Справа № 2-741/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2012-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-741/10 Суддя-доповідач - Таран
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Таран С. А.,

суддів Рибалки В.Г., Собина О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області (далі-Управління)

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2010 року у справі за позовом Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

встановила:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2010 року позов задоволено.

Зобов'язано Управління здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та за 2009 рік починаючи з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням фактично виплачених коштів.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 08 грн. 50 коп. та на користь спеціального Державного бюджету України 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Судом першої інстанції фактично встановлено, що позивач отримуєте пенсію за віком і відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни і якому гарантовано соціальну захищеність

шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

На порушення вимог Конституції та законів України, відповідних рішень Конституційного Суду України з питань предмета спору, відповідач у вищезазначених спірних періодах не перерахував та не виплатив позивачеві пенсії, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, що призвело до порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року №2195-ІV, державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, в тому числі, які стосуються цього спору (ст.6,7 Закону), не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Статтею 6 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 ЗУ від 19 грудня 2006 року № 489 V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію вказаної вище норми зупинено на 2007 рік із урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону № 489V визнані неконституційними.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону № 2195 IV в редакції викладеній у підпункті 2 п.41 розділу ІІ Закону № 107VІ від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Названу зміну визнано неконституційною Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

У 2009 році дія норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялась.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконними актами, відповідач у спірному періоді мав проводити нарахування підвищення до пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин положення ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки інших нормативно-правових актів, які б визначали розмір мінімальної пенсії за віком або встановлювали інший розмір, немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат колегія суддів враховує, що на даний час стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи законодавством не передбачено.

Крім того, місцевий суд не врахував, що відповідач звільнений від оплати судового збору.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 197, п.2 ч.1 ст.198, ст.ст.201, 205, 207 КАС України. Законом України "Про внесення змін до розділу XII "Прикінцеві положення "Закону України "Про судоустрій та статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами" колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2010 року в частині розподілу судових витрат змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини рішення вказівку про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Охтирському районі Сумської області виплат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судового збору.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий

Судді