Справа № 0870/8803/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Київ К/800/61848/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці № 112030000/2012/000143/1 від 27.04.2012 року про визначення митної вартості товарів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року, в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.10.2011 року між ВАТ "Запоріжсталь" та компанією "Cargowest Limited" (Нова Зеландія) було укладено контракт купівлі-продажу № ВП.1323.37515.11.92И (далі - контракт), відповідно до якого компанія "Cargowest Limited" взяла на себе зобов'язання передати у власність покупця ВАТ "Запоріжсталь", а покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених у специфікаціях до контракту вугілля (далі - товар) для приготування пиловугільного палива та вдування в доменні печі.

На виконання умов контракту компанія "Cargowest Limited" у квітні 2012 року поставила на умовах DAF - кордон Росії/України (згідно "Інкотермс-2000") на ВАТ "Запоріжсталь" вугілля кам'яне бітумінозне марки ССОМСШ 0-50 MM за ціною 144 долари США за тонну.

При митному оформленні вказаного товару, який надійшов на адресу ВАТ "Запоріжсталь" за контрактом від компанії "Cargowest Limited", до Запорізької митниці комбінатом була подана ВМД № 112030000/2012/012489 від 26.04.2012 р. для митного оформлення вантажу у режимі "Імпорт". Митна вартість товару була визначена декларантом відповідно до вимог ст. ст.266, 267 Митного Кодексу України у розмірі відповідно до ціни угоди (метод визначення митної вартості № 1), а саме вугілля кам'яне бітумінозне марки ССОМСШ0-50мм за ціною 144 дол. США за тонну, виходячи з ціни, встановленої сторонами у Контракті (специфікація № 6 до Контракту) на умовах поставки DAF - кордон Російська Федерація/України, станція прикордонного переходу Соловій/Тополі згідно "Інкотермс-2000".

Відповідач, при здійснені митного оформлення товару, на підставі п. 11 Порядку № 1766 витребував від декларанта ряд додаткових документів для визначення митної вартості, а саме:

- сертифікат про походження товару;

- відповідну бухгалтерську документацію;

- копії первинних бухгалтерських документів згідно з якими товар було знято з обліку/балансу, випущено зі складу, видаткові накладні тощо;

- інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів за власним бажанням декларанта.

Витребувавши додаткові документи та не отримавши їх, Запорізька митниця самостійно здійснила митну оцінку вартості товарів за резервним методом, про що було видане рішення про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) №112030000/2012/000143/1 від 27.04.2012 р.

Керуючись положеннями Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого Наказом Державної митної служби України №230 від 17.03.2008 р., у зв'язку з виникненням потреби в уточненні митної вартості товару, заявленої за ВМД №112030000/2012/012489 від 26.04.2012 р. ВАТ "Запоріжсталь" звернулось листом № 95/2034815 від 27.04.2012 р. до Запорізької митниці з проханням надати дозвіл на випуск товару під гарантійне зобов'язання у вигляді сплати до державного бюджету України суми податків та зборів згідно з митною вартістю товару, визначеною митним органом.

27.04.2012 р. Запорізька митниця прийняла рішення № 07-02-10-24/5180 щодо можливості випуску товарів, які імпортовані за контрактом № ВП.1323.37515.11.92И під гарантійні зобов'язання - сплата до державного бюджету суми податків і зборів (обов'язкових) платежів, згідно з митною вартістю товарів, визначених за Рішенням №112030000/2012/000143/2 від 27.04.2012 р.

04.07.2012 р. листом № 95/2052651 ВАТ "Запоріжсталь" звернулось з проханням до Запорізької митниці переглянути рішення про здійснення митної оцінки товару та застосувати митну вартість за методом № 1 і у разі прийняття рішення про застосування митної вартості визначеної декларантом, повернути надмірно сплачені податки та збори.

Відповідач листом №07-02-10-24/7094 від 10.07.2012 р. про (неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом) повідомив, що ВАТ "Запоріжсталь" не надано документи, які були витребувані митницею на момент прийняття рішення про визначення митної вартості, у зв'язку з чим, застосування заявленої декларантом митної вартості не є можливим.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, у відповідності до ст. 259 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Ст. 266 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою КМУ від 09.04.2008 № 339 (був чинний на момент оформлення вантажу), контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється відповідно до ст. 41 Митного кодексу України шляхом:

1) проведення: перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим Постановою КМУ від 20.12.2006 №1766; усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на митну вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості;

2) співставлення рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

3) застосування інших передбачених Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи форм контролю.

Послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення передбаченого цим пунктом контролю та оформлення результатів такого контролю визначається Держмитслужбою.

Тобто, митниця, у разі виникнення сумнівів щодо рівня заявленої митної вартості, має право витребувати у декларанта додаткові документи, що є її правом, здійсненим у межах повноважень.

Згідно з пунктом 11 Порядку декларування для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Аналіз наведених норм, а також Порядку здійснення контролю та Порядку декларування дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Порядком здійснення контролю передбачено, що послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення митного контролю і митного оформлення товарів визначається ДМСУ.

Відповідно до пункту 3 наказу ДМСУ від 24.06.2009 року № 602, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.07.2009 року №669/16685, яким затверджено порядок роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, передбачено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та прийнятті рішень як джерело інформації використовуються спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси електронно-автоматизованої інформаційної системи ДМСУ (ЄАІС ДМСУ).

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що наявність в ЄАІС ДМСУ інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для виникнення сумнівів у митного органу щодо митної вартості товару та витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Враховуючи наявну у Єдиній автоматизованій системі Державної митної служби України інформацію про те, що вартість аналогічного товару перевищує заявлений декларантом рівень митної вартості, у митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару.

За таких обставин, митний орган обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи, перелічені у пункті 11 Порядку.

У зв'язку з ненаданням витребуваних додаткових документів, митним органом було правомірно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару з обґрунтуванням неможливості застосування попередніх методів.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" відхилити, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: