Справа № 2-а-143/11
Суддя: Пономаренко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-143/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2011 суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Пономаренко В.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області про про нарахування та виплату державної соціальної допомоги "Діти війни", -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління ПФУ у Великомихайлівському районі Одеської області про зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" та зобовязання виплат в подальшому державної соціальної допомоги "Дітям війни", мотивуючи позов тим, що позивач відповідно до статті 1 Закону України №2195-1У від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни. Згідно статті 6 зазначеного Закону з першого січня 2006 року позивачу повина виплачуватися щомісячна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В період з 01 січня 2006 року і по теперішній час позивачу така допомога в повному обсязі не виплачувалась. Позивач вважає, що не виплата соціальної допомоги, передбаченої ст.:6 "Про соціальний захист дітей війни"є протиправною і такою, що суперечать Конституції та законам України та позивача законі права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів, крім того про належні заявнику як дитині війни виплати позивачу повідомлено не було. А тому позивач просить поновити позивачу строк звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів за період з 01 січня 2006 року по день винесення рішення суду.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02.12.2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до УПФУ про про нарахування та виплату державної соціальної допомоги "Діти війни" в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за період з 01.01.2006 року по 02 червня 2010 року залишено без розгляду, в іншій частині (за позовними вимогами починаючи з 02 червня 2010 року) по справі відкрито скорочене провадження за приписами ст. 183-2 КАС України. Копія ухвали суду була направлена позивачу та відповідачу.

Відповідач, у строки, передбачені ч. 3 ст. 183-2 КАС України, подав до суду заперечення, в яких зазначив, що з позовними вимогами ОСОБА_1 не згодні в повному обсязі та вважають їх такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що фінансування доплат, надбавок, підвищень до пенсії, встановлених законом є видатками, що здійснюються з Державного бюджету України, тому за таких обставин з Пенсійного фонду України не можуть стягуватись соціальні виплати, які фінансуються з Державного бюджету. Крім того вважає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннязастосовується виключно до визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Виходячи з положень п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше пяти днів з дня подання відповідачем заперечень проти позову.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши надані позивачем та відповідачем докази, суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до соціальної групи „Діти війни і знаходиться на обліку в УПФУ.

Згідно із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипозивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами України.

Відповідно до ст. 99 КАС України строк для звернення до адміністративного суду встановлений у шість місяців, а тому нарахування недоплаченої допомоги позивачеві, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку, тобто за 6 місяців до дня звернення до суду.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 02.12.2010 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1. до УПФУ в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за період з 01.01.2006 року по 02 червня 2010 року без розгляду, захисту підлягають права позивача за період починаючи з 02 червня 2010 року.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати позивачу. державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сплаченої ОСОБА_1 додаткової виплати у 2006- 2011 роках у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач УПФУ, не може свідомо відмовляти у цих виплатах та виплачувати допомогу нижчу, ніж передбачено Законом, у зв`язку з чим суд вважає протиправною відмову у нарахуванні і виплаті позивачу державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період починаючи з 02 червня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

Однак, враховуючи, що згідно Закону України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 ріквід 14 червня 2011 року за №3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, виплата підвищення до пенсії як дитині війни застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету пенсійного фонду України на 2011 рік.

Так, п.6 постанови КМУ "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" №745 від 06.07.2011 року, яка набрала чинності 23 липня 2011 року, на виконання п.7 Закону України №3491-VI від 14 червня 2011 року "Про державний бюджет України на 2011 рік" встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8грн.

Таким чином, суд вважає, що слід зобов`язати УПФУ нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком, починаючи з 02 червня 2010 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням виплачених сум. При цьому, суд не зазначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, ст.ст. 7, 9, 11, 13, ч. 1 ст. 41, ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ про про нарахування та виплату державної соціальної допомоги "Діти війни" за період з 02 червня 2010 року по день винесення рішення суду задовольнити частково.

Зобовязати УПФУ нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з02 червня 2010 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням виплачених сум за даний період.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д.Понмаренко