Справа № П/811/1566/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Справа № П/811/1566/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі

до відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді

про стягнення заборгованості.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі (далі позивач, УПФУ) з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді (далі відповідач, Фонд), у кому просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі у розмірі 150,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не повністю відшкодував витрати Пенсійного фонду щодо виплати пенсії громадянці ОСОБА_1, яка тимчасово переселена із зони проведення АТО.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав, свою позицію виклав також і у письмових запереченнях, у яких зазначив, що гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ у Кіровоградському районі з жовтня 2014 року, а відтак відсутні підстави для відшкодування суми витрат позивача на виплату і доставку такі особі пенсії за вересень 2014 року. Крім того, представник відповідача наголосив на відсутності у позивача правомочностей на звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки позовні вимоги про відшкодування витрат до Фонду вправі заявляти лише Пенсійний фонд України, а не його управління (а.с. 34-36).

З огляду на заявлене представником позивача та підтримане представником відповідача клопотання, суд здійснив розгляд і вирішення справи у письмовому провадженні.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року УПФ та Фондом була проведена щомісячна звірка витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Загальна сума витрат, що підлягала відшкодуванню УПФ, становила 5237,99 грн (а.с. 7)

Водночас Фондом було прийнято до відшкодування кошти в сумі 5087,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив у включенні до актів щомісячної звірки витрат, пов'язаних з виплатою пенсії тимчасово переселеній із зони проведення антитерористичної операції гр. ОСОБА_1, у розмірі 150,00 грн (а.с. 8-12).

Так, відповідач наголошує, що гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ у Кіровоградському районі з жовтня 2014 року, а відтак відсутні підстави для відшкодування суми витрат позивача на виплату і доставку такі особі пенсії за вересень 2014 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) визначено, що призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 4 березня 2003 року № 5-4/4 (далі Порядок).

За змістом пункту 4 вказаного Порядку відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону № 1788, Закону № 1105 та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду України з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Відповідно до пункту 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Частиною другою статті 16 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі Закон № 1105) визначено, що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція. За змістом статті 18 зазначеного Закону виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Отже, вимоги управління Пенсійного фонду України про відшкодування відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків витрат, пов'язаних із виплатою та доставкою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, відповідають змісту його прав як робочого органу Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених ним витрат та узгоджуються із компетенцією виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Викладеним спростовується позиція відповідача про те, що з позовними вимогами про відшкодування витрат до Фонду вправі звертатись тільки Пенсійний фонд України, а не його управління.

Відповідно до статті 33 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з пп. "д" п. 1 ч. 1 ст. 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Правові норми, що містяться у статей 21, 28 Закону № 1105 дозволяють дійти висновку про те, що у разі настання страхового випадку обов'язок своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання чи пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з частиною шістнадцятою 16 статті 34 Закону № 1105 виплата пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення крім випадків, передбачених пунктом 2 статті 8 та статтею 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону № 1105 Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Так, зокрема, вищезазначеним пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалась пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Враховуючи наведене суд доходить висновку, що чинним законодавством обов'язок призначати та виплачувати застрахованим особам пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладено на органи Пенсійного фонду, а Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний приймати участь у фінансуванні витрат на виплату зазначених пенсій та відшкодовувати Пенсійному фонду понесені ним витрати.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Згідно з частиною третьою статті 7 цього Закону громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

25 вересня 2014 року до УПФУ у Кіровоградському районі Кіровоградської області звернулася ОСОБА_1, із заявою, у якій повідомила про свій переїзд із м. Донецьк до Кіровоградської області та просила у звязку з цим витребувати її пенсійну справу із органу Пенсійного фонду за її попереднім місцем проживання (а.с. 15).

02 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було прийнято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції, у Кіровоградському УПФУ (а.с. 16-17, 39).

Згідно довідки про призначені та виплачені суми пенсій, у листопаді 2014 року ОСОБА_1 було виплачено пенсію по втраті годувальника за три місяці (вересень, жовтень, листопад) у сумі 5694,00 грн(а.с. 53).

Так, ОСОБА_1 не було поставлено на облік в УПФУ та виплачено пенсію у місяці її звернення до позивача вересні 2014 року через те, що витребування пенсійної справи ОСОБА_1 та здійснення перевірки щодо отримання нею пенсійних виплат в інших фондах потребувало певного часу.

За таких умов позивач заявив до відшкодування Фондом відповідні суми витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 після фактичної виплати такої пенсії за вересень 2014 року.

Суд зазначає, що за змістом вищезазначених законодавчих положень обовязок відшкодування Фондом суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій повязується із фактом виплати такої пенсії. Водночас, несвоєчасна постановка потерпілої особи на облік, нарахування та виплата відповідної пенсії потерпілій особі не увільняє Фонд від обовязку відшкодувати витрати УПФУ.

Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачеві фактичні витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 за спірний період.

При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на лист виконавчої дирекції Фонду від 25 липня 2014 року № 552-08-01, яким визначено Порядок обслуговування осіб, що тимчасово переселені з зони проведення АТО та тимчасово окупованої території, оскільки цей документ не є нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини, а стосується внутрішньої діяльності та взаємодії в процесі проведення страхових виплат відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Зокрема метою встановлення такого Порядку є забезпечення безперервності одержання страхових виплат громадянами України, які прибувають для тимчасового проживання з Донецької та Луганської області.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даній справі не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 17, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позовов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кіровограді на користь Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі 150,00 грн (сто пятдесят гривень, нуль копійок) витрат на виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання особі, тимчасово переселеній із зони проведення АТО, за вересень 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили у строки і в порядку, що передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2