Справа № 2-а-554/10
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-а-554/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої судді Омелюх В.М., при секретарі - Ращик П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недорахування та невиплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протиправними та незаконними, та такими, що привели до порушення права на отримання соціальної допомоги, перерахування та стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання здійснити перерахунок неотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 27 жовтня 2010 року звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання недорахування та невиплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протиправними та незаконними, та такими, що привели до порушення права на отримання соціальної допомоги, перерахування та стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання здійснити перерахунок неотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що у неї у 2007 році народилась донька Яна, в зв'язку з народженням якої вона перебувала за місцем роботи у відпустці по догляду за дитиною до виконання їй трирічного віку та на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації, яким їй була призначена та виплачувалася у період з червня 2007 року і по квітень 2010 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, що не відповідають вимогам рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6- рп/2007, яким встановлено, що відповідач при нарахуванні допомоги повинен керуватися положеннями ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", згідно якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, розмір якого встановлено діючим законодавством. Оскільки за зазначений період відповідачем державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не виплачувалась їй у розмірі прожиткового мінімуму, а виплачувалась у значно меншому розмірі, що спричинило недоплату державної допомоги в сумі 14 630 гривень, змушена звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав. Вважає, що не пропустила строк звернення до суду з даним позовом, оскільки про те, що порушено її права, вона дізналась лише у вересні 2010 року, коли отримала довідку про розмір нарахованих виплат.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що після її звернення за отриманням державної допомоги в період відпустки по догляду за дитиною отримувала від відповідача повідомлення про розмір призначеної допомоги по догляду за дитиною, а у 2008 році зверталася до відповідача з приводу перерахунку призначеної їй державної допомоги, оскільки їй стало відомо про те, що її розмір повинен бути не меншим встановленого прожиткового мінімуму для дитини до шести років, але відповідачем їй було відмовлено в здійснені відповідного перерахунку.

Представник відповідача - управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації у судовому засіданні позов не визнав та заявив клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки на день звернення з позовом до суду позивачкою пропущено встановлений ст.99 КАС України шести місячний строк для звернення особи з позовом до суду за захистом прав, свобод та інтересів, при цьому позивачкою не надано жодних доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку на звернення з даним позовом до суду.

Суд, заслухавши думку позивачки, яка заперечувала проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, що є чинною на день звернення позивача з позовом до суду, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що свідчить про те, що чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

На підставі ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі, але такого клопотання позивачкою до суду не подано, оскільки вона вважає, що звернулася до суду у визначений ст.99 КАС України річний строк з дня коли дізналася про порушення свого права. В той же час суд приходить до висновку, що будь-які обєктивні чи субєктивні причини не позбавляли позивачку можливості звернутися з позовом до суду у визначені законом строки, якщо вона вважала, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються її права та охоронювані права, свободи чи інтереси, так як позивачці було достовірно відомо про те, що вона має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до виконання їй трирічного віку в іншому розмірі, ніж нараховував та виплачував відповідач, оскільки отримувала її щомісячно та була повідомлена відповідачем про її розмір після призначення такої допомоги, тому повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів не у вересні 2010 року. Більш того, позивачка про порушення своїх прав дізналась в 2008 році, про що повідомила в судовому засіданні, та зверталась до відповідача стосовно здійснення перерахунку зазначеної державної допомоги, але їй було відмовлено в цьому, але не дивлячись на це вона не подала протягом шести місяців з дня порушення її права позову до суду, а виплата такої державної допомоги взагалі була закінчена в квітні 2010 року тому не можуть бути прийняті доводи позивачки про те, що про порушення своїх прав вона дізналася за місяць до звернення з позовом до суду.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у відповідності зі ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строку встановленого законом підлягає залишенню без розгляду, оскільки позивачкою не заявлено клопотання про поновлення строку звернення з позовом до суду та відсутні будь-які встановлені законом підстави для його поновлення.

На підставі викладеного керуючись ст.99, 100, 102, 160,165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недорахування та невиплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протиправними та незаконними, та такими, що привели до порушення права на отримання соціальної допомоги, перерахування та стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязання здійснити перерахунок неотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Головуюча: суддя