Справа № 822/1620/15
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1620/15

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

17 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представника позивача: ОСОБА_2

Представика відповідача: Рисюка П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати не чинними податкові повідомлення-рішення від 19.03.2015 року за №000003/22-01-17-03 та №000004/22-01-17-03.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивач повністю підтримує доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що податковим органом було нараховано йому до сплати 9780,55 грн., як суму заниження податкового зобов'язання за митною декларацією при оформленні транспортного засобу. Також зазначив, що вартість товару, зазначена в договорі купівлі-продажу, відповідає експертній оцінці даного товару. При цьому на наданих митним органом Королівства Нідерланди документах відсутній підпис його повіреного (ОСОБА_5.). Також, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 11.07.2014 року провадження у справі №686/144 по притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, а відтак, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

Так, віповідно до ч.ч.1,2 ст.345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених ст.102 ПК України.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Оскільки ГУ Міндоходів у Волинській області є органом доходів і зборів, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, тому воно вправі проводити документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи з підстав, визначених Митним кодексом України.

Ч.1 ст.351 Митного кодексу України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Однією з підстав для проведення документальних невиїзних перевірок є надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (п.2 ч.2 ст.351 МК України).

Отже відповідно до п.4 ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному ст.ст.345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

За таких обставин, ГУ Міндоходів у Хмельницькій області наділено компетенцією перевіряти правильність визначення митної вартості ввезених транспортних засобів після їх фактичного випуску на митну територію України.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

При цьому, декларант за правилами п.2 ч.2 ст.52 МК України зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Таким чином, декларант, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.

За правилами п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області було проведено документальну невиїзну перевірку стану дотримання громадянином ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні транспортного засобу за митною декларацією від 03.08.2012 року за №400050000/2012/300590, за результатами якої складено акт від 27.02.2015 року за №Н/0003/5/22-01-17-03/НОМЕР_1.

В даному акті зазначено, що митна вартість товару (транспортного засобу Peugeot Partner, кузов НОМЕР_2), заявлена декларантом до митного оформлення, дорівнювала 18650,82 грн. та з цієї суми були нараховані та сплачені податки у сумі 5968,26 грн., а саме: ввізне мито в розмірі 10% (в сумі 1865,08 грн.) та ПДВ в розмірі 20% (4103,18 грн.).

В той же час, відповідно до інформації, отриманої від митних органів Королівства Нідерланди, переданої до Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області листом Хмельницької митниці Міндоходів від 03.09.2013 року за №5.1/1-06/2053, встановлено, що товар (транспортний засіб Peugeot Partner, кузов НОМЕР_2) був проданий Голландською компанією Autobedrijf Alewijn Ott на підставі документа купівлі-продажу від 13.07.2012 року за ціною 4747,90 Євро (у перерахунку за офіційним курсом НБУ на день митного оформлення - 46606,25 грн.).

З врахуванням отриманих від митних органів Королівства Нідерланди документів та поданої калькуляції транспортних витрат (240 Євро), загальна митна вартість становить 4987,90 Євро (по курсу НБУ на день митного оформлення - 49221,29 грн.).

Таким чином, сума податків, які мали бути сплачені при митному оформленні, дорівнює 15748,81 грн. (ввізне мито - 4922,13 грн., ПДВ - 10826,68 грн.); сума заниження податкового зобов'язання ОСОБА_4 складає 9780,55 грн. (ввізне мито - 3057,05 грн., ПДВ - 6723,50 грн.), а відтак, перевіркою встановлено подання до органу доходів і зборів недостовірних відомостей про визначення митної вартості за митною декларацією.

На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.03.2015 року за №000003/22-01-17-03 (яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України, за основним платежем 3057,05 грн. та за штрафними санкціями 764,26 грн.) та №000004/22-01-17-03 (яким визначено суму грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем 6723,50 грн. та за штрафними санкціями 1680,88 грн.).

Колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на те, що митним органом самостійно визначено митну вартість товару при пропуску на територію України, тому в подальшому не було правових підстав для прийняття будь - яких рішень, оскільки за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недоплату.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 липня 2013 року у справі №21-202а13 за позовом ТОВ «Техно-Інвест» до Черкаської митниці Державної митної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень, що в силу вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 07 листопада 2011 року №21-223а11, якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку, коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів. В інших випадках, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Така перевірка була проведена відповідачем у зв'язку з отриманням від митних органів Голландії документу, який свідчать про те, що вартість товару є вищою, ніж та, що була задекларована при митному оформленні.

Так, згідно отриманої від митних органів Голландії інформації транспортний засіб Peugeot Partner, кузов НОМЕР_2 був проданий компанією Autobedrijf Alewijn Ott на підставі документу купівлі-продажу від 13.07.2012 року за ціною 4747,89 Євро гр-ну ОСОБА_6 (ОСОБА_6, АДРЕСА_1)., а відтак, отримані від уповноважених органів Голландії документально підтверджені відомості щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товару - транспортного засобу Peugeot Partner, кузов НОМЕР_2, відрізняються від задекларованих позивачем під час митного оформлення, і правомірно були використані посадовими особами податкового органу.

Донарахування штрафних санкцій за оскаржуваними ППР обґрунтоване вимогами п.123.1. ст.123 ПК України, згідно з яким у разі самостійно визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Крім того, згідно з даними граф 8-9 МД від 03.08.2012 року за №400050000/2012/300590 одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ОСОБА_4, а відтак, суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилань апелянта на необізнаність з діями ОСОБА_5 та необхідності покладення відповідальності на нього є необґрунтованими

Що стосується посилання апелянта відносно того, що укладення ОСОБА_5 договору купівлі-продажу автомобіля відбулось поза межами строку дії довіреності, оскільки визначальним в даному випадку є достовірність, повнота нарахування та сплата митних платежів, а на час здійснення митного оформлення ОСОБА_5 був належним чином уповноважений позивачем на вчинення таких дій, судова колегія повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки посилання апелянта на висновок експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки колісного транспортного засобу від 03.08.2012 року №1772 (згідно якого вартість КЗТ Пежо Партнер, що ввозиться на митну територію України, може складати 1622,90 Євро) також є необґрунтованими, оскільки такий висновок не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень- рішень.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.