Справа № 2а-4168/11/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2012-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2012 р. Справа № 2a-4168/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом державної податкової інспекції в Рожнятівському районі Івано-Франківській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу в сумі 5434,15 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2011 року державна податкова інспекція в Рожнятівському районі Івано-Франківської області (надалі ДПІ в Рожнятівському районі, позивач) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 5434,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог Податкового кодексу України заборгував перед бюджетом сплату самостійно задекларованих сум з: податку на додану вартість 2777,45 грн.; податку на доходи фізичних осіб 1831,71 грн.; податку на доходи найманих працівників 810,00 грн. та надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря 14,99 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Направлена 26.12.2011 року на адресу відповідача поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою "за зазначеною адресою не проживає". Відповідно до частини 11 статті 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач, який не є субєктом владних повноважень, повторно в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в разі повторного неприбуття відповідача, який не є субєктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що 17.03.2009 року відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець Рожнятівської районною державною адміністрацією, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.12.2011 року за № 11929923 і взятий на облік ДПІ в Рожнятівському районі як платник податків 18.03.2009 року відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 21.04.2010 за № 1072 (а.с. 9, 10).

ДПІ в Рожнятівському районі проведена документальна планова виїзна перевірка, за результатами якої складений акт від 30.12.2010 року за № 18/2161/1700/НОМЕР_1 та винесені податкові повідомлення-рішення форми Р від 31.12.2011 року за №№ /0, /0, /0, якими відповідачу винесені податкові зобовязання зі сплати податку з доходів найманих працівників в сумі 810 грн., податку з доходів фізичних осіб в сумі 1638 грн., податку на додану вартість в сумі 2103 грн., відповідно (а.с. 11-18, 35, 36,37).

Крім того, позивачем проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету, за результатами якої складений акт від 03.11.2011 року за № 1238/с/312331 та винесені податкові повідомлення-рішення форми Ш від 03.11.2011 року за №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3, відповідно до яких виникли податкові зобовязання зі сплати податку на додану вартість в сумах 254,09 грн., 1,8 грн., відповідно (а.с.20, 38,39).

Заборгованість до місцевого бюджету з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, податку на доходи найманих працівників та надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря виникла внаслідок несплати податкового зобовязання згідно податкових декларацій за квітень-липень 2011 року та податкової декларації екологічного податку за ІІ квартал 2011 року, відповідно, станом на 06.12.2011 року становить 5434,15 грн. (а.с. 24-33).

Крім того, борг відповідача перед бюджетом в сумі 5434,15 грн. підтверджується довідкою про податковий борг платежів до бюджету станом на 06.12.2011 року (а.с. 8).

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 Кодексу податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно статті 38 Кодексу виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Кодексу, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 56.11 статті 56 Кодексу не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків, а тому податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, є узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків нараховується пеня у строк від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання.

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу передбачено, що стягнення коштів платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно статті 129 Кодексу, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Отже, суд дійшов висновку, що самостійно обраховані податкові зобов'язання відповідача визначені ним в податковій декларації та які ним в повному обсязі не сплачені, являються податковим боргом відповідача та становлять 5434,15 грн., в тому числі пеня.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, податку на доходи найманих працівників та надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, станом на момент розгляду справи судом, становить 5434,15 грн.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Заборгованість станом на день розгляду справи не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обгрунтовані, а позов підлягає задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) податковий борг в сумі 5434 (пять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 15 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Бобров Ю.О.

Постанова в повному обсязі складена 16.01.2012 року.