Справа № 2а/0470/6468/12
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2012-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 листопада 2012 р. Справа № 2а/0470/6468/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коренева А.О.,

при секретарі Литвин Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання противоправною відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.12 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про розяснення судового рішення від 26.06.12, винесеного по справі №2а/0470/6468/12 за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання противоправною відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобовязання вчинити певні дії. На обґрунтування необхідності розяснення постанови суду від 26.06.12 позивачем зазначено, що при зверненні в листопаді 2012р. до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.12 по справі № 2а/0470/6468/12 ОСОБА_1 було роз'яснено, що зазначена постанова суду буде виконана відповідно ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, визначеній Законом України №3668-УІ від 08.04.11, згідно з якою «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.», а також частини 5 цієї ж статті згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. На думку управління пенсійного фонду України, саме зазначена редакція ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є чинною на момент виконання судового рішення, а тому підлягає застосуванню при виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання. В судовому засіданні позивач подану заяву підтримав та просив прийняти ухвалу, якою розяснити, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання має бути здійснений відповідно ч. 3 ст. 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», яка була чинною на момент його виходу у відставку, тобто на 31.12.10, на підставі довідок Територіального управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на січень та на квітень 2012р.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, зазначивши, що рішення управлінню зрозуміло і на даний час виконано.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, заслухавши позивача та представника відповідача, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Положеннями ч.1 ст. 170 КАС України визначено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту; подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.170 КАС України).

З наведеного вбачається, що необхідність роз'яснення судового рішення обумовлена його нечіткістю за змістом, зокрема мотивувальної або резолютивної частини такого рішення, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Крім того, розясненню підлягає судове рішення, яке не виконано.

Заява позивача про роз'яснення судового рішення не містить посилань на те, що певні частини постанови суду викликають труднощі в їх розумінні. Позивач фактично просить вказати, як виконувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.12.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.12, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного від 18.09.12, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, а саме визнані противоправними дії Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобовязано Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці на січень 2012р. та квітень 2012р. Наведені положення судового акту не викликають їх неоднозначного тлумачення, є чіткими та зрозумілими.

При цьому в мотивувальній частині згаданого рішення, а також рішення суду апеляційної інстанції чітко зазначено, що таких висновків суд дійшов, виходячи з положень ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якими встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Крім того, мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що особливий статус судді, гарантії його незалежності визначені Конституцією України та зазначеним Законом, як необхідні умови здійснення правосуддя. Не допускається заниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття змін до чинних законів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявник не навів суду переконливих доказів того, що саме зміст постанови від 26.06.12 є незрозумілим для нього та існують підстави для її роз'яснення, а також зважуючи на те, що з наданих відповідачем до суду документів (розпоряджень від 12.10.12 №194528) вбачається факт виконання судового рішення управлінням пенсійного фонду, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.160, 165, 170 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 від 07.11.12 про розяснення судового рішення від 26.06.12, винесеного по справі №2а/0470/6468/12, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена за правилам, визначеними ст.186 КАС України

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Суддя ОСОБА_3