Справа № 2а-14/10
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2012-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 р. Справа № 62933/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Гуляка В.В., Святецького В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області на постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.02.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2009 року позивач звернувся з позовом до відповідача про нарахування та виплату недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2009 роки з розрахунку чотирьох мінімальних заробітних плат.

Позивач посилався на те, що він є інвалідом ІІІ групи, захворювання якого повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи. В порушення вимог статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-ох мінімальних заробітних плат, дана допомога в 2008-2009 роках виплачувалась не у повному розмірі. Просив зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2008-2009 роки.

Оскаржуваною постановою позов задоволено. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2008-2009 роки з урахуванням раніше отриманих виплат.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що постанова є безпідставною і необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Апелянт звертає увагу на те, що стягнення коштів з управління є неможливим, оскільки застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата допомоги на

оздоровлення потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим Законом, крім Закону про Державний бюджет України. Спірна допомога була отримана стороною позивача в 2008-2009 роках в розмірі встановленому постановою КМУ від 12.07.2005 року №562. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України колегія суддів вважає доцільним розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач є особою, постраждалим від аварії на Чорнобильської катастрофи (1 категорії) та інвалідом ІІІ групи, захворювання якого повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням і відповідною довідкою.

Листом від 26.11.2009 року №1665 відповідач повідомив, що підстав для перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2009 роки немає, оскільки суми виплачені в повному обсязі у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №562 в сумі 90 грн.

Відповідно до ст. 48 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції зі змінами відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007) щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі - чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону України від 28.12.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону України від 28.12.2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) то відповідно до цього діє редакція Закону, яка діяла до внесення змін до нього, а саме редакція від 09.07.2007 року відповідно до якої щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі - чотирьох мінімальних заробітних плат.

Однак всупереч вимог даної статті відповідач в 2008-2009 роках щорічну допомогу на оздоровлення виплачував в розмірах встановлених постановою КМУ від 12.07.2005 року №562, яка істотно зменшує розмір даної допомоги.

Колегія суддів вважає, що виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у 2008-2009 роках виплата такої допомоги здійснювалась відповідачем із порушенням спеціального законодавства. Однак судом першої інстанції невірно визначено розмір щорічної допомоги на оздоровлення, яка підлягає виплаті позивачу, а саме зобовязано управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області здійснити перерахунок та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2008-2009 роки, хоча оспорювана щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі - 4 мінімальних заробітних плат.

Посилання апелянта на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірів щорічної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобовязань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

За таких обставин судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Наведене в силу ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови, що оскаржується, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області задовольнити частково, а постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.02.2010 року у справі № 2а-14/10 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008-2009 роки .

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2008-2009 роки з урахуванням раніше отриманих виплат.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_2