Справа № 2-а-7832/11
Суддя: Корнєєва І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-7832/2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2011 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:головуючої судді Корнєєвої І.В.

при секретарі Івановій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності інваліду 2 групи по захворюванням, звязаними з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Красноармійську Донецької області про перерахунок та виплату пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зазначивши, що він з 24.11.2003 р. є інвалідом другої групи, і відповідно до Закону України від 28.02.1991р. № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в УПФУ в м. Красноармійську як отримувач пенсії по інвалідності. Згідно ст.54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок аварії на ЧАЄСпередбачено, що у всіх випадках пенсія інвалідам 2-ї групи, у яких встановлено зв`язок захворювання з наслідками аварії на ЧАЄС не може бути нижчою ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а саме відповідно до Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати № 16-46 від 04.11.2009 р. прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність встановлено у розмірах : з 01.01.2010 р. 695 грн., з 01.04.2010 р. 706 грн., з 01.07.2010 р. 709 грн., з 01.10.2010 р. 723 грн., з 01.12.2010 р. 734 грн.Таким чином позивач вважає, що розмір його пенсії згідно ст.54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок аварії на ЧАЄСнараховується відповідачем у меншому розмірі ніж передбачено законодавством . Позивач просить визнати дії відповідача про відмову у проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії , як інваліду 2 групи , відповідно до ст..ст. 49,50,54 Закону України № 796 XII незаконними та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсію, як інваліду 2-ї групи по захворюванню, пов`язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС, з 01.01.2010 р. згідно діючого законодавства у відповідності до ст..ст. 49,50 ч.4,54,67, 71 Закона України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську Донецької області позов не визнав, надав до суду заперечення та пояснив, що в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області не має правових підстав для перерахунку та виплати позивачу державної пенсії у розмірі, який вказує позивач і просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 144051 є інвалідом 2 групи, внаслідок чого має право на пенсію на підставі ст.ст. 50, 54 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи(а.с.8,9).

Позивач 25.08 .2010 р. звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі , встановленому ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,але відповідач відмовив позивачу у перерахунку та виплаті компенсації (а.с.10,11).

Відповідно до ч.1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні встановлено, що до 2008 р.н а підставі Законів України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпозивачу призначено пенсію, розмір якої відповідач визначив згідно з постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджетувід 3 січня 2002 року №1, виходячи з базової величини для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до 1 категорії.

1 січня 2004 року набрав чинності Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року № 1058-ІУ (надалі Закон № 1058), який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннятаке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення(крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України Про пенсійне забезпечення- за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 наведеного Закону і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняпередбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипризначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділ 8 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Нормами статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника.

Частина 3 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивизначає, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування(№1058), у якому призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4.

Зі статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивипливає, що під час визначення розміру пенсії за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно- правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги положення ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України Про прожитковий мінімумвід 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантіївід 05.10.2000 р., згідно статті 1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 1 статті 33 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявизначені розміри пенсії по інвалідності залежно від групи інвалідності. Частина друга вищенаведеної статті визначає, що за наявності у непрацюючих інвалідів 2 і 3 груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу - за їх вибором пенсія по інвалідності призначається у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Зазначене свідчить про те, що після внесення змін у частину третю статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(17 листопада 2005 року), обчислення і призначення пенсії по інвалідності здійснюється за правилами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявнаслідок чого розмір пенсії по інвалідності поставлений в залежність від розміру пенсії за віком, обчисленої за нормами загального закону.

Враховуючи, що порядок обчислення мінімальної пенсії за віком встановлений лише нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннясуд вважає за необхідне також застосувати аналогію закону, закріплену статтею 9 КАС України, відповідно до якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Стаття 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по третій групі інвалідності - не нижче 6 мінімальних пенсій за віком .

Відповідно до ст.. 52 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік від 27.04.2010 р. № 2154-VI, опублікований у газеті Голос Українивід 30.04.2010 р.. № 80, прожитковий мінімум у 2010 р. на одну особу для осіб,які втратили працездатність встановлений у розмірах : з 01 січня -695 грн., з 01 квітня -706 грн., з 01 липня 709 грн., з 01 жовтня -723 грн., з 01 грудня 734 грн. та визначено , що розміри соціальних гарантій на 2010 рік , що визначаються залежно від прожиткового мінімуму , встановлюються відповідними законами України , цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України .

На підставі викладеного , суд приходить до висновку, що відповідач повинен був нараховувати позивачу пенсію ,як інваліду 2 групи по захворюванню внаслідок ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком , а саме в розмірі прожиткового мінімуму у 2010 р. на одну особу для осіб,які втратили працездатність, встановленого у розмірах : з 01 січня -695 грн., з 01 квітня -706 грн., з 01 липня 709 грн., з 01 жовтня -723 грн., з 01 грудня 734 грн.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 р. № 2857-VI, прожитковий мінімум у 2011 р. на одну особу для осіб,які втратили працездатність встановлений у розмірах : з 01 січня -750 грн., з 01 квітня -764 грн., з 01 жовтня -784 грн., з 01 грудня 800 грн.

На підставі викладеного , суд приходить до висновку, що відповідач повинен був нараховувати позичу пенсію, як інваліду 2 групи по захворюванню внаслідок ЧАЕС в розмірі прожиткового мінімуму у 2011 р. на одну особу для осіб,які втратили працездатність, встановленого у розмірах : з 01 січня -750 грн., з 01 квітня -764 грн..

Таким чином , для позивача , як інваліда 2 групи, особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи , 1 категорії , нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися , виходячи з наведених вище розмірів .

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на частину пяту статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту Міністрів України не означає, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що у 2010 р. відсутній будь-який нормативний акт , на підставі яких вимоги позивача на 2010 р. могли би бути задоволені , т.я. виплата позивачу сум у 2010 р. провадиться у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р.і №654 від 16.07.2008 р. ,оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту Міністрів України не означає, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиТобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії позивачу у розмірах, які йому були сплачені , не відповідають вимогам діючого законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що позивач до 25 серпня 2010 р. . з заявою про перерахунок пенсії не звертався ,

На підставі ст.45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суд приходить до висновку , що оскільки позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії 25.08.2010 р., тобто після 15 числа місяця , то перерахунок пенсії повинен бути проведений з першого числа місяця наступного місяцю звернення , тобто з 01 вересня 2010 р.

На виконання пункту 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 р.від 14 червня 2011 р. № 3491-6 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 06.07.2011 р. № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат , що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набула чинності з 23.07.2011 р. , відповідно до якої термін застосування ст. 39,50,51,52,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до 23.07.2011 р. у порядку та розмірах встановлених зазначеним Законом .

Тобто, з 23.07.2011 р. виплати пенсії громадянам відповідно до ст. 39,50,51,52,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадяться у порядку та розмірах , встановлених Кабінетом Міністрів України , виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 р.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача за період з 01.01.2010 р. , підлягають задоволенню тільки за період з 01.09.2010 р. по 22.07.2011 р.

Стосовно посилання відповідача на пропущення позивачем строку, встановленого ст. 99 КАС України, для звернення до суду з позовною заявою, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача по застосуванню шестимісячного строку звернення до суду, суд зауважує, що в даному випадку підлягають застосуванню вимоги ст. 46 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята ст.87 Закону України Про пенсійне забезпечення, відповідно до яких суми пенсії, не отриманні своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження та без застосування будь-якого строку давності.

Виходячи з наведених норм законодавства, суд вважає, що приписи ч. 2 ст. 99 КАС України щодо обмеження шестимісячним строком звернення до суду, до правовідносин, пов`язаних з забезпеченням відповідачем нарахування та виплати пенсії позивачу,не застосовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 87, 94, 99, 100, 158-163 КАС України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності інваліду 2 групи по захворюванням, звязаними з роботами з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії Управляння Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську Донецької області по відмові ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті пенсії відповідно до ст.ст. 49,50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . за період з 01 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р.

Зобовязати Управляння Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську Донецької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2 групи по захворюванням , повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 49,50 ч.4,54, 67,71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Резолютивна частина постанови оголошена 19 вересня 2011 року, повний текст постанови виготовлений 22 вересня 2011 року.

Суддя: