Справа № 2-а/679/114/2015
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/114/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

23 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання провести перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробіток від 02.08.2006 року №93.

Відповідно до постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.07.2015 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив, представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, загальний трудовий стаж ОСОБА_2 складає 40 років 10 місяців 26 днів. 27 березня 2012 року, після досягнення 60-річного віку, він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. При нарахуванні розміру пенсії не було враховано розмір заробітної плати з 28 квітня 1990 року до 31 січня 2000 року в ПРП «Хмельницькатоменергоремонт», в подальшому ВАТ «Атомремонт» згідно довідки про заробітну плату від 02.08.2006 року № 93.

21 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ у м.Нетішин із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати у ВАТ «Атомремонт» в період часу з 1992 року по 1996 рік. Проте листом від 05.05.2015 року за № 12/с-10 йому було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі отриманого доходу з 1992 року по 1996 рік у ВАТ «Атомремонт».

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки про заробіток для обчислення пенсії від 02.08.2006 року № 93, виданої ВАТ «Атомремонт», підтверджується факт нарахування заробітної плати ОСОБА_2 в період з 1992 року по 1996 рік. Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_3 показала, що в період роботи позивача у ВАТ «Атомремонт» вона працювала у вказаному підприємстві головним бухгалтером. Позивач звертався за видачею довідки про заробіток для обчислення пенсії за період з 1992 року по 1996 роки, яка йому була видана на підставі особових рахунків, підпис у довідці належить їй. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої інстанції також показала, що в період роботи позивача у ВАТ «Атомремонт» вона працювала на цьому з підприємстві, і продовжила працювати до 2005 року. На кожного працівника велись листи про розмір заробітної плати, які вносились в особову картку. В 1992 - 1996 роках всі особові картки працівників вона носила в управління Пенсійного фонду, де проводились перевірки про відповідність відрахувань, і зауважень не було. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що довідка, видана позивачу, є дійсною, відображає дійсний розмір заробітної плати позивача.

Листом управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва від 18.06.2012 року за № 7470/05 встановлено, що на запит відповідача від 07.06.2015 року за №4358/04 підтверджено те, що ВАТ «Атомремонт» зареєстроване в управлінні з 01.11.2005 року та станом на 18.06.2015 року підприємство не звітує та не знаходиться за юридичною адресою.

Проте можливість проведення з ВАТ «Атомремонт» зустрічної перевірки щодо достовірності виданих для перерахунку пенсії документів, в тому числі довідки ВАТ «Атомремонт» від 02.08.2006 року №93 про заробітну плату ОСОБА_2 за період з січня 1992 року по грудень 1996 року, не є підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки всі надані позивачем документи є належними, підписані посадовими особами ВАТ «Атомремонт», скріплені мокрою печаткою.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видач заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно ч. 1 абз. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством. Оскільки довідка про заробіток для обчислення пенсії від 02.08.2006 року № 93 є дійсною, у відповідача відсутні підстави для її неврахування при призначенні пенсії.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.