрольно-ревізійного відділу в Збаразькому районі від 27.01.2010р., а саме: домогтися поступлення орендної плати за оренду нежитлових приміщень на суму 12726,36 грн., при можливості домогтися відшкодування витрат на утримання служби замовника в сумі 11068,87 грн.

24.02.2011р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Протягом всього часу позивач виконував зазначене рішення суду, а саме домігся повернення 100 грн.

24 жовтня 2012р. на адресу Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" від відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції надійшли постанови про накладання штрафу від 17.10.2012р., про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16.10.2012р., та постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.10.2012р.

Однак позивач не погоджується з цими постановами з підстав наведених у позовній заяві та просить їх скасувати, оскільки має намір і надалі виконувати рішення суду.

Представники відповідача проти позову заперечили та пояснили, що відповідно до постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року за позовом Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області до Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" останнього було зобовязано виконати обовязкові вимоги КРУ. Відповідно до виконавчого листа 2-а-3064/10/1970 державним виконавцем 24.02.2011р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої 25.02.2011р. направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та відому. Виконавче провадження було відкрито з порушенням вимог законодавства, а саме не було надано строку для добровільного виконання. Крім того державним виконавцем було порушено строки виконання рішення суду, оскільки замість двох місяців постанова суду виконувалася до жовтня місяця 2012 року. Зазначені порушення відповідачем були усунені, а виконавче провадження було закінчено оскільки рішення суду було неможливо виконати без участі боржника. У цьому разі, з боржника стягується витрати на проведення виконавчих дій та штраф.

В судовому засіданні представники відповідача просили суд у задоволенні позову відмовити.

До участі у справі як третю особу на стороні позивача судом було залучено Державну фінансову інспекцію в Тернопільській області, як правонаступника Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області.

Представник третьої особи надав суду письмові пояснення, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що відповідачем було порушено вимоги Закону України Про виконавче провадження (далі по тексту Закон № 606-XIV ), а саме при відкритті виконавчого провадження боржнику не надавався строк для добровільного виконання, також рішення суду виконувалося значно довший строк, ніж це передбачено законом. Представник відповідача додатково звернув увагу на бажання позивача виконати рішення суду та те, що після перевірки виконавчого провадження не було вжито заходів з реального виконання рішення суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши докази по справі, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

23.02.2011р. на адресу відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції надійшла заява Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області про прийняття до виконання виконавчого листа виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 22.12.2010р. по справі № 2-а-3064/10/1970 про зобовязання Збаразького міського комунального підприємства «Добробут»забезпечити виконання п. 4 та п. 8 вимог Контроль-ревізійного відділу в Збаразькому районі від 27.01.2010р. № 19-23-13-14/50, а саме: домогтися поступлення орендної плати за оренду нежитлових приміщень на загальну суму 12726,36 грн.; при можливості домогтися відшкодування витрат на утримання служби замовника в сумі 11068,87 грн.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції від 01.01.2011) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених Законом.

Судом встановлено, що виконавче провадження було відкрито з порушенням вимог ст. 24 вищевказаного Закону № 606-XIV , оскільки боржнику не надано строк для добровільного виконання рішення суду.

Крім того, згідно зі ст. 30 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Однак виконавче провадження проводилося з порушенням встановленого двомісячного строку, а саме до жовтня місяця 2012 року, тобто протягом одного року та восьми місяців.

13.04.2012р. на адресу відділу надійшло повідомлення боржника, згідно якого МКП «Добробут»на адресу орендарів надіслано листи про сплату оренди за використання нежитлових приміщень. Згідно акта державного виконавця від 29.08.2012р. встановлено, що приватним підприємцем ОСОБА_5 сплачено 100 грн.

Таким чином, позивачу було відомо про відкриття виконавчого провадження, а протягом всього часу виконання постанови суду він домігся повернення орендної плати в сумі 100 грн.

При цьому, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач і надалі має намір виконувати рішення суду, а виконати його в повному обсязі позивач не зміг, оскільки протягом строку виконання постанови суду ще не були підготовлені відповідні позови про відшкодування орендної плати та інших витрат, так як не було коштів для сплати судового збору, а також ще не закінчився строк позовної давності.

Однак, суд вважає, що відсутність коштів для сплати судового збору та незакінчення строку позовної давності не є підставою для невиконання рішення суду, оскільки для такого виконання встановлено визначений законом двомісячний строк. А тому, виконання рішення суду відповідачем у строк, що перевищує встановлений законом, у даному випадку, не може погіршити права та інтереси позивача у виконавчому провадженні.

Крім цього, суд не бере до уваги твердження представника позивача про відсутність коштів для сплати судового збору, так як відповідний суд в порядку цивільного чи господарського судочинства може відстрочити або розстрочити сплату судового збору зменшити його розмір чи звільнити від його сплати, а у разі задоволення позову суд покладає обовязок по його сплаті на відповідача в порядку встановленим законом.

Крім того, позивач не був позбавлений права на відстрочку чи розстрочку виконання постанови суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Таким чином постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року № 2-а-3064/10/1970 неправомірно невиконувалася позивачем всупереч вимогам законодавства.

У звязку із зазначеними порушеннями при здійсненні виконавчого провадження відповідно до ст. 83 Закону № 606-XIV начальником відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції ОСОБА_2 06.09.2012р. проведено перевірку даного виконавчого провадження, за наслідками якої винесено постанову від 06.09.2012р., копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома. Пунктом 2 вказаної постанови державного виконавця зобовязано винести постанову про відкладення провадження виконавчий дій. Таким чином боржнику повторно надано строк для самостійного виконання. Пунктом 6 вказаної постанови зазначено про можливість оскарження даної постанови у встановленому законодавством порядку. Зазначена постанова не була оскаржена позивачем.

06.09.2012р. державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу, якою зобовязано виконати рішення суду в строк до 12.09.2012р., про що негайно повідомити державного виконавця. Одночасно даною вимогою попереджено боржника, що у разі невиконання рішення суду на нього буде накладено штраф, однак, відповідно до ст. 35 Закону № 606-XIV державним виконавцем відкладено провадження виконавчих дій до 12.09.2012р.

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження вбачається, що 11.09.2012р. на прийом до державного виконавця зявився в.о. начальника МКП «Добробут». Останнього ознайомлено із матеріалами виконавчого провадження (про що свідчить його підпис на обкладинці) та відібрано пояснення про причини невиконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 5,11,75 Закону № 606-XIV державним виконавцем 11.09.2012р. на адресу боржника направлено вимогу, якою зобовязано виконати рішення суду в строк до 17.09.2012р., що не було зроблено позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 606-XIV витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Оскільки інформації щодо виконання рішення суду на адресу відповідача не надходило, згідно із ст. 41 Закону № 606-XIV державним виконавцем винесено постанову ВП №24714642 про стягнення з боржника та витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону № 606-XIV у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 Закону № 606-XIV.

19.09.2012р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у сумі 680,00 грн., копії якої направлено на адресу боржника для виконання.

Цього ж числа державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу, якою зобовязано виконати рішення суду в строк до 24.09.2012р., яка не була виконана.

Згідно із ч. 2 ст. 89 Закону № 606-XIV у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. 17.10.2012р. відповідачем винесено постанову ВП №24714642 про накладення штрафу в подвійному розмірі у сумі 1360 грн., копії якої направлено боржнику для виконання. 18.10.2012р. на адресу прокуратури Збаразького району направлено подання про притягнення посадових осіб Збаразьке МКП «Добробут»до кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV, державним виконавцем 17.10.2012р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №24714642.

Суд звертає увагу на те, що постанова слідчого прокуратури Збаразького району про відмову в порушенні кримінальної справи підтверджує факт невиконання постанови суду позивачем. Одночасно суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що у звязку із відмовою в порушенні кримінальної справи позов підлягає до задоволення, оскільки непритягнення винних посадових осіб МКП «Добробут»до кримінальної відповідальності у звязку із відсутністю, на думку органу прокуратури, в їх діях умислу не спростовує правомірності дій відділу ДВС.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. При цьому суд бере до уваги положення ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач та третя особа суду не надали, а судом не здобуто.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" до Відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції про скасування постанови про накладання штрафу від 17.10.2012р. ВП №24714642, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16.10.2012р. ВП №24714642, та постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.10.2012р. ВП №24714642 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 23 листопада 2012 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.