Справа № 2а-5275/11/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року № 2а-5275/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про скасування державної реєстрації транспортних засобів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до УДАІ ГУМВС України у Львівській області про визнання незаконною та скасування державної реєстрації транспортного засобу VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, д.н.НОМЕР_1, здійснену 05.12.2009 року, VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, д.н.НОМЕР_2, здійснену 19.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року, д.н. НОМЕР_3, здійснену 20.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1998 року випуску, д.н. НОМЕР_4, здійснену 18.12.2009 року.

Підставами позову, є те, що позивач не складала заяви про державну реєстрацію транспортного засобу та нею не було сплачено податку з власників транспортних засобів, а тому така реєстрація є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач у письмових запереченнях на позов зазначає, що у нього відсутні підстави для скасування реєстрації транспортних засобів, передбачених п.40 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Також, продовжує відповідач, згідно з інформації НАІС вищевказані транспортні засоби вже зняті з обліку для реалізації, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч.1 ст.41 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області проведено державну реєстрацію транспортних засобів VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, д.н.НОМЕР_1, здійснену 05.12.2009 року, VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, д.н.НОМЕР_2, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року випуску, здійснену 19.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року, д.н. НОМЕР_3, здійснену 20.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1998 року випуску, д.н. НОМЕР_4, здійснену 18.12.2009 року, за ОСОБА_1

Дані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються матеріалами справи.

В матеріалах справи наявна копія адміністративного позову ДПІ у Шевченківському районі м.Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів з якого вбачається, що податок з власників транспортних засобів при реєстрації вищенаведених автомобілів до бюджету не надходив.

Обставини відсутності сплати позивачем податку до бюджету підтверджується також вироком Личаківського районного суду м.Львова від 13.11.2013 року у кримінальній справі №1/463/51/13.

Таким чином, заперечуючи факт звернення до відповідача із заявою про державну реєстрацію транспортного засобу та сплату податку з власників транспортних засобів, позивач звернувся до суду з позовом про анулювання такої реєстрації.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року за № 3353-XII (в редакції чинній на момент здійснення державної реєстрації), державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку зареєстрованих транспортних засобів та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Державтоінспекція Міністерства внутрішніх справ України.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за №1388 (в редакції чинній на момент здійснення державної реєстрації).

Згідно з п.1 наведеного Порядку, на території України встановлена єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктом 8 цього ж Порядку передбачено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до п.30 зазначеного Порядку, транспортні засоби (складові частини, що мають ідентифікаційні номери), ввезені в Україну фізичними особами, підлягають реєстрації на підставі заяв власників і виданих митними органами посвідчень на їх реєстрацію в підрозділах ДАІ із зазначенням відомостей про сплату мита, заборону відчуження, дати зворотного вивезення.

Як передбачено абзацом 3 п.40 згаданого Порядку (в редакції чинній на момент звернення до суду), у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Системно проаналізувавши вищенаведені норми суд прийшов до наступного висновку.

Усі транспортні засоби, що ввозяться на територію України, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством.

Здійснюючи державну реєстрацію транспортних засобів, увезених із-за кордону, органи ДАІ МВС наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.

При цьому, наявність документів про внесення зазначених платежів є обов'язковою умовою реєстрації таких транспортних засобів в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації транспортних засобів, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу 3 п.40 Порядку, скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей транспортний засіб, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.

Таким чином, у разі встановлення факту несплати митних платежів чи підробки документів про їх сплату (в тому числі у разі отримання інформації від органів державної податкової служби про ненадходження до бюджету податку з власників транспортних засобів чи наявності висновку експерта про підробку заяви на реєстрацію транспортного засобу), органи ДАІ зобовязані скасувати державну реєстрацію транспортного засобу.

Висновки Верховного суду України щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах висвітлена у постанові Верховного суду України від 17.12.2013 року за №21-422а13, а тому враховується судом при вирішенні даного спору, у відповідності до абзацу другого ч.1 ст.244-2 КАС України. При цьому, суд не знайшов підстав для відступлення від зазначеної правової позиції.

Відповідачем не представлено суду доказів, які б підтверджували фактичну сплату податку з власників транспортних засобів до бюджету та доказів в підтвердження проведення контролю за сплатою такого податку.

Таким чином, з врахуванням наведених норм чинного на час реєстрації законодавства, дії щодо державної реєстрація зазначеного автомобіля є протиправними.

Не можна залишити поза увагою і те, що згідно з абзацом 3 п.40 згаданого Порядку в редакції чинній на час прийняття судового рішення, скасування державної реєстрації віднесено до компетенції органів ДАІ.

Враховуючи те, що на даний час вищезгадані транспортні засоби вже зняті з державної реєстрації, підстави зобовязувати відповідача вчиняти щодо них будь-які дії відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині визнання незаконною державної реєстрації транспортних засобів, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в цій частині. В задоволенні інших позовних вимог належить відмовити.

Окрім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає за необхідне в резолютивній частині зазначити про протиправність дій відповідача щодо державної реєстрації транспортних засобів.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати належить присудити з Державного бюджету на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо державної реєстрації за ОСОБА_1 транспортних засобів марки транспортного засобу VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, д.н.НОМЕР_1, здійснену 05.12.2009 року, VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, д.н.НОМЕР_2, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року випуску, здійсненої 19.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1999 року, д.н. НОМЕР_3, здійсненої 20.03.2010 року, VOLKSWAGEN Т4, 1998 року випуску, д.н. НОМЕР_4, здійсненої 18.12.2009 року.

3. В іншій частині в задоволенні позову належить відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, 1 грн. 70 коп. (одна гривня сімдесят копійок) сплаченого судового збору.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

6. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 вересня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк