Справа № 338/731/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 вересня 2015 року м. Київ К/800/40835/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2015 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у пільговому обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з відмови в зарахуванні періоду роботи з 17.051980 по 20.12.1993 та вахтово-експедиційним методом в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.12.1993 по 01.04.1995, 01.04.1995 по 31.12.1996, 23.09.1997 по 04.07.1998, 05.07.1998 по 10.02.2001, 11.02.2001 по 04.07.2002, 11.03.2004 по 31.12.2007 до пільгового додаткового стажу та перерахунку пенсії. Зобов'язати відповідача провести перерахунок йому пенсії, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 17.051980 по 20.12.1993 та вахтово-експедиційним методом в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.12.1993 по 01.04.1995, 01.04.1995 по 31.12.1996, 23.09.1997 по 04.07.1998, 05.07.1998 по 10.02.2001, 11.02.2001 по 04.07.2002, 11.03.2004 по 31.12.2007, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 17.05.1980 по 20.12.1993, 22.12.1993 по 01.04.1995, 01.04.1995 по 31.12.1996, 23.09.1997 по 04.07.1998, 05.07.1998 по 10.02.2001, 11.02.2001 по 04.07.2002, 11.03.2004 по 31.12.2007, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 18.11.2014.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 17.05.1980 по 20.12.1993 та вахтово-експедиційним методом в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.12.1993 по 01.04.1995, 01.04.1995 по 31.12.1996, 23.09.1997 по 04.07.1998, 05.07.1998 по 10.02.2001, 11.02.2001 по 04.07.2002, 11.03.2004 по 31.12.2007 йому зараховано з розрахунку рік за рік.

Не погодившись з вказаним розрахунком пенсії, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про її перерахунок із розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

Листом № 1829/03 від 06.04.2015 управління Пенсійного фонду України в Борогодчанському районі Івано-Франківської області позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та повідомлено про те, що пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі проводиться з 01.03.1960 по 01.01.1991 у півтора кратному розмірі при укладенні строкових трудових договорів на п'ятирічний термін, записів у трудовій книжці, що свідчить про укладання строкових трудових договорів. У всіх інших випадках період роботи в районах Крайньої Півночі зараховується в одинарному розмірі.

Частково задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Постанови Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз. 3 п. 5 розділу XVПрикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до п. п. «б» п. 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 17.05.1980 по 20.12.1993 працював вахтово-експедиційним методом в районі Крайньої Півночі, 22.12.1993 по 01.04.1995 - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, 01.04.1995 по 31.12.1996 - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, 23.09.1997 по 04.07.1998 - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, 05.07.1998 по 10.02.2001 - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), 11.02.2001 по 04.07.2002 - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), 11.03.2004 по 16.12.2010 - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області та Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), що також підтверджується довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт від 20.07.2009 № 10-61, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги, та копіями сторінок трудової книжки позивача.

Відповідно до постанови Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, беззаперечним фактом є те, що у спірні періоди позивач працював у місцевостях, які відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», є районами Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п. 3 постанови Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи викладені норми, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що відомості трудової книжки ОСОБА_1 та архівної довідки, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт від 20.07.2009 № 10-61, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу періоди роботи з 22.12.1993 по 01.04.1995, 01.04.1995 по 31.12.1996, 23.09.1997 по 04.07.1998, 05.07.1998 по 10.02.2001, 11.02.2001 по 04.07.2002, 11.03.2004 по 31.12.2007 з розрахунку за кожний рік один рік і шість місяців, а відтак про часткове задоволення позову.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2015 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока