Справа № 22-а-14988/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Приходько К.П.,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської області про зобовязання провести перерахунок пенсії по інвалідності, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2009 року ОСОБА_1Б звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи, 1-ї категорії внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону №796. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити виплати з 01.01.2006року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до ч.4 ст.54, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок нобильської катастрофи» починаючи з 22.05.2008 року по червень 2009 рік включно.

В апеляційній скарзі УПФУ в м. Ірпінь Київської області просить скасувати останову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, осилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. 2036 кв.37, і перебуває на обліку в УПФУ в м. Ірпінь Київської області та отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок ахворювання, повязаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст.. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, здоров'ю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22.05.2008 п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 визнано неконституційними.

За таких обставин, ухвалюючи постанову суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними

актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та

додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає

розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у

законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається

мінімальний розмір пенсії за віком.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи. Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в м. Ірпінь Київської областівідхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2009 року залишити без змін.

Копію ухвали направити особам, які брали участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: