Справа № 818/534/14
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/35062/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Гончар Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Сумського обласного КП "Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі за позовом Сумського обласного КП "Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості" до Державної фінансової інспекції в Сумській області про скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

Сумське обласне КП "Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості" звернулося із позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати пункт 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Сумській області від 08 серпня 2013 року № 18-05-14-14/5735. Позов мотивовано тим, що пункт 4 вимоги інспекції є необґрунтованим.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі, що надійшла до Вищого адміністративного суду України позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи та переглядаючи матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що інспекцією проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01 квітня 2011 року по 31 березня 2013 року, за результатами якої складений акт від 02 липня 2013 року №05-08/22.

На підставі вищезазначеного акту інспекції прийнято вимогу від 08 серпня 2013 року № 18-05-14-14/5735 про усунення порушень, п. 4 якої позивача зобов'язано усунути виявлені ревізією порушення, забезпечити відшкодування завданої шкоди шляхом поновлення дебіторської заборгованості в обліку та стягнення сум з СОО ФСТ «Динамо». В іншому випадку провести відшкодування за рахунок осіб у покритті за рахунок коштів Фонду витрат іншої юридичної особи у порядку та розмірі, встановленому Законом.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до п. 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Отже органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

У постанові від 14 жовтня 2014 року (справа № 21-453а14) Верховний Суд України дійшов висновку, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У даній справі Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом України також у у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14) від 13 травня 2014 року (21-89а14), 15 жовтня 2014 року.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сумського обласного КП "Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості" залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

Л.Я. Гончар

А.О. Логвиненко