Справа № 2-а-1070/10
Суддя: Жмака В. Г.
Дата ухвалення: 2012-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1070/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Жмаки В. Г.,

суддів - Попруги С. В., Собина О. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області на постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та зобов»язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік ОСОБА_2, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у меншому розмірі ніж це передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Зобов»язано управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області нарахувати ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 605 грн.00 коп. та провести виплату з урахуванням раніше виплаченої у 2009 році суми щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 2925 грн.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду частковій зміні з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, користується правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі відповідно до ст.48 названого Закону має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат .

Відповідач виплатив позивачеві у 2009 році на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 100 грн.00 коп.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розміри щорічної грошової допомоги на оздоровлення встановлені зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України не відповідають розмірам цих виплат встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому , виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, при визначенні розміру спірних виплат відповідач повинен керуватися ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи «, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат ( розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати).

Підпунктом 11 пункту 28 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України « від 28 грудня 2007 року текст ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладений в такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім»ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов»язана із Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу П Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно зі ст.147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України .

Відповідно до ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов»язковим та території України , остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до до ч.2 ст.152 Конституції України законі, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України «, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність .

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України .

Таким чином, висновок суду щодо неправомірності дій відповідача по виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2009 році є обґрунтованим, оскільки на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2009, внесення змін у ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було визнано неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008р.

Крім того, ні Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» , ні у інший , передбачений законом спосіб, щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати при реалізації положень ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія названої норми права не обмежувалась

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС судом обґрунтовано до уваги не взято, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині визначення конкретних сум до стягнення. Відповідно до статей 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанцій повинен був визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача діяти відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити конкретні суми, визначивши їх у невірному розмірі.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи , але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвалена у справі постанова підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.2 ч.1 ст.198, ст.ст.201, 205, 207 КАС України, Законом України „Про внесення змін до розділу ХІІ „Прикінцеві положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатам», колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області задовольнити частково.

Постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та зобов»язання вчинити певні дії, змінити виключивши з мотивувальної та резолютивної частин суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -