Справа № 817/1812/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1812/15

09 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

третьої особи 1 позивача: представник не зявився;

третьої особи 2 позивача: представник ОСОБА_2;

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Національного природного парку "Дермансько - Острозький " третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 екології та природних ресурсів України, ОСОБА_5

до Державна фінансова інспекція в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування пунктів вимоги , -
ВСТАНОВИВ :

Національний природний парк "Дермансько-Острозький" звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фінансової інспекції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 8, 9, 11 вимоги щодо вчинення дій, викладених у листі "Про предявлення обовязкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства" від 12.06.2015 року №17-07-17/4048.

Ухвалою суду від 02.07.2015 року, за наслідком підготовчого провадження, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено ОСОБА_4 екології та природних ресурсів, оскільки рішення в даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси чи обовязки вказаної юридичної особи.

Крім того, під час розгляду справи по суті, до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено ОСОБА_5.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, заявленої представником позивача у судовому засіданні, останній просив суд визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 6, 9, 11 вимог Держфінінспекції в Рівненській області викладених в листі від 12.06.2015 року №17-07-17/4048.

Зокрема: пункт 1, яким позивача зобовязано "забезпечити повернення до державного бюджету України незаконно виплачену заробітну плату працівникам Парку на суму 535257,16 грн. та перерахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 193570,93 гривень"; пункт 2, яким позивача зобовязано "забезпечити повернення до державного бюджету України незаконно виплачену заробітну плату (відпускні виплати) на суму 11390,84 грн. та перерахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 4134,87 гривень"; пункт 6, яким позивача зобовязано "відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 50976,00 грн. перед ФОП ОСОБА_6, стягнути з контрагента суми зайвих виплат та повернути до державного бюджету України"; пункт 9, яким позивача зобовязано "забезпечити відшкодування нестачі та розміру збитків від псування матеріальних цінностей"; пункт 11, яким позивача зобовязано "відобразити в обліку дебіторську заборгованість перед громадянином ОСОБА_7 в сумі 928200,00 грн., стягнути кошти природоохоронного фонду та повернути до державного бюджету України".

Представник третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_4 екології та природних ресурсів України, у судові засіданні не прибував, однак подав письмові пояснення, в яких вказав на те, що не погоджується з висновками, викладеними в акті ревізії та вважає вимоги Держфінінспекції в Рівненській області незаконними та необґрунтованими. Просив позов задовольнити повністю.

Представник третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_5 у судовому засіданні також вказав на протиправність оскаржуваних вимог через надуманість та безпідставність висновків, викладених в акті ревізії. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, подав письмові заперечення, в яких зазначив про обґрунтованість висновків Держфінінспекції в Рівненській області, викладених в акті ревізії та законність оскаржуваних в даній адміністративній справі пунктів вимоги. Крім того, зазначив, що згідно практики Верховного Суду України, позивач має право оскаржувати в порядку адміністративного судочинства лише вимоги Держфінінспекції, щодо організації роботи підприємства. Що ж стосується вимог в яких ставиться питання про стягнення коштів, правомірність вказаних вимог має встановлюватись у справах за позовом Держфінінспекції про стягнення вказаних сум.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному вивченні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2.17 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України та п. 1.1.5.2 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Рівненській області на І квартал 2015 року, на підставі направлень від 02.02.2015 № 49, 50 на проведення ревізії, виданих начальником Державної фінансової інспекції в Рівненській області ОСОБА_8, головним державним фінансовим інспектором відділу контроль в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів ДФІ в Рівненській області ОСОБА_3 та провідним державним фінансовим інспектором цього ж відділу ОСОБА_9 було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Національного природного парку «Дермансько-Острозький» за період з 05.08.2011 року по 31.01.2015 року.

Ревізія проводилась з 03.02.2015 року по 28.04.2015 року у відповідності до питань програми ревізії.

За результатами ревізії на підставі акту ревізії №17-07-06/21 від 29.04.2015 року, Держфінінспекцією в Рівненській області було надіслано на адресу НПП "Дермансько-Острозький" листа-вимогу про предявлення обовязкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства від 12.06.2015 року №17-07-17/4048, пункти якого є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що згідно Положення про Державну фінансову інспекцію, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. № 310, Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 Положення).

Відповідно до п.п.5 п.5 вказаного Положення Держфінінспекція вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; проводить аналіз стану дотримання фінансової дисципліни та про його результати повідомляє органам виконавчої влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування; готує і подає до відповідних державних органів пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; здійснює контроль за виконанням вимог і пропозицій, поданих Держфінінспекцією та її територіальними органами міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування за результатами державного фінансового контролю, та інформує про це Кабінет Міністрів України і Мінфін; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає стягнення до осіб, винних у порушенні законодавства; передає правоохоронним органам матеріали ревізій, перевірок державних закупівель у разі встановлення порушень законодавства, що передбачають кримінальну відповідальність або містять ознаки корупційних діянь;

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в України", згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Як встановлено судом, спірна вимога від 12.06.2015 року №17-07-17/4048 "Про предявлення обовязкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства" лише вказує на виявлені збитки та їхній розмір та винесена з метою усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів та у межах повноважень контролюючого орану, визначених діючим законодавством.

Отже, у вказаній частині вимога спрямована на корегування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства відповідно до приписів ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", вона є обов'язковою до виконання в частині усунення допущених порушень законодавства. У вказаній вимозі не ставиться питання про відшкодування завданих збитків позивачем.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та зазначити про їх наявність у вимозі, а також звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог про усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зазначені у спірній вимозі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги щодо вжиття заходів для недопущення збитків, які виявлені контролюючим органом.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня, 13 травня та 18 вересня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14 відповідно), а відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування спірної вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідач в даній справі звільнений від сплати судового збору. Сплачений позивачем при поданні адміністративного позову судовий збір йому не повертається.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Національного природного парку "Дермансько - Острозький", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 екології та природних ресурсів України, ОСОБА_5 до Державної фінансової інспекції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування пунктів вимоги - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.