Справа № 2-а-1337/11
Суддя: Пономаренко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1337/11
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

15 серпня 2011 року

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Пономаренко В.Д. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, мотивуючи позов тим, що у відповідності до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року позивач є учасником бойових дій в Афганістані і наділений державою пільгами, компенсаціями і гарантіями, встановленими даним Законом, у зв'язку з чим перебуваю на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області. Законом України Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року статтю 12 доповнено частиною пятою такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком". Ці зміни до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" набрали чинності 01.01.1999р. та діють на сьогоднішній час. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно зі ст. 28 З.У. Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до змін, внесених Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007р. №107-VI до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ч.5 п.22 ст.12 була викладена у наступній редакції: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України . Зміни внесені 28.12.2007 року до ст. 12 З.У. Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувизнані неконституційними згідно з рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008р. N 10-рп/2008. У п.5.4. Рішення Конституційного Суду України встановлено, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними, мають використовуватися окремі закони. Згідно ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", я як учасник бойових дій, маю право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Однак протягом 2005-2010 років позивач отримував таку допомогу в значно менших розмірах, ніж це передбачено вищевказаною нормою закону.

Така допомога була встановлена та виплачена в розмірах встановлених З.У. Про державний бюджетна відповідний рік та Постановами Кабінету Міністрів України.

Ст. 22 Конституції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, неможливість їх скасування, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а Рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, відповідач порушив мої, гарантовані Конституцією України та ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними. Відповідач зобовязаний був керуватись Конституцією України як законом прямої дії та здійснити нарахування та виплати належної позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком у відповідні роки за період 2005 2010р.р.

В свою чергу, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином недоплата відповідачем належної позивачу допомоги у розмірі, передбаченому Законом є незаконною і такою, що суперечить Конституції України.

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено ст.ст. 8, 22 Конституції України, які є нормами прямої дії, не можливе застосування в даному випадку норми закону, яка зменшує розмір допомоги, на яку позивач має право як учасник бойових дій.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами застосуванню підлягає саме ст. 12 З.У. „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 25 грудня 1998 року.

Законні права позивача були обмежені шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно правових актів вищої сили. Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про належні позивачу, як учаснику бойових дій, виплати допомоги останього повідомлено не було. У звязку з тим, що мій матеріальний стан важкий, позивач не мав змоги купувати літературу, де офіційно публікуються закони та нормативно-правові акти. Тому не знав про рішення Конституційного Суду, про те, що його права порушуються. Так, вважав, що відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, який представляє державу не може діяти всупереч закону та виплачує грошову допомогу до 5 травня у законному розмірі. Так, позивач не відмовлявся від надання даної допомоги, отримував її частку, яку відповідач виплачував в порушення Конституції та Законів України, інтересу до належних мені сум грошової допомоги не втратив. Про те, що права позивача порушені дізнався тоді, коли масово стали обговорювати та висвітлювати в пресі.

В звязку з зазначеними обставинами позивачем було пропущено строк звернення до суду. Вважає ці обставини поважними причинами пропуску такого строку і просить поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

Керуючись ст.ст.11, ч. 2 ст. 99, ч.1 ст. 100, 107, 183-2 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Відкрити скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, починаючи з 2005 року по 2010 рік .

Направити відповідачеві копію адміністративного позову з копіями доданих до нього матеріалів та запропонувати у десятиденний строк з дня одержання ухвали та копій документів подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Оскільки справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, то заперечення проти позову чи заява про визнання позову мають бути подані безпосередньо до канцелярії суду.

У разі, якщо до суду не надійде заперечення відповідача, то справа буде розглянута в порядку скороченого провадження протягом трьох днів з дня закінчення десятиденного строку, передбаченого ч.3 ст.183-2 КАС України.

Справа розглядатиметься суддею одноособово в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Д.Пономаренко