Справа № 2-а-1147/10
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-А-1147/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Толстой О.О. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з позовом на неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФУ), мотивуючи його тим, що він є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи, в звязку з чим отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), а також підвищення до пенсії інваліду війни ІІ групи на підставі Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі Закон N 3551-XII).

Посилаючись на те, що виплачувана державна і додаткова пенсії, а також підвищення до пенсії інваліду війни ІІ групи не відповідають розмірам, встановленим цими Законами, а відповідач відмовляється здійснити перерахунок, просив визнати незаконними бездіяльність відповідача в частині не нарахування державної та додаткової пенсії, а також підвищення до пенсії інваліду війни ІІ групи відповідно до Законів № 796-ХІІ та N 3551-XII за період з 01.12.2009 року по 30.09.2010 року та зобовязати УПФУ провести перерахунок та виплатити державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком 50 788 грн., додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком 4111 грн. 80 коп., а також підвищення до пенсії інваліду війни ІІ групи у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2761 грн. 20 коп. за період з 01.12.2009 року по 30.09.2010 року.

В своїх письмових запереченнях на позов відповідач вважав вимоги позивача безпідставними. Обґрунтовував свою позицію тим, позивачу пенсія як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія призначена із розмірів, визначених постановами КМУ № 530 від 28.05.2008 р., № 654 від 16.07.2008 р. Зазначав також, що має місце законодавча невизначеність порядку обчислення мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень, оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не може бути застосований в силу ч. 3 цієї статті. Вказував, що позивачу як інваліду війни ІІ групи підвищення до пенсії виплачується у відповідності до Закону N 3551-XII. Наголошував також на пропущення строку звернення до суду.

Позаяк предметом позову є нарахування та виплата основної та додаткової пенсії, в силу п. 2 ч. 1 ст.183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді від 12.11.2010 р. позов в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити дії з 01.12.2009 р. по 02.05.2010 р. було залишено без розгляду.

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин є підставою для висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, визнаний інвалідом IІ групи, внаслідок захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченнями, довідкою МСЕК.

Як пенсіонер позивач перебуває на обліку в УПФУ, отримує пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід IІ групи, розмір якої станом на 01.09.2010 року складає: 820 грн. - державна пенсія, 141 грн. 80 коп. - додаткова пенсія, 283 грн. 60 коп. підвищення інваліду війни IІ групи, які визначені на підставі постанов Кабінету Міністрів України, № 654 від 16.07.2008 р., № 530 від 28.05.2008 р., Закону N 3551-XII.

Позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок державної та додаткової пенсій, підвищення до пенсії у розмірах, встановлених статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ та ст. 13 Закону N 3551-XII, але в проведенні такого перерахунку пенсії йому було відмовлено листом від 28.09.2010 р.

Між тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по IІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до 1 категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІI групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.07 р., з 01 січня 2008 року наведені вище статті викладено в новій редакції, згідно якої особам, віднесеним до категорії 1, призначалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам IІ групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильської катастрофою, не може бути нижчими по ІІ групі інвалідності 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України ці зміни втратили свою чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп від 22.05.2008 р. про їх неконституційність .

Після 22.05.2008 р. дія статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ не зупинялась, вони змін не зазнавали, тобто були чинними і підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи конституційні норми пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві не могли бути застосованими розміри, встановлені постановами Кабінету Міністрів України.

Є помилковими посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону № 796-ХІІ, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки останній не наділений повноваженнями щодо встановлення розмірів пенсій, а зворотне свідчить про його втручання у сферу виключної компетенції законодавця всупереч Конституції України, про що зазначив Конституційний Суд України у п. 3.2 мотивувальної частини рішення від 08.09.2009 р. № 19-рп/2009.

Розрахунковою величиною для визначення державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених ст.ст. 50 і 54 Законом № 796-ХІІ, є мінімальна пенсія за віком, розмір якої, в силу ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка підлягає застосуванню за аналогією закону, був визначений на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімальної пенсії) для розрахунку пенсії позивачу, через відсутність іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, що не може впливати на реалізацію громадянином свого конституційного права на соціальний захист та його судовий захист, що випливає з ч. 4 ст. 8 КАСУ.

Наведене є підставою для висновку про те, що позивачу мав бути визначений розмір пенсії із розрахунку мінімальної пенсій за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не у розмірі мінімальних виплат, визначених постановами КМУ, тому відповідач незаконно відмовив позивачу у перерахунку.

Слід зазначити, що на протязі 2010 років розмір прожиткового мінімуму поетапно збільшувався, що випливає з положень Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік від 27.04.2010 року і складав: з 01 січня 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень (ст. 52 Закону).

Водночас, за приписами ч. 3 ст. 67 Законом № 796-ХІІ (у редакції Закону 231-V від 05.10.06 р.), яка набула чинності з 31.10.06 р., у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є і встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок має здійснюватися з дня встановлення цього мінімуму.

Вимоги позивача щодо проведення перерахунку і виплат підвищення до пенсії як інваліду війни II групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, задоволенню не підлягають з таких підстав.

Статтею 13 Закону N 3551-XII ( в редакції від 05.10.2005 р.) встановлено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В період заявлених позовних вимог позивач отримував підвищення до пенсії як інвалід війни в травні-червні 2010 р. - 282 грн. 40коп. ( 706 грн. х 40% ); в липні-вересні 2010 р. - 283 грн. 60 коп. (709 грн. х 40% ); в жовтні 2010 р. 289 грн. 20 коп. (723 грн. х 40% ), тобто у розмірах, визначених Законом N 3551-XII, що свідчить про відповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також виходить з того, що вимоги про встановлення обовязку УПФУ здійснити перерахунок і виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не вправі перебирати на себе функцію державного органу, якому такі повноваження надані законом.

Однак виходячи зі змісту позову, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, визнавши протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку і виплати позивачу пенсії з дотриманням вимог статей 50 і 54 Закону № 796-ХІІ, зобовязавши здійснити такий перерахунок і виплати, з врахуванням раніше отриманих сум, державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 03.05.2010 року по 29.11.2010 року, тобто по день винесення судом рішення у справі, з мотивів зазначених вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,19, 22,46 Конституції України, ст.ст. 49, 50,54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.ст. 8-11, 71, 94, 160-163, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, із розмірів, встановлених статтями 50 і 54 Закону України № 796- XІІ "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

2. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова, 34 м. Путивль Сумської області) здійснити ОСОБА_1 (Іден. номер НОМЕР_1) перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсій як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду ІІ групи по захворюванню щодо якого встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, із розміру державної пенсії - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі України Про Державний бюджет України на 2010 рік, починаючи з 03 травня 2010 року по 29 листопада 2010 року.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2