Справа № 2-а-3143/10
Суддя: Требух Н. В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді Требух Н.В., секретарі Рудик Є.В. і ;."частю позивача

глянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за позовом <аненкова ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському зні м.Чернігова про відновлення пенсійних прав, -

Встановив

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління їсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова (далі - УПФУ в Деснянському >ні міста Чернігова) про відновлення пенсійних прав.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є дитиною війни та відповідно до Закону України соціальний захист дітей війни" йому щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 угків мінімальної пенсії за віком. Всупереч того, що державні соціальні гарантії дітям війни, ювлені частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не можуть обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами, розмір пенсії щомісячно шравно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити взивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, вданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому неволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", редакція якої ¦ла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи ігжавна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків пнімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний иист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати гацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у сті та в інших випадках, передбачених законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за ггавилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону України "Про гагальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації зивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячного підвищення на ЗО зсотків мінімальної пенсії за віком, як це передбачається статтею 6 Закону України "Про цальний захист дітей війни".

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не впускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. № 107 текст статті 6 кону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в такій редакції (набрала шості з 01 січня 2008 року): "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Іро статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного свічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість тенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Зетеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного тошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, доповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх «аціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про знесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. № 107 визнано такими, що й відповідають Конституції України (є неконституційними).

т2'

еєда

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі І кложення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним 'Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з прийняттям Конституційним Судом України 22.05.2008 року рішення №10- 008, відновлено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у попередній акції.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року "Іеякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою відповідач керувався при ^врахуванні позивачу підвищення до пенсії, суд вважає безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні зго спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку соціальної державної допомоги, едбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає змір 30% мінімальної пенсії за віком, а не розмір, визначений постановою КМУ №530 від 1.05.2008 року, якою керувався відповідач.

Положення частини 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне кування" не є перешкодою для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною ією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого иною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача снити перерахунок і виплату пенсії у розмірі відповідно до ст. 6 Закону України "Про альний захист дітей війни" з 07.04.2010 року по 07.10.2010 року, тобто по день зверення до Г, визнавши при цьому неправомірними дії відповідача щодо виплати позивачу підвищення пенсії за вказаний період у меншому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають юоленню.

Проте, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання ювідача у майбутньому постійно нараховувати і виплачувати державну соціальну допомогу штині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, оскільки суд здійснює захист ушеного права, а не права, яке може бути порушено в майбутньому. Крім того, рішення суду нтується на чинному правовому регулюванні і не може впливати на майбутні зміни у івовому регулюванні певних суспільних відносин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 186 КАС

України, суд,-

постановив: зовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова що виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі меншому, ніж гановлено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 07.04.2010 року 07.10.2010 року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова ювести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її розміру як дитині йни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про ігальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 07.04. 2010 року по 07.10.2010 року ілючно і здійснити відповідні виплати на користь позивача за виключенням виплаченого ідвищення до пенсії за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3 (три) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя