Справа № 814/254/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2015 р. № 814/254/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суд ОСОБА_1 розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом приватного підприємства "ХУТОРОК GV" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 17.10.2014 року №, визнання протиправними дій Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року , зобов'язання Жовтневу об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області виключити з даних співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України з підсистеми п.2.19 АІС "Податковий блок" відомості, що викладені в акті перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства "ХУТОРОК GV" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 17.10.2014 року №, визнання протиправними дій Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року , зобов'язання Жовтневу об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області виключити з даних співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України з підсистеми п.2.19 АІС "Податковий блок" відомості, що викладені в акті перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, в період з 09.09.2014 року по 15.09.2014 року посадовими особами Жовтневої ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну ПП "ХУТОРОК GV" з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01.05.2013 року по 31.07.2014 року, результати якої оформлені актом від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/33231689. За результатами перевірки контролюючим органом зроблено висновок про: порушення п. 185.1 ст. 185. п. 198.1. гг 198.2. п. 198.3 ст. 19.8. п. 200.1 ет.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму ПДВ. що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 5 438 гри. за вересень 2013 року (щодо придбання дизельного палива у ТОВ "Нік-Нафта" на суму 32 630.4 грн. в т.ч. ПДВ- 5 438.40 гри.); порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187. п. 188.1 ст. 188. П. 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за серпень 2013 року на загальну суму 1 254 250.8 грн. (щодо реалізації соняшника на адресу ТОВ Кернел-Трейд в кількості 1 880.77 т на загальну суму 5 289 696,60 грн. (ПДВ- 1 254 250.8 грн.). Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач 02.10.2014 року направив на адресу Жовтневої ОДП1 ГУ Міндоходів у Миколаївській області заперечення із завіреними належним чином копіями документів, що спростовували висновки акту 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689, які відповідно до листа від 14.10.2014 року № 9756/10/14-20-22 Жовтневою ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області залишені без змін.

На підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/33231689 податковим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від 17.10.2014 року № про збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 8 157,00 грн. (за основним платежем- 5 438,00 грн.. за штрафними санкціями 2 719,00 грн.), яке позивач отримав поштою 23.10.2014 року.

20.10.2014 року позивач звернувся до Жовтневої ОДПІ з інформаційним запитом , на який 20.11.2014 отримав відповідь № 11072/10/14-20-22-30 в якій Жовтневою ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області повідомлено про внесення акту від 24.09.2014року № 594/14-20-22-31/33231689 до бази даних ІС Податковий блок" та про здійснення коригування в системі ІС Податковий блок в бік зменшення податкове зобов'язання підприємства в податковій звітності за період діяльності серпень 2013 року на суму ПДВ 1 083 180,24 грн. по контрагенту-покупцю ТОВ Кернел-Трейд. 29.12.2014 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Миколаївській області зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 року № та дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року, у задоволенні якої рішенням від 25.12.2014 року № 264/10/14-24-10-05-10 податковим органом було відмовлено.

ПП Хуторок ОУ не погоджується з висновками акту перевірки, оскільки перевірку підприємства проведено з численними порушеннями вимог чинного податкового та іншого законодавства. Порушення порядку формування податкових зобов'язань та податкового кредитів по ПДВ, які описані в акті перевірки, є надуманими та ґрунтуються не на фактичних даних проведених господарських операцій та наявних первинних бухгалтерських та інших документів, а сам зміст акту суперечить іншим даним результатів попередніх перевірок платника податків, які здійснювалися контролюючим органом. Таким чином, за наслідками необґрунтованих висновків, контролюючим органом необґрунтовано прийняті рішення про збільшення грошових зобов'язань з ПДВ на підставі податкового повідомлення-рішення та вчинено протиправні дії щодо внесення змін до податкової звітності платника податків по ПДВ, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

12.05.2015 року до канцелярії суду від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив про те, що позивачем під час перевірки не було надано доказів реального здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками, а тому податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 року № є обґрунтованим та законним. Також відповідач зазначив, що дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх службових обовязків по збиранню доказом інформації щодо наявності або відсутності документального підтвердження господарських операцій, а тому вони не порушують будь-яких прав або інтересів платника податків, оскільки зазначена система використовується для внутрішніх потреб контролюючого органу,а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.52-54 том ІІ).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені у запереченнях до позовної заяви, а також, зважаючи на надані до суду докази, проти клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечував. На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приватне підприємство "ХУТОРОК GV" зареєстроване як юридична особа 23.03.2005 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 157-158 том І). Судом встановлено, ПП "ХУТОРОК GV" взято на облік в контролюючому органі з 23.05.2005 року за №1599, станом на 2409.2014 перебував на обліку в Жовтневій ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень №122, №123 від 09.09.2014 року головним державним податковим ревізором інспектором відділу податкового аудиту ГУ Міндоходів у Миколаївській області. Інспектором податкової та митної служби ІІ рангу ОСОБА_2 та старшим державним податковим ревізором інспектором відділу доходів і зборів з фізичних осіб ГУ Міндоходів у Миколаївській області. Інспектором податкової та митної служби ІV рангу ОСОБА_3 згідно зі ст.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "ХУТОРОК GV" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2013 року по 31.07.2014 року по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями.

За результатами вищевказаної перевірки податковим органом складено акт від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "ХУТОРОК GV" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2013 року по 31.07.2014 року по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями, яким встановлено наступні порушення: п. 185.1 ст. 185. п. 198.1. п.п. 198.2. п. 198.3 ст. п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижена сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 5438 грн. за вересень 2013 року; порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.18, п.209.7 ст.209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкових зобовязань з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за серпень 2013 року в сумі 1254250,80 грн. (а.с.69 том І).

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач 02.10.2014 року направив на адресу Жовтневої ОДП1 ГУ Міндоходів у Миколаївській області заперечення із завіреними належним чином копіями документів, що спростовували висновки акту 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689, які відповідно до листа від 14.10.2014 року № 9756/10/14-20-22 Жовтневою ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області залишені без змін.

На підставі акту перевірки від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689 відповідачем було прийняте податкове повідомлення - рішення від 17.10.2014 року № про збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 8 157,00 грн. (за основним платежем- 5 438,00 грн.. за штрафними санкціями 2 719,00 грн.), яке було отримане позивачем 23.10.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ст.17 Податкового кодексу України та ст. 11 ЗУ від 02.10.1992 року «Про інформацію» 20.10.2014 року позивач звернувся до Жовтневої ОДПІ з інформаційним запитом (а.с.17 том І). 20.11.2014 року позивач отримав відповідь № 11072/10/14-20-22-30 на інформаційний запит, в якій Жовтневою ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області повідомлено про внесення акту від 24.09.2014року № 594/14-20-22-31/33231689 до бази даних ІС Податковий блок" та про здійснення коригування в системі ІС Податковий блок в бік зменшення податкове зобов'язання підприємства в податковій звітності за період діяльності серпень 2013 року на суму ПДВ 1 083 180,24 грн. по контрагенту-покупцю ТОВ Кернел-Трейд (а.с.18 том І).

29.12.2014 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Миколаївській області зі скаргою в якій просив скасувати податкове повідомлення - рішення від 17.10.2014 року №, здійснити перевірку матеріалів документальної перевірки, оформленої актом від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689, у звязку з невідповідністю висновків акту перевірки вимогам законодавства та неповним зясуванням обставин під час перевірки питань, що повинні бути зясовані під час перевірки для обєктивного висновку щодо дотримання ПП "ХУТОРОК GV" вимог законодавства під час здійснення господарських операцій з ТОВ «Нік-Нафта» та ТОВ «Кернел-трейд»; розпочати службове розслідування відносно посадових осіб які проводили перевірку ПП "ХУТОРОК GV" , у задоволенні якої рішенням від 25.12.2014 року № 264/10/14-24-10-05-10 ГУ Міндоходів у Миколаївські області було відмовлено (а.с.94-97 том І).

Не погодившись із вищевказаним податковим повідомленням - рішенням від 17.10.2014 року № та діями Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року, позивач оскаржив вищевказане рішення та дії органу ДПІ в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 17.10.2014 року №, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення базуються на викладених в акті перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185. п. 198.1. п.п. 198.2. п. 198.3 ст. п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижена сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 5438 грн. за вересень 2013 року.

Так, відповідач в акті перевірки зазначає, що при перевірці використані наступні первинні, бухгалтерські та податкові документи: договір оренди нерухомого майна від 01.01.13 б/н укладений ПП "ХУТОРОК GV" з фізичною особою ОСОБА_4; копії свідоцтв про реєстрацію сільгосптехніки та машин, які ПП "ХУТОРОК GV" використовує у своїй господарській діяльності; копії звітів ф. 37-сг " Сівба та збирання врожаю сільськогосподарських культур проведення інших польових робіт" затвердженої наказом Держстату України від 17.07.12 №301(від 14.06.13 №181); звіт ф.№21-заг "Реалізація продукції сільського господарства за 2013 рік" затвердженої наказом Держстату України від 14.06.13 №181 (переданий до ГУ Мінстатистики 28.01.14); звіти ф. 21-заг "Реалізація сільськогосподарської продукції" затвердженої наказом Держстату України від 22.04.2011 №97 (від 14.06.13 №181) за перевіряємі періоди 2014 року; звіт №50-сг (річний) «Основні економічні показники роботи сільськогосподарського підприємства за 2013 рік» затверджений наказом Держстату України від 14.06.13 №181 зі змінами затвердженими наказом Держстату України від 20.09.13 №283 (поданий до ГУ Мін статистики у Миколаївської області 12.02.2014 року); звіт ф. №1-М Фінансовий звіт субєкта малого підприємництва за 2013 рік; податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних по взаємовідносинам з контрагентом-покупцем ТОВ СП "НІБУЛОН"; податкові накладні виписані на користь контрагентів-покупців ТОВ "С Т І М", ТОВ "МИКОЛАЇВСЬКИЙ ХЛІБЗАВОД №1", ТОВ "КАТЕРИНОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", ФГ "БОНА ДЕА", ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД", ТОВ "АТ КАРГІЛЛ", ТОВ "БІОЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА", ПП "ІМ. Т.Г.ШЕВЧЕНКА", ТОВ "БІОЛ УНІВЕРСАЛ УКРАЇНА", ПМТ "ДАЙЯНА" та ПП "АРЛЕН-АГРО"; податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних по взаємовідносинам з контрагентом-покупцем ТОВ "УКР ОСОБА_5"; податкові накладні та розрахунок коригування до податкової накладної по взаємовідносинам з контрагентом-покупцем ТОВ "ОСОБА_6 СНД"; податкові накладні виписані на адресу ПП "ХУТОРОК GV" контрагентами-постачальниками ТОВ "С Т І М", ТОВ "АТ КАРГІЛЛ", ТОВ "КОМПАНІЯ ЛАН", ПП "Т.А.К", ПП "АГРОТОРГОВИЙ ДІМ "РІКО", ТОВ "АГРОНАФТАКОМ", ТОВ "КВОРУМ-НАФТА", ТОВ "КРОНОС-АВТО", ТОВ "ЗОЛОТИЙ КОЛОС", ТОВ "АГРО К", ТОВ "ТД "НАСІННЯ", ТОВ "НІК-НАФТА", ТОВ "ПРОМИСЛОВІ МАСТИЛА-ЦЕНТР", ПРАТ "ПОЛТАВСЬКЕ ХПП", ПП "УКРГІДРОКОМПЛЕКТ 2006" та ТОВ "АГРОЗАХИСТ ДОНБАС"; оборотно-сальдові відомості по рахункам 27, 201, 203, 207, 361,631.

Відповідно до висновків акту перевірки від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689, контролюючим органом визначено завищення податкового кредиту по ПДВ на суму 5 438 грн. за вересень 2013 року по взаємовідносинам ТОВ Нік-Нафта, у зв'язку з не підтвердженням реальності здійснення господарської операції.

Такі висновки контролюючим органом зроблені на підставі акту Жовтневої ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 06.08.2014 року № 527/14-20-22-31-38350413 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Нік-Нафта з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року (аркуші 63-73 акту перевірки), в якому зазначено наступне.

ТОВ "НІК-НАФТА" не має на балансі власних транспортних засобів, перевіркою встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Фінансово-господарські операції між ТОВ "НІК-НАФТА" та контрагентами-постачальниками є такими, що вчинено без обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Отже, підприємству ТОВ "НІК-НАФТА" постачальниками за період з 01.06.13 по 30.06.14 р. надавались видаткові та податкові накладні без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження обєкту оподаткування, несплати податків, в звязку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

В ході перевірки встановлено відсутність поставок товарів, що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків.

Перевіркою встановлено відсутність обєктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників за період з 01.06.13 по 30.06.14 р., в розумінні ст.22 та ст.185 Податкового Кодексу від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, не підтверджено реальність здійснення, фінансово-господарських операцій ПП "ХУТОРОК GV" з контрагентом-постачальником ТОВ "НІК-НАФТА" вересні 2013 року на суму ПДВ 5438,40 грн.

Проаналізувавши законодавче підґрунтя щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість субєктів господарських відносин, перевіркою встановлено, що підприємством ПП "ХУТОРОК GV" () на порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 5438,40 грн. по операціях з придбання товарів, робіт (послуг) у контрагента-постачальника ТОВ "НІК-НАФТА" () за вересень 2013 року, використання яких у межах господарської діяльності підприємством не доведено.

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ПП "ХУТОРОК GV", одними із основних видів діяльності позивача за КВЕД є: 01.11.0 Вирощування зернових та технічних культур; 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 46.21- Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насіння і кормами для тварин.

На підтвердження взаємовідносин ПП Хуторок GV з ТОВ Нік-Нафта до суду позивачем надано належним чином засвідчені копії: рахунку № 109 від 18.09.2013 року, видаткової накладної № 107 від 18.09.2013 року, податкової накладної №143 від 18.09.2013 року на загальну суму 32 630,40 грн., товарно-транспортної накладної № 107 від 18.09.2013 року, листів журналу обліку виданих довіреностей, на підтвердження видачі довіреності керівнику на отримання палива від ТОВ «Нік-Нафта», перелік основних засобів ПП Хуторок GV, а також документи щодо використання товару у власній господарській діяльності.

Надана до суду та наявна в матеріалах справи копія податкової накладної, виписана ТОВ Нік-Нафта, належним чином оформлена, була отримана позивачем від його контрагента на кількість товару відповідно до рахунку, видаткової накладної.

Суми податку на додану вартість відповідно до вказаної вище податкової накладної позивач включив до складу податкового кредиту з ПДВ за вересень 2013 року.

В свою чергу, на підтвердження того, що позивачем був придбаний вищевказаний товар у ТОВ «Нік-Нафта» для подальшого використання в межах господарської діяльності позивача, останнім надано до суду: акт списання палива №СпТ-000135 від 30.11.2013 року, змінні карти витрат пального з 20.09.2013 року по 25.09.2013 року, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Таким чином, як вбачається з викладеного, вказане свідчить про фактичне здійснення позивачем господарської діяльності з придбання у її контрагента - ТОВ «Нік-Нафта» товару та його використання позивачем у подальшій господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України, веденням бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон Про бухгалтерський облік).

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону Про бухгалтерський облік визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту визначений ст. 198 Податкового кодексу України (надалі - ПК України).

Згідно з п.п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом198.2. ст. 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.1. ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках відповідні реквізити.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит відповідно до Податкового кодексу України для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за перевіряємий період, було надано отриману від його контрагента належним чином оформлену податкову накладну, видаткову накладну, та інші супутні бухгалтерські та первинні документи на кількість придбаного товару, що знаходяться в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що і позивач, і її контрагент на час виписки видаткової та податкової накладних, були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Вказана обставина також не заперечувалася відповідачем.

Водночас, суд зазначає, що нормами податкового законодавства визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Разом з цим, єдиною підставою для настання відповідальності платника податку, є неможливість підтвердження сум податку, включеного до складу податкового кредиту, податковими накладними, проте, як вже встановлено судом, відповідні податкові накладні у позивача на час перевірки були наявні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про підтвердження фактичного здійснення господарських операції щодо отримання позивачем від його контрагента-постачальника ТОВ «Нік-Нафта» палива, а також про добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті.

Отже, виходячи з викладеного вбачається, що фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ «Нік-Нафта» і правомірність віднесення позивачем спірних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно до первинних бухгалтерських документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Як вже встановлено судом, позивачем отриманий від ТОВ «Нік-Нафта» товар був використаний в межах здійснення позивачем господарської діяльності, що підтверджується дослідженими судом доказами, описаними вище.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем в акті перевірки не зазначається про відсутність фактичного здійснення господарських операцій, за якими позивач відніс спірні суми до складу податкового кредиту та під час розгляду справи, у поясненнях представників відповідача не зазначалось про те, що податковим органом ставиться під сумнів здійснення таких операцій.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем у відповідності до вимог п.198.1. п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України віднесено до складу податкового кредиту податок, сплачений в ціні придбаних товарів, на підставі податкових накладних, оформлених належним чином та виданих підприємством, що на момент здійснення господарської діяльності мало статус платника податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, зважаючи на наведені положення ПК України, суд вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає матеріалам справи та чинному законодавству висновок відповідача про порушення позивачем п.198.2. ст.198, п.201.1ст.201 Податкового Кодексу України.

Щодо відсутності необхідних умов ТОВ «Нік-Нафта» для здійснення господарської діяльності, суд зазначає, що чинним законодавством чітко не регламентована обов'язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В залежності від специфіки виду діяльності підприємство у разі виникнення такої потреби може залучити до виконання роботи інших осіб з наявними ресурсами визначеного обсягу і структури.

При цьому, ні в акті перевірки, ні в запереченнях відповідача не зазначено, яка саме кількість трудового ресурсу, та які саме умови для здійснення господарської діяльності для поставки палива були відсутні у ТОВ «Нік-Нафта».

Разом з цим, з боку відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що у контрагента позивача на час здійснення господарських операцій із позивачем були відсутні необхідні умови для її проведення.

Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлені факти, які свідчили б про те, що зміст господарського правочину не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, незаконне заволодіння ним.

Слід зазначити, що відповідачем не надано доказів фактичного нездійснення господарських операцій, суми по яких позивач включив до складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість. Наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, надані позивачем та його контрагентом, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані.

Підстав для висновку про те, що позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість в межах виконання угод, які суперечать вимогам Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а тому є нікчемними, судом не встановлено.

Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованості висновків акту перевірки, суд приходить до висновку, що правочин відповідає положенням норм чинного законодавства України.

Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та зв'язок між фактом придбання позивачем товару, понесенням витрат і господарською діяльністю цього платника податку.

Виходячи з викладеного вбачається, що фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ «Нік-Нафта».

Отже, оскільки позивачем цілком правомірно віднесені до складу податкового кредиту сплачені в ціні придбаного товару суми ПДВ, а також порушень законодавства, що регулює вказані питання судом не встановлено, суд доходить висновку, що збільшення відповідачем суми грошового зобов'язання ПП "ХУТОРОК GV" з податку на додану вартість у розмірі 5438 грн. за вересень 2013 року, здійснено безпідставно, у зв'язку із чим оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 року № підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо протиправності дій Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року, суд виходить з наступного.

Як вже було зазначено вище, на підставі направлень №122, №123 від 09.09.2014 року головним державним податковим ревізором інспектором відділу податкового аудиту ГУ Міндоходів у Миколаївській області. Інспектором податкової та митної служби ІІ рангу ОСОБА_2 та старшим державним податковим ревізором інспектором відділу доходів і зборів з фізичних осіб ГУ Міндоходів у Миколаївській області. Інспектором податкової та митної служби ІV рангу ОСОБА_3 згідно зі ст.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП "ХУТОРОК GV" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2013 року по 31.07.2014 року по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями.

За результатами вищевказаної перевірки податковим органом складено акт від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "ХУТОРОК GV" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2013 року по 31.07.2014 року по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями, яким встановлено наступні порушення: п. 185.1 ст. 185. п. 198.1. п.п. 198.2. п. 198.3 ст. п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижена сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 5438 грн. за вересень 2013 року; порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.18, п.209.7 ст.209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкових зобовязань з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за серпень 2013 року в сумі 1254250,80 грн. (а.с.69 том І).

При перевірці було встановлено, що позивач мав господарські відносини з ТОВ «Кернел-Трейд» шляхом реалізації останньому соняшника.

Як вбачається з акту перевірки, ПП "ХУТОРОК GV" в серпні 2013 року зібрано врожаю соняшника у загальній кількості 957,0 т (9570,0 ц).

Враховуючи показники господарської діяльності підприємства, неможливо підтвердити дані по залишках насіння соняшника у підприємства ПП "ХУТОРОК GV" на початок перевіряємого періоду у кількості 1366,75 т.

Крім того, ПП "ХУТОРОК GV" до перевірки не надані первинні документи, що підтверджують складське зберігання та облік зібраного врожаю.

Таким чином, у висновку акту перевірки контролюючий орган зазначає про порушення платником податків вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП "Хуторок GV" завищено суму податкових зобов'язань з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за серпень 2013 року на 1 254 250,8 грн. від реалізації товару на адресу ТОВ "Кернел-Трейд", оскільки посадові особи Жовтневої ОДПІ не знайшли документальне підтвердження того, що реалізований товар покупцю товар-соняшник, є товаром власного виробництва платника податків.

З наданих відповідачем до суду витягів з системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів інформаційної системи "Податковий блок" вбачається, що податковою інспекцією на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/33231689 ПП "Хуторок GV" було зменшено показник податкових зобовязань по взаємовідносинах з підприємством-покупцем ТОВ „Кернел-Трейд за серпень 2013 року на суму 1083180,23 грн., на підставі акту перевірки від 05.12.2014 року №1432/28-10-37-20/31454383 ТОВ „Кернел-Трейд було зменшено показник податкового кредиту по взаємовідносинах з підприємством - продавцем ПП "Хуторок GV" за серпень 2013 року на суму 1083180,24 грн.

За наслідками перевірки, якою встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187. п. 188.1 ст. 188, п. 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за серпень 2013 року на загальну суму 1 254 250,8 грн. щодо реалізації соняшника на адресу ТОВ Кернел-Трейд в кількості 1 880.77 т на загальну суму 5 289 696,60 грн., податковою інспекцією не приймалось жодного рішення.

Суд погоджується з доводами позивача про протиправність таких дій та наявність права позивача на судовий захист від їх вчинення з огляду на таке.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Наказом Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 року № 1197 з 01 січня 2013 року в органах державної податкової служби усіх рівнів введено в експлуатацію інформаційну систему «Податковий блок» (далі - ІС «Податковий блок»). ІС «Податковий блок» має своїми складовими елементами чотири підсистеми-блоки операційної діяльності контролюючих органів, а саме: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит». Підсистема «Податковий аудит» дозволяє стандартизувати процес відбору платників податків для проведення податкового контролю за виконанням податкових зобов'язань платниками податків без додаткового втручання в їх діяльність. Зокрема, підсистема надає можливості для здійснення податкового контролю, боротьби з мінімізацією податкових зобов'язань та забезпечення наповнення дохідної частини бюджету.

Відповідно до п. 2.6 «Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», затверджених Наказом Державної фіскальної служби України від 31 липня 2014 року № 22, працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення, тощо - в день вчинення відповідних дій, адміністративного або судового оскарження грошового зобов'язання, визначеного у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку. Таким чином, з наведеного випливає, що з метою подальшого використання при виконанні покладених на контролюючі органи завдань та функцій зібрана ними податкова інформація, у тому числі зібрана за результатами податкового контролю, вноситься до підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок».

Разом з тим, в силу положень пункту 86.1. статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, який відповідно до п. 1.4. Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 березня 2013 року № 395, є службовим документом, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Спосіб дій органу державної податкової служби в разі виявлення факту неправильного обрахування платником податків податкового зобов'язання визначений пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Зокрема, в силу приписів пункту 86.8. статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки.

Враховуючи положення наведених норм закону, вбачається, що у випадку виявлення факту заниження платником податків податкового зобов'язання, рівно як і у випадку виявлення факту завищення платником податків податкового зобов'язання, в тому числі і внаслідок декларування не існуючого об'єкта оподаткування, податковий орган обтяжений законодавцем обов'язком прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій податкового органу, як суб'єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, закон не передбачає.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, за результатами перевірки позивача, відповідач податкових повідомлень-рішень не приймав.

У свою чергу, за змістом пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання вважається узгодженою.

При цьому, відповідно до пункту 5.4. Методичних рекомендацій щодо приймання та обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених Наказом Державної податкової служби України від 14 червня 2012 року № 516, за відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків на паперових (електронних) носіях, несуть відповідальність підрозділи, що приймають податкову звітність.

Відтак, законодавством також встановлено порядок самостійного визначення платником податку розміру власного податкового та/або грошового зобов'язання, що у свою чергу, є окремим джерелом інформації, яка використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу, а отже, має бути внесена до інформаційних баз такого контролюючого органу.

Виходячи з викладеного, податковий обов'язок підлягає відображенню в базах контролюючих органів виключно згідно з показниками податкової декларації, складеної платником податків за правилами ст. 46 Податкового кодексу України і поданої до контролюючого органу в порядку ст. 49 Податкового кодексу України або у прийнятому контролюючим органом за правилами ст. ст. 54, 58 Податкового кодексу України податковому повідомленні-рішенні, котре пройшло процедуру узгодження (адміністративного чи судового) відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України.

Державна фіскальна служба, її територіальні підрозділи є органами державної влади, посадові особи яких в силу приписів частини 2статті 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України. Зазначений обов'язок фактично дублюється підпунктом 21.1.1. пункту 21.1. статті 21 Податкового кодексу України, за яким посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Обов'язку посадових осіб контролюючих органів, передбаченому підпунктом 21.1.1. пункту 21.1. статті 21 Податкового кодексу України, кореспондує право платника податків вимагати від зазначених посадових осіб дотримуватись при здійсненні ними своїх повноважень Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

З огляду на це, оскільки Податковим кодексом не надано контролюючим органам права самостійно коригувати в інформаційних базах показники податкової звітності платника податку, зазначені дії посадових осіб контролюючих органів слід розглядати як порушення приписів частини 2 статті 19 Конституції України, положень підпункту 21.1.1. пункту 21.1. статті 21 Податкового кодексу України, з одного боку, та як порушення прав платника податку, з іншого.

Оскільки позивач є платником ПДВ відповідно до ПКУ, така реєстрація може бути анульована за наслідками перевірки, або у позивача можуть виникнути проблеми з оплатою продукції покупцями, відносно яких були зменшені податкові зобов'язання позивача тощо. Виходячи з цього, неправомірне (без винесення податкового повідомлення-рішення), самовільне внесення посадовими особами контролюючого органу змін щодо розміру податкового зобов'язання платника податку до відомостей, які містяться в інформаційних базах контролюючих органів, може мати вплив на зміну розміру податкового боргу платника податку, а в перспективі і на визначення податкового режиму, яким користується такий платник.

Також, варто зазначити, що завданням адміністративного судочинства є захист не лише прав, а й інтересів у сфері публічно-правових відносин (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України). У відповідності з рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 р. у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У даному контексті внесення без достатньої правової підстави змін до даних платника податку в окремих випадках створює перешкоду реалізації охоронюваного законом інтересу такого платника. Крім того, враховуючи те, що для платника податку на додану вартість сума податку, що підлягає сплаті до бюджету , визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, самостійна зміна контролюючим органом в електронних базах даних показників податкової звітності може мати своїм наслідком порушення права платника податку щодо розміру отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість. З приводу цього в практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «ОСОБА_7 Девелопмент та інші проти Ірландії» (Pine Valley Development Ltd and Others vs. Ireland, №12742/87, рішення від 29.11.1991), «Стретч проти Об'єднаного Королівства» (Stretch vs. United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.06.2003), «Федоренко проти України» (Fedorenko vs. Ukraine, №25921/02, рішення від 01.06.2006) трактується концепція права власності як, зокрема, право на рухоме та нерухоме майно, акції та інші цінні папери, патенти, право на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, ліцензії на проведення діяльності, економічні інтереси, пов'язані з веденням бізнесу, право продовження оренди нерухомості, доменні імена, право на податкові кредити, правомірні очікування настання певних обставин. Зазначена можливість платника податку щодо отримання різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту по податку на додану вартість може трактуватися як правомірне очікування настання певних обставин, що у розумінні Європейського суду з прав людини є правом власності такого платника, яке підлягає захисту відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, з метою реалізації зазначених прав, у платника податку наявні всі підстави вимагати від контролюючого органу забезпечення достовірності даних, що містяться в його інформаційних базах.

Отже, виходячи з викладеного, внесення змін до облікових даних платника податків, а відтак і зміна податкової інформації щодо розміру податкових зобов'язань платника податків, що в силу положень пункту 74.1. статті 74 Податкового кодексу Українитзберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів, можливі лише на підставі самостійно поданої декларації платника податків або прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення (після закінчення строків його узгодження). При цьому, внесення змін до інформаційних баз з порушенням зазначеного порядку (без винесення податкового-повідомлення рішення чи без урахування даних податкової декларації) є не лише незаконним, а й свідчить про порушення прав платника податків.

Відповідачем не надано жодного доказу щодо правомірності своїх дій по коригуванню показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, задекларованих ПП "Хуторок GV", в АІС "Податковий блок" на підставі акта від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 ПК України та його узгодження.

Таким чином, будь-які зміни до інформаційних баз мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.

Оскільки у даному разі жодних донарахувань позивачеві грошових зобов'язань (та, відповідно, їх узгодження) не здійснювалось, то податковий орган протиправно вніс зміни до задекларованих позивачем показників.

Крім того, згідно з підпунктом 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК для цілей оподаткування податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію". У статті 1 цього Закону інформацію визнано будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 63.12 статті 63 ПК України визначено, що інформація, яка збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, відомості, внесені податковим органом до баз даних (зокрема, до Автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів), є публічною інформацією, що повинна відповідати принципу достовірності та відображати дійсний стан розрахунків платника з бюджетом.

Наведене виключає можливість внесення змін до інформаційних баз даних податкового органу до моменту виникнення у платника податкового обов'язку (зокрема, до часу визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку). Власне висновки акта перевірки, як вказано вище, не породжують у платника будь-яких обов'язків у сфері оподаткування, а тому не можуть слугувати джерелом формування податкової інформації щодо такого платника.

Пунктом 3 частини першої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що кожна особа має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Враховуючи викладене, судом встановлено протиправність дій відповідача щодо коригування задекларованих показників податкової звітності з податку на додану вартість ПП "Хуторок GV", суд, для належного відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов'язати податковий орган вилучити з автоматизованої системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року № 594/14-20-22-31/33231689.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги приватного підприємства "ХУТОРОК GV" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 17.10.2014 року №, визнання протиправними дій Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року, зобов'язання Жовтневу об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області виключити з даних співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України з підсистеми п.2.19 АІС "Податковий блок" відомості, що викладені в акті перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 ч. 1 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2,7,8,9,14,70,71,72,79,86,94,158-163,167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства "ХУТОРОК GV" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 17.10.2014 року №, визнання протиправними дій Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року , зобов'язання Жовтневу об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області виключити з даних співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України з підсистеми п.2.19 АІС "Податковий блок" відомості, що викладені в акті перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 задовольнити. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 17.10.2014 року №. Визнати протиправними дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо коригування на підставі акту перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689 у бік зменшення в базі даних автоматизованої системи "Податковий блок" показників податкового зобов'язання по ПДВ приватного підприємства "ХУТОРОК GV" по взаємовідносинах з підприємством - покупцем ТОВ "Кернел-Трейд" за серпень 2013 року. Зобов'язати Жовтневу об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Миколаївській області виключити з даних співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України з підсистеми п.2.19 АІС "Податковий блок" відомості, що викладені в акті перевірки від 24.09.2014 року №594/14-20-22-31/332311689. Стягнути з державного бюджету України на користь приватного підприємства "ХУТОРОК GV" судовий збір сплаченого ПП "ХУТОРОК GV" ОСОБА_8 за квитанцією від 28.01.2015 року№142L50696 в сумі 73,08 грн.; від 28.01.2015 року №142L50832 в сумі 182,70 грн. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївській окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва