Справа № 2а-3789/11/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2011 р. Справа № 2a-3789/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

сторони в судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Прокурора Галицького району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 1257,32 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Галицького району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (надалівідповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1257,32 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач по справі є субєктом підприємницької діяльності, на якого згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»покладено обовязок утримувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Однак, станом на 01 жовтня 2011 року за відповідачем рахується заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі зі сплати єдиного внеску в сумі 1257,32 грн.

Прокурор в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник позивача в судове засідання не зявився.

Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення наявним в матеріалах справи. Своїм правом на подання заперечення не скористалась. Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності суду не направляла.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що відповідач по справі зареєстревоана Галицькою районною державною адміністрацією, як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа та являється платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далієдиний внесок)консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування даліЗакон).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону платниками єдиного внеску є: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільноправовими договорами (крім цивільноправового договору, укладеного з фізичною особоюпідприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положенням частини 8 статті 9 Закону України передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Частиною 12 статті 9 Закону встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Підпунктом 4.2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року N21-2 «Про затвердження Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за N988/18283 (надаліПостанова) передбачено, що суми платежів, самостійно визначені платником, обліковуються в картках особових рахунків платників шляхом автоматичного перенесення даних з електронної бази звітності платників.

Пунктом 5.2. Постанови встановлено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників за видами платежів органи Пенсійного фонду проводять облік надходження сум платежів згідно з їх призначенням.

Відповідно пункту 5.3. Постанови показники про надходження сум платежів повинні бути відображені в картках особових рахунків платників.

Як вбачається з карток особових рахунків платника єдиного внеску, у відповідача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2010 року по 01 квітня 2011 року в сумі 1257,32 грн.

Згідно частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Також, підпунктом «б» пункту 8.2 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N211 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за N 64/8663 передбачено, що органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Судом встановлено, що відповідачу надсилалось вимогу про сплату боргу № Ф398/1 від 03 червня 2011 року, яка отримана ним 07 червня 2011 року, однак залишена без виконання, а також до органу Пенсійного фонду України або до суду відповідачем не оскаржена.

Підстави для звільнення позивача від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відсутні та суду не доведені.

Таким чином, заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому району зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування становить 1257,32 грн., що підтверджується карткою особового рахунку та копією корінця вимоги про сплату боргу.

Зважаючи на те, що позивачем на момент розгляду даної адміністративної справи, не подано доказів сплати заборгованості в сумі 1257,32 грн., та не спростовано дану заборгованість, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 (77100, пл.Волі 7/1, м.Галич, Івано-Франківська область, іден. номер НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі заборгованість в сумі 1257 (одна тисяча двісті п'ятдесят сім) гривень, 32 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 19 грудня 2011 року.