Справа № 826/9600/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/7206/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Гончар Л.Я.; Єрьоміна А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Завод побутової та промислової хімії» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови, що переглядається за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Завод побутової та промислової хімії» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ПАТ «Завод побутової та промислової хімії» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві (далі - Інспекція) про визнання незаконною та скасування постанови Інспекції про накладення штрафних санкцій від 26 травня 2014 року № 000063.

Зазначали, що в період з 7 по 21 травня 2014 року Інспекцією проведено позапланову перевірку з питань відповідності продукції, за результатами якої складено акт перевірки та винесено постанову про накладення штрафних санкцій.

Посилаючись на протиправність дій Інспекції та незаконність постанови, просили скасувати постанову Інспекції про накладення штрафних санкцій від 26 травня 2014 року № 000063.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що на підставі наказу від 11 квітня 2014 року № 237, направлення від 9 квітня 2014 року № 000282, за згодою Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 2 квітня 2014 року №1958-2-7/6, Інспекцією з 7 по 21 травня 2014 року проведено позапланову перевірку з питань відповідності продукції, що вводиться в обіг Товариством вимогам Технічних регламентів, дія яких поширюється на продукцію, Закону України від 2 грудня 2010 року № 2735-VІ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон № 2735-VІ), Правилам застосування національного знака відповідності, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599, про що складено акт перевірки характеристик продукції від 21 травня 2014 року № 000112 (далі - акт).

Актом встановлено факт не надання позивачем технічної документації, що повинна включати такі документи: нормативний документ, згідно з яким виробляється мийний засіб, або специфікацію виробника на мийний засіб; опис та інструкцію із застосування мийного засобу; інформацію про склад мийного засобу із зазначенням переліку інгредієнтів, які застосовані під час виробництва такого засобу, типу (аніонні, катіонні, амфотерні, неіоногенні, дезінфектант тощо), молекулярної маси та кількості поверхнево-активних речовин; протоколи випробувань біологічного розкладу поверхнево-активних речовин, що входять до складу мийного засобу, та сертифікат відповідності, виданий призначеним органом з оцінки відповідності (у разі застосування модуля F1 (установлення відповідності продукції за результатами перевірки).

Наведене стало підставою для висновку про невідповідність продукції, що перевірялась, встановленим вимогам.

У зв'язку з виявленням порушення, 21 травня 2014 року відповідачем складено протокол № 000081 про виявлене порушення вимог статті 44 Закону № 2735-VІ та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», на підставі якого, 26 травня 2014 року винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 000063, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 000 грн на підставі пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VІ.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку про невідповідність продукції, яка була об'єктом перевірки, встановленим вимогам, що, в силу положень пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI, є підставою для застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону № 2735-VI орган ринкового нагляду має право вимагати від суб'єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.

Згідно з частиною п'ятою статті 8 Закону № 2735-VI суб'єкти господарювання зобов'язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: будь-який суб'єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; будь-який суб'єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

За правилами частини шостої 6 статті 8 Закону № 2735-VI суб'єкти господарювання зобов'язані зберігати документацію, визначену в частині п'ятій цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено, зокрема, виробник - протягом десяти років з дня введення ним відповідної продукції в обіг.

Так, під час проведення перевірки Інспекцією виявлено відсутність у позивача повного складу технічної документації.

Не погоджуючись з таким висновком, позивач посилається на безпідставне застосування Інспекцією Технічного регламенту мийних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року № 717 (далі - Технічний регламент № 717), у редакції, чинній на час проведення перевірки, у той час, як продукція, яка була об'єктом перевірки, введена в обіг у 2012 році, коли Технічним регламентом було закріплено інший перелік документів, які додаються до технічної документації.

Відповідно до визначення термінів, наведених у статті 1 Закону № 2735-VI, виробник - це фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію, а введення продукції в обіг - перше надання продукції на ринку України.

Як встановлено судами, з копії договору поставки товару від 7 березня 2012 року № 070312, поставка продукції, яка була об'єктом перевірки, відбувалась у 2012 році.

Отже, відповідність такої продукції вимогам Технічного регламенту № 717 підлягає встановленню саме на час введення продукції в обіг.

Відповідно до положень пункту 22 Технічного регламенту (у редакції, чинній на час здійснення позивачем виробництва продукції, яка була предметом перевірки, та введення її в обіг в розумінні цього поняття, наведеного у Законі № 2736-VI) виробник або уповноважений представник обов'язково розробляє технічну документацію, яка повинна містити інформацію про проектування, виробництво і застосування мийного засобу, його відповідність вимогам цього Технічного регламенту.

До технічної документації додаються: нормативний документ, згідно з яким виробляється мийний засіб; результати випробувань, необхідні для проведення перевірки відповідності мийного засобу вимогам безпеки; описи і пояснення щодо застосування мийного засобу; дані про складові речовини, використані для виробництва мийного засобу (паспорт безпеки речовини або інший документ, що підтверджує їх походження); список національних стандартів згідно з офіційно опублікованим Держспоживстандартом переліком і опис рішень, прийнятих на виконання вимог цього Технічного регламенту в разі, коли такі стандарти не були застосовані; результати випробувань на відповідність мийного засобу вимогам національних стандартів, проведених виробником чи акредитованою випробувальною лабораторією.

Однак, як вбачається із матеріалів справи та не заперечується Товариством, наведений перелік документів був наданий Інспекції поза межами проведення перевірки. Так, Технічні умови та Рецептура передані 22 травня 2014 року, а протоколи випробувань біологічного розкладу поверхнево-активних речовин - 27 червня 2014 року.

Посилання позивача на неможливість надання відповідних документів до моменту закінчення перевірки з огляду на їх передачу іншому суб'єкту господарювання у зв'язку з укладенням договору купівлі - продажу, суд до уваги не приймає, оскільки в силу приписів пункту 24 Технічного регламенту № 717 на виробника або уповноваженого представника покладено обов'язок зберігати технічну документацію та декларацію про відповідність мийного засобу вимогам Технічного регламенту протягом 10 років після виготовлення останньої партії мийного засобу та надання їх для перевірки в установлених законодавством випадках.

За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо невідповідності продукції, яка була об'єктом перевірки, встановленим вимогам за відсутності повного переліку документів, що вимагаються Технічним регламентом № 717 для визначення відповідності мийного засобу його вимогам, що, в силу положень пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI, є підставою для застосування штрафних санкцій.

Інші доводи касаційної скарги були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій та не спростовують наведених висновків.

За правилами частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод побутової та промислової хімії» відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

Л.Я.Гончар

А.В.Єрьомін