Справа № 2-а-2579/11
Суддя: Литвиненко О. Л.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2579/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в смт. Баришівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Баришівському районі Київської області про оскарження дій суб,єкта владних повноважень, зобов,язання здійснити перерахування та нарахування пенсії,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області неправомірними та зобов,язання провести перерахування пенсії, мотивуючи тим, що він перебуває на пенсійному обліку та одержує державну пенсію за віком, призначену ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області. Після призначення пенсії позивач продовжує працювати. 01 квітня 2011 року позивач написав заяву на перерахунок пенсії по зарплаті і стажу та надав всі необхідні документи. По його заяві було проведено перерахунок пенсії та призначено пенсію у розмірі меншому, ніж належить при застосуванні порядку розрахунку показника 2007 року замість 2009 року, як вказано у Законі України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та нарахування пенсії по нормі Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням середнього заробітку по України для призначення і перерахунку пенсії за показниками заробітної плати за 2010 рік з 01.04.2010 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з,явився, про день та місце розгляду справи усвідомлений своєчасно та належним чином. До суду від позивача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу по суті у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи належним чином повідомлено. До суду надійшло письмове заперечення відповідача, в якому вони просять в позові відмовити, мотивуючи тим, що нормами чинного законодавства не врегульовано питання визначення показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, ними забезпечено проведення перерахунків пенсій із середньої заробітної плати 1197 гривень 91 копійка. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі документів, що є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є частково обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Даний спір за участю ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області як суб'єкта владних повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України) є публічно-правовим і його вирішення згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України належить до компетенції адміністративних судів України, оскільки ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області як суб'єкт владних повноважень реалізовувало у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність порушення прав позивача з боку відповідача щодо перерахунку пенсії, суд керується наступним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України у Баришівському районі та отримує пенсію за віком з 18.06.2002 року згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Враховуючи, що позивач продовжує працювати, 14 липня 2010 року він звернувся з заявою до відповідача щодо перерахування йому пенсії. Перерахунок було проведено, проте при цьому відповідач керувався постанову КМ України № 530 від 28.05.2008 року та при перерахунку пенсії застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2007 рік.

Позивач звернувся з заявою про проведення перерахунку відповідно до вимог закону.

Проте, відповідач листом №2104/С-4 від 30.05.2011 року відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку та повідомив, що при перерахунку пенсії застосував даний показник за 2007 рік, посилаючись на постанову КМ України № 530 від 28.05.2008 року.

Проте, ч. 3 ст. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» передбачено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону (1058-15) продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону (1058-15), із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону (1058-15) враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону (1058-15).

Тобто, у вищезазначеній постанові не конкретизовано, що показники середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, при перерахунку пенсії, враховується саме за 2007 рік.

Сторонами визнано той факт, що позивач, будучи пенсіонером, продовжує працювати та, отримуючи заробітну плату, сплачує страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Згідно до ст. 42 вищевказаного Закону пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення. Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Отже, проаналізувавши всі зазначені правові норми, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік, є необґрунтованою.

Посилання відповідача у своєму запереченні на необхідність застосування показника заробітної плати в середньому на одну особу за 2007 рік при перерахунку пенсії у 2009 році у зв'язку з відсутністю законодавчого врегулювання питання визначення даного показника на вказаний період не прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки дане твердження порушує принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України), право громадян на соціальний захист (ст.46 Конституції України), при цьому при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих, прав і свобод (ст. 22 Конституції України).

Доводи відповідача про те що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування" в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось", не може бути взято до уваги, оскільки вказаним рішенням визнано неконституційними норми статті 67 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року які, в свою чергу, вносили корегування до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 74 Закону України "Про Конституційний Суд України" Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Частиною 6 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (v010p710-08) зазначено, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Баришівському районі щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік.

Позивач звернувся за захистом своїх прав 08 червня 2011 року. Згідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду для захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк Згідно ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Тому застосувавши строк позовної давності, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу необхідно провести з 08 грудня 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 40, 42, 44, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч 3 ст. 11 Постанови КМ України № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", ст.ст. 8,9,99,159-163 КАС України, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Баришівському районі Київської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області відносно здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду у Баришівському районі Київської області провести з 08 грудня 2010 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як працюючому пенсіонеру, по нормі ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» із застосуванням показника середнього заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік (1650 гривень 43 копійки) для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії, з урахуванням фактично виплаченої пенсії.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах стягнень за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_3