Справа № 804/7944/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 р. Справа № 804/7944/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадженні адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі позивач) до Українсько-Російської міжнародної корпорації «Інтерселф» про стягнення заборгованості в розмірі 594,10 грн., -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 594,10 грн., яка визначена відповідачем у поданому Звіті про нараховані внески, перерахування та витрати, повязані з загальнообовязковим державним соціальним страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності за 2006 р., проте не сплачена останнім. До канцелярії суду представником позивача подано клопотання про слухання справи в письмовому проваджені.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду повернута рекомендована кореспонденція із повісткою, направлена судом на адресу відповідача. Відповідно до ст.35 КАС України в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Отже, відповідач правом участі у розгляді справи не скористався, належного представника до суду не направив, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав.
З огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, зібравши докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.
Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що відповідно до самостійно поданого відповідачем до виконавчої дирекції Звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, повязані з загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності за 2006р., сума заборгованості за страхувальником та кінець звітного періоду дорівнює 594,10 грн. (а.с.12).
У звязку із несплатою відповідачем зазначеної суми заборгованості виконавчою дирекцією на адресу відповідача направлений лист від 13.05.14 №02-24-1688/6, яким останньому запропоновано сплатити заборгованість у розмірі 594,10 грн.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.01 №2240 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2240) страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. На розвиток положень Закону №2240 розроблена Інструкція про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду, затверджена Постановою Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 № 16 (чинна на час виникнення спірних правовідносин, далі Інструкція №16). Відповідно до п.4.4 згаданої Інструкції перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків. Не сплачені в цей строк кошти вважаються недоїмкою.
Згідно з абз.5 ч.7 Прикінцевих положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.10 №2464 стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.
За змістом Закону №2240, Інструкції №16 своєчасно не сплачені та не відшкодовані страхові кошти, фінансові санкції стягуються із страхувальника у дохід Фонду в порядку, встановленому законом. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених статтею 30 Закону, не застосовується.
За викладених обставин, з урахуванням наведених положень чинного законодавства, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 594,10 грн., доказів сплати якої відповідачем до суду не надано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України таких доказів не виявлено, підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1