Справа № 2а-3816/11/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2011 р. Справа № 2a-3816/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Богусевич А.С.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: державної податкової інспекції в Косівському районі

до відповідача: ФОП - ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 470,88 грн,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2011 року державна податкова інспекція в Косівському районі (надалі- позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ФОП - ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 470,88 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом зі сплати єдиного податку в сумі 470,88 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, наявними в матеріалах справи, своїм правом на подання заперечення на адміністративний позов не скористався, не повідомив суд про причини неприбуття та не направив жодних заяв про відкладення справи чи проведення судового розгляду без його участі.

Відповідно до вимог статті 128 КАС України повторне неприбуття в судове засідання без поважних причин відповідача чи його представника або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши подані докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковим кодексом України визначені види податків та зборів, які є обовязковими до сплати на усій території України. Згідно підпункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, та відповідно до вимог статті 36 Податкового кодексу є податковим обовязком. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

В пункті 3 частини 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування визначено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Указом Президента України №727/98 від 03.07.1998 року Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва передбачено, що суб'єкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку та сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами платниками податків визнаються юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Судом встановлено, що відповідач як фізична особа-підприємець зареєстрований Косівською районною державною адміністрацією та взятий на облік у ДПІ як платник податків 31.07.2008 року. Згідно із поданою ним заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 24.02.2010 року відповідача переведено на спрощену систему оподаткування із сплати єдиного податку. Відповідно до обраного виду діяльності (торгівля деревяними та шкіряними виробами, торгово-посередницька діяльність) та встановленого Косівською районною радою переліку ставок єдиного податку, він зобовязаний сплачувати єдиний податок не пізніше кожного 20 числа місяця за наступний місяць в розмірі 80 гривень. Згідно зворотнього боку облікової картки платника податків станом на 31.12.2010 року за відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку в сумі 470,88 гривень.

Податкове зобов'язання це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (пункт 1.2. статті 1 даного Закону).

Податковий борг це податкове зобовязання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання (стаття 1 згаданого Закону).

Підпунктом 6.2.1 п.6.2 Закону передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобовязань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення (абз. 2 п.п.6.2.2).

Як встановлено з матеріалів справи позивачем вжиті заходи щодо вручення відповідачу першої податкової вимоги за № 1/1150 від 01.07.2010 р. на суму 70,88 грн. та другої податкової вимоги за № 2/1307 від 08.08.2010 року на суму 150,88 грн.

Відповідно до вимог статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти та майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем нарощено податкове зобов"язання по єдиному податку в сумі 470,88 гривень, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника станом на 31.12.2010 року та іншими матеріалами справи.

Доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, податковий борг відповідачем не погашено, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості в сумі 470,88 гривень за рахунок будь-яких готівкових коштів, що належать відповідачу, в тому числі, які розміщені на рахунках відкритих у банківських установах.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ФОП - ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1), с. Річка, Косівський район, Івано-Франківська область, 78643 в доход Державного бюджету України заборгованість в сумі 470,88 грн. (чотириста сімдесят гривень вісімдесят вісім копійок) за рахунок будь-яких готівкових коштів, що належать відповідачу, в тому числі, які розміщені на рахунках відкритих у банківських установах.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 19.12.2011 року.