Справа № 2-а-526/10
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бережанський районний суд Тернопільської області
9 вересня 2010 року Бережанський районний суд Тернопільської області
головуючої- судді ОСОБА_1
при секретар; ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 і я ОСОБА_4 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВСУ в Тернопільській області про визнання нечинною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.-
Позивач, вважаючи дії працівника ДПС ОСОБА_5 неправомірними а винесену ним 25 липня 2010 року постанову серії ВО №147039 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн.. незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом про її скасування.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вирішив слухати справу у його відсутності, по наявних доказах у спразі.
Суд, розглянувши , с матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення позивача та пояснений свідків прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із слідуючих підстав.
У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року кожен має справо на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо йото прав та обовязків цивільного характеру.
Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні позивач пояснив, що 25 липня 20 і 0 року, близько 18 год., рухаючись належ ми: йому транспортним засобом «ВАЗ 2 і 08]» із д.н.з. ВО 39-0IAO при в'їзді в місто Тернопіль на вул. Бережанській був зупинений працівником ДПС, останній притягнув його до адміністративної відповідальності заст. і22 ч.2 КУпАП і наклад на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500грн.. однак він .зважає, що порушень Правил дорожнього руху з його сторони не було. Він в'їжджаючи в місто Тернопіль зі сторони м. Бережан, як і належиться, рухався по крайній правій смузі, однак змушений був зайняти ліву смуту так як здійснював об'їзд автомобіля, якого зупинили працівники ДПС. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівник ДПС. не бажав вислухати його пояснення, в нього мався заготовлений бланк протоколу про адміністративне правопорушення, на якому він лише дописав його прізвище та модель автомашини. Вважає дії працівника ДПС незаконними, так як останнім не було залучено у якості свідків осіб, які були б очевидцями зазначеного факту, останній не відібрав від них письмових пояснень. Крім цього, позивач пояснив, що він не порушив п. 11.5 ГІДР, так як згідно зазначеного пункту ПДР дозволяється виїзд на ліву смугу руху при умові, що права смуга руху зайнята. В своїх поясненнях позивач також зазначив, що своїми діями він не завдав шкоди іншим учасниками дорожнього руху, оскільки рухався по дорозі з одностороннім рухом і на зазначеному дорожньому полотні жодного транспортного засобу, окрім припаркованого на правій смузі руху автомобіля, якого зупинили самі працівники ДПС, не було.
Судом також встановлено, що при складанні працівником ДПС адміністративного протоколу позивач давав пояснення, ідентичні поясненням, даним ним у судовому засіданні, своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху позивач не визнавав і власноручно написав у своїх поясненнях, що з його сторони порушень Правил дорожнього руху не було, він рухався по лівій смузі дороги тільки через те, що об'їжджав транспортний засіб, який зупинився на правій смузі, тому вважає дії працівника ДПС щодо накладення на нього адміністративного стягнення незаконними і несправедливими.
Вищезазначений факт підтверджується оглянутим у судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії ВО №164458, складеним працівником ДПС 25 липня 2010 року.
Відповідно до вимог ч,2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останнім на неодноразові виклики в судове засідання не заявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.
Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч,2 ст. 122 КУпАП є протокол про адмінпорушення від 25 липня 2010 року, з якого видно, що позивач порушив п. п. 11.2, 11.5 ПДР, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Протокол про адмінпорушєння від 25 липня 2010 року не містить всіх даних, необхідних для прийняття законного рішення. Свідки при складанні .протоколу не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.
Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ким Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 гри. слід визнати неправомірними.
На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 -З 62, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280,287, 288, 289 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_3 задоволити.
Визнати неправомірними дії інспектора ДПС ВДАІ Тернопільської області Шелетина B.І.. щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.
Скасувати постанову серії ВО №147039 від 25 липня .2010 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.2 с1.122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю б його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Данилів О.М.