Справа № 2-373/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2012-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-373/10 Суддя-доповідач - Таран
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2012 року м.Суми

колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Таран С.А.,

суддів - Рибалки О.І. , Литовченко Н. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

встановила:

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Глухові Сумської області (далі -Управління) на користь позивача недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 742 грн. 65 коп., з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 780 грн. 40 коп. та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в сумі 1240 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Управління на користь позивача 171 грн. судових витрат по оплаті судового збору (державного мита) та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції вірно виходив з наявності порушення прав позивача.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в цій частині є законним та обгрунтованим.

Позивач має статус дитини війни.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-У "Про Державний бюджет України к- 2007 рік" дію статті 6 Закону N 2195-1V зупинено на 2007 рік із урахуванням статті 111 цього Закону.

Проте Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 та статті Закону N 489-У.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін - до деяких законодавчих актів України» у ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» внесені зміни, визначена надбавки дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі

положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом

України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції

України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти

і все на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У 2009 році дія норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не зупинялась.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконними актами, відповідач у період з 09 липня 2007 по 31 грудня 2007, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня

2009 року мав проводити нарахування підвищення до пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів дляІ повної реалізації програми з доплат дітям війни судом обгрунтовано до уваги не взяті, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Що стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, то суд обгрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині стягнення та визначення конкретної суми стягнення. Відповідно до статей 105,162 КАС України адміністративний позов має містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції повинен був визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача діяти відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення з відповідача конкретних сум.

Крім того, суд першої інстанції вирішуючи питання відшкодування судових витрат помилково стягнув з Управління на користь позивача витрати на 1ТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн., а не у передбаченому Порядком оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825) розмірі для вимог немайнового характеру - 37 грн.

Вирішуючи питання відшкодування судового збору в сумі 51 грн. на користь позивача суд не врахував, що відповідно до Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідач звільнений від сплати судового збору та розмір судового збору для вимог немайнового характеру - 8 грн. 50 коп.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення підлягає зміні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 207 КАС України, Законом України „Про внесення змін до розділу XII „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами", колегія суддів

п о становила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2010 року змінити

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007, з 22 травня 2008 року ( по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням проведених виплат

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області на користь позивача 37 грн. на відшкодування витрат по сплаті інформаційно - технічного забезпечення судового розгляду.

Відшкодувати позивачу з Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору в розмірі грн. 50 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий :

Суддя: