Справа № 815/4249/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4249/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

за участю секретаря: Піньковської О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: Прилипко О.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зобов`язання зареєструвати за місцем проживання,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просить зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати позивача за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що Суворовським районним відділом у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області неправомірно відмовлено позивачу в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що постійно проживає за зазначеною адресою, регулярно сплачує комунальні платежі, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2015р. по справі № 523/2338/15ц встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який зареєстрований у вищезазначеній квартирі. Посилаючись на п.п.1.2, 1.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, ст.7 Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні», позивач просить зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області зареєструвати його за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позивачем в порушення п.2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Міністерством внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012р., до заяви про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не було надано документів, що підтверджують право на проживання заявника у вказаному житлі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 р. (вх. 23331) ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 .

19.12.2014 р. Суворовський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вих. 17/269) повідомив позивача про результати розгляду вищезазначеної заяви. Зокрема, до відома позивача доведено, що ним надано не всі необхідні для реєстрації документи, передбачені п. 2.2 Порядку реєстрації місця проживання місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Міністерством внутрішніх справ України № 1077 від 22.11.2012р., а саме відсутні документи, що підтверджують право проживання останнього у вказаному житлі, без яких неможливо вирішити питання щодо реєстрації за зазначеною адресою.

18.02.2015р. (№ 201-10вих) юридичним департаментом Одеської міської ради за результатами розгляду звернення позивача, що надійшло на ім`я міського голови, від 06.02.2015р. (№ 38-К-69/2) щодо питання реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено позивача, що його рідний батько ОСОБА_4 з 25.10.1993р. по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та заселений на підставі ордеру. Водночас надано рекомендації щодо вирішення питання реєстрації постійного місця проживання позивача (а.с. 32-33).

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Тому вирішуючи справу стосовно позовних вимог про зобов`язання зареєструвати позивача за місцем проживання: АДРЕСА_1 , перш за все слід дослідити питання наявності підстав для такої реєстрації.

Згідно Преамбули Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні № 1382-IV від 11.12.2003 р. (далі - Закон № 1382-IV), останній відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (ст.2 Закону № 1382-IV).

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.3 Закону № 1382-IV реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Указом Президента України № 405/2011 від 06.04.2011 р. «Питання державної міграційної служби України» затверджено «Положення про Державну міграційну службу України». Державна міграційна служба України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Підпунктом 20 п. 4 вказаного Положення передбачено, що Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб.

Відповідно до наказу МВС України № 626 від 17.07.2012 р. «Про функціонування Державної міграційної служби України», органи та територіальні підрозділи ДМС України починають виконувати обов`язки та покладені на них завдання з 01.08.2012 року.

Таким чином, функції щодо реєстрації місця проживання з 01.08.2012 р. чинним законодавством України покладено саме на територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, в даному випадку на Суворовський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Приймаючи до уваги, що Суворовський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не має статусу юридичної особи, а є територіальним підрозділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яке в свою чергу є юридичною особою та територіальним органом Державної міграційної служби України, та здійснює контроль за діяльністю територіальних підрозділів, тому Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області є належним відповідачем по справі.

Статтею 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно ст. 6 Закону № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Облік громадян України, які проживають за межами України, ведеться закордонними дипломатичними установами України в установленому Міністерством закордонних справ України порядку.

У разі зміни адреси житла в межах адміністративно-територіальної одиниці особа або її законний представник повинні письмово повідомити про це орган реєстрації протягом десяти днів.

Надання органами реєстрації відомостей про місце проживання або місце перебування особи та інших персональних даних здійснюється виключно у випадках, передбачених законами України, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини або за згодою самої особи.

Згідно із ст.11 Закону № 1382 реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування врегульовано Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1077 від 22.11.2012р. (надалі - Порядок № 1077).

Так, ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб в Україні здійснюється територіальними підрозділами Державної міграційної служби України та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС України з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних (пункт 1.6 Порядку № 1077).

Процедура реєстрації місця проживання визначена у розділі ІІ Порядку № 1077. Пунктом 2.2 Порядку № 1077 передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, зокрема:

письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток 5);

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру;
право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи (додаток 6), копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України № 574 від 28.12.2011 р. "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.01.2012р. за № 84/20397;

проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку;

заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

При цьому, працівникам територіального підрозділу ДМС України забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів. Як встановлено п. 2.6 Порядку № 1077, Працівник територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів - адміністратор центру (крім внесення відомостей про реєстрацію місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи):

перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання, про що ним вчиняється відповідний запис у заяві;

реєструє прийняту заяву у Журналі обліку заяв про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи (додаток 9);

заповнює два примірники відомостей про реєстрацію місця проживання особи для надсилання до адресно-довідкового підрозділу та органу державної статистики, картку реєстрації особи та адресну картку, які після здійснення реєстрації протягом доби вміщуються до картотеки територіального підрозділу ДМС України;

вносить відомості до повідомлення про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування призовників та військовозобов`язаних (додаток 10), якщо особа є призовником або військовозобов`язаною. Відомості, внесені до цього повідомлення, раз на місяць до 5 числа надсилаються до військового комісаріату;

вносить відомості про реєстрацію місця проживання до паспортного документа та картки реєстрації особи шляхом проставлення в них штампа реєстрації місця проживання особи (далі - штамп реєстрації місця проживання), зразок якого наведено в додатку 3 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України № 320 від 13.04.2012 р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02.07.2012 р. за № 1089/21401;

видає дітям віком від 14 до 16 років довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи (додаток 11);

повертає особі паспортний документ та інші документи, що подавалися для реєстрації місця проживання.

У паспортний документ особи, місце проживання якої реєструється з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання, територіальним підрозділом ДМС України спочатку проставляється штамп зняття з реєстрації місця проживання особи (далі - штамп зняття з реєстрації місця проживання), зразок якого наведено в додатку 4 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України №320 від 13.04.2012 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02.07.2012 р. за № 1089/21401, а потім штамп реєстрації місця проживання особи (п.2.8 Порядку).

З системного аналізу вказаних положень вбачається, що Законом № 1382 в поєднанні із вказаним Порядком, чітко врегульовано питання реєстрації місця проживання (в цьому випадку) громадянина України, з яких слідує обов`язок особи зареєструвати своє місце проживання та обов`язок відповідальної особи реєстраційної служби реалізувати такий обов`язок.

При цьому, реєстрація місця проживання може бути вчинена за умови надання зацікавленою особою необхідного пакету документів, який визначений Законом і доповнений Порядком. Разом з тим, форма звернення з такими документами до реєстратора має бути особистою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було виконано у повній мірі передбачених вимог законодавства України.

Судом встановлено та не заперечувалось представником позивача, що позивачем не було надано документів, що підтверджують право на проживання в житлі.

Таким чином, відповідач діяв в межах наданих повноважень, у спосіб, передбачений Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1077 від 22.11.2012р. "Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів". Враховуючи, що на час розгляду справи відсутні підстави для зобов`язання відповідача зареєструвати ОСОБА_2 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зобов`язання зареєструвати за місцем проживання,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22 вересня 2015 року.

Суддя Г.П. Самойлюк

відмова у задоволенні позовних вимог

22 вересня 2015 року.