Справа № 826/1618/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2015 року письмове провадження № 826/1618/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомПублічного акціонерного товариства «Лекс»
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві
проскасування постанови № 38/14/7/26-49/2801/02/2 від 28.01.2014 року

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Лекс» (надалі - позивач або ТОВ «Лекс») з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (надалі - відповідач або ІДАБК у м. Києві) про скасування постанови від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2 про накладення на ПАТ «Лекс» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв правопорушень, передбачених абзацом 6 пункту 6 частини 2 статті 2 Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», так як реконструйована ним офісна будівля введена в експлуатацію шляхом подання декларацій про готовність об'єкта до експлуатації.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесеною на підставі та на виконання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами перевірки позивача, якою встановлено, що позивач продовжує експлуатацію будівлі без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17.03.2014 року було зупинене провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі № 826/753/14.

У зв'язку з набранням законної сили судовим рішенням по адміністративній справі № 826/753/14, ухвалою суду від 29.07.2014 року було поновлено провадженні по даній справі та призначений її судовий розгляд.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року, позов ТОВ «Лекс» був задоволений повністю, скасована постанова ІДАБК у м. Києві від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2 про накладення на ПАТ «Лекс» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 року скасовані зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Вищий адміністративний суд України звернув увагу, що як на обставину, що свідчить про V категорію складності спірного об'єкту, відповідач посилається на можливість одночасного перебування в ньому понад 500 осіб, що відповідно Державних будівельних норм є одним із критеріїв оцінки складності об'єкту будівництва. Одним із доказів в підтвердження своєї позиції, відповідач називає лист ТОВ «Українські будівельні експертизи», відповідно до якого вищевказаний об'єкт будівництва відноситься до V категорії складності. На V категорію складності відповідач посилається також виходячи із параметрів» технічної характеристики спірної будівлі. Зазначеній обставині суди належної оцінки не надавали, її не дослідили в сукупності з іншими доказами по справі, що свідчить про неповноту дослідження та встановлення всіх обставин справи.

Ухвалою суду від 20.05.2015 року дана справа прийнята до провадження судді Арсірія Р.О. та призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні 17.06.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі - третя особи або ДАБІ України).

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи неприбуття у судове засідання 07.09.2015 року представника третьої особи, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані представниками сторін документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їхні позиції, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у присутності Голови правління ПАТ «Лекс» ОСОБА_1 та головного бухгалтера ОСОБА_2, відповідачем на підставі наказу ІДАБК у м. Києві від 23.07.2012 року № 52 "з" та звернення ДП «Центр будівельного та енергоефективного інжинірингу» № 18 від 04.11.2013 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПАТ «Лекс» на об'єкті будівництва «Реконструкція офісної будівлі з прибудовою та надбудовою» по вул. В'ячеслава Чорновола, 12, літера «А» у Шевченківському районі м. Києва, за результатами якої складено акт від 16.12.2013 року, яким зафіксовано, що за адресою: вул. В'ячеслава Чорновола, 12 у Шевченківському районі м. Києва ПАТ «Лекс» експлуатує будівлю під офісні приміщення на підставі декларацій про готовність об'єкта до експлуатації № КВ 3 від 06.09.2012 року (І черга будівництва) та № КВ 54 від 08.08.2013 року (ІІ черга будівництва). У ході перевірки 26.11.2013 року , враховуючи надані та пред'явлені документи уповноваженими особами замовника будівництва ПАТ «Лекс» головою правління ОСОБА_1 та головним бухгалтером ОСОБА_2 встановлено, що проектна документація об'єкта будівництва розроблена ТОВ «АБСД». Відповідно до наказу проектної організації ТОВ «АБСД» № 4/03 від 07.03.2012 року встановлена ІІІ (третя) категорія складності об'єкта будівництва та затверджена наказом замовником будівництва ПАТ «Лекс» № 6 від 12.03.2012 року. Під час перевірки необхідна документація уповноваженими особами була надана не в повному обсязі, враховуючи зазначене ІДАБК у м. Києві замовнику будівництва ПАТ «Лекс» та проектній організації ТОВ «АБСД» надіслано листи щодо прибуття та надання відповідної документації, необхідної для проведення подальшої перевірки. У зазначений термін відповідальні особи не з'явились, тим самим проігнорувавши законні вимоги ІДАБК у м. Києві. Відповідно до листа ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року категорія складності об'єкту встановлена як V (п'ята) на підставі розрахунку кількості осіб, які можуть постійно одночасно перебувати на об'єкті.

З огляду на зазначене відповідач дійшов висновку, що експлуатація офісної будівлі здійснюється без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що є порущенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Одночасно встановлено, що проектна документація, яка передана замовнику для виконання будівельних робіт розроблена з порушенням вимог законодавства, а саме: занижена категорія складності об'єкту будівництва, що є порушенням статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Голова правління ПАТ «Лекс» від підписання акту перевірки від 16.12.2013 року відмовився.

Одночасно, відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.12.2013 року, яким позивачу з 16.12.2013 року заборонено експлуатація офісної будівлі до усунення допущенного порушення відповідно до вимог чинного законодавства та надано строк до 16.01.2014 року для усунення допущенних порушень відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, відносно позивача відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16.12.2013 року.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівельної діяльності, відповідачем була прийнята спірна постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 6 пункту 6 частини 2 статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф із застосуванням частини 9 статті 2 зазначеного закону в сумі 2 192 400,00 грн.

Позивач вважає спірну постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що стало підставою для його звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи зауваження суду касаційної інстанції, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI (надалі - Закон № 3038-VI), Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року № 208/94-ВР (надалі - Закон № 208/94-ВР), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05 2011 року № 553 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI, замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно частин 1-3 статті 32 Закону № 3038-VI, усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Клас наслідків (відповідальності) будівлі або споруди визначається відповідно до п.5.1 чинного ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ».

При цьому пропонується наступна схема урахування класу наслідків (відповідальності) СС-1; СС-2; СС-3:

класу наслідків СС-1 відповідають І та II категорія складності;

класу наслідків СС-2 відповідають III та IV категорія складності;

класу наслідків СС-3 відповідає V категорія складності.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2, пункту 6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року № 557, віднесення об'єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником.

До V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак:

1) згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки;

2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб;

3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом;

4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації:

можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат;

можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення;

можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

За правилами частини 1 та 8 статті 39 Закону № 3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до абзацу 6 пункту 6 частини 2, частини 9 статті 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Дії, передбачені частинами першою - восьмою цієї статті, вчинені суб'єктами містобудування, яких протягом року було піддано стягненню за такі самі порушення, -тягнуть за собою накладення штрафу, визначеного у відповідному абзаці цієї статті, у подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, експлуатація відповідного об'єкта здійснюється позивачем на підставі декларацій про готовність об'єкта до експлуатації № КВ 3 від 06.09.2012 року (І черга будівництва) та № КВ 54 від 08.08.2013 року (ІІ черга будівництва), в яких визначена категорія складності - ІІІ.

Достовірність даних зазначених декларацій про готовність об'єкта до експлуатації підтверджена в судовому порядку постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.02.2014 року по справі 826/753/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 року.

Зазначеним судовим рішенням також підтверджена правомірність віднесення відповідного об'єкта до ІІІ категорії складності.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, спірний об'єкт не є об'єктом самочинного будівництва та експлуатується позивачем на підставі належних документів, відповідність чинному законодавству яких підтверджена у судовому порядку.

Крім того, суд вважає, що виходячи зі змісту статті 32 Закону № 3038-VI та Порядку № 557, відповідач не наділений повноваженнями щодо визначення категорії складності об'єкта будівництва. Проте, як вбачається зі змісту спірної постанови, відповідач визначив категорію складності об'єкта перевірки як V на підставі листа ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року, згідно якого категорія складності зазначеного вище об'єкту встановлена як V на підставі розрахунку кількості осіб, які можуть постійно одночасно перебувати на об'єкті.

В той же час, згаданим судовим рішенням по адміністративній справі 826/753/14 встановлено, що на відповідній будівлі постійно може перебувати менше 300 осіб, що виключає можливість віднесення реконструйованої будівлі до V категорії складності.

Таким чином, наведені в листі ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року дані суперечать даним, встановленим судовим рішенням, яке набрало законної сили, отже не можуть прийматися до уваги.

Більше того, відповідачем не надано доказів проведення експертизи, як це передбачено вимогами пункту 7 Порядку № 557, а в зазначеному листі ТОВ «Українська будівельна експертиза» № 3/0612/228/1 від 06.12.2013 року вказується лише на можливість віднесення спірного об'єкту до V категорії складності.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 69-71,94,160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Лекс» задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 28.01.2014 року № 38/14/7/26-49/2801/02/2 про накладення на ПАТ «Лекс» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій