Справа № 2а-782/11/1370
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2011 р. № 2а-782/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

з участю секретаря судового засідання Новосада В.М.

представників:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Мостиському районі Львівської області до Міського комунального підприємства (надалі МКП) «Житловик»про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

ДПІ у Мостиському районі Львівської області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до МКП «Житловик»про стягнення податкового боргу про стягнення податкового боргу в розмірі 110980 грн. 08 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов задовольнити повністю.

Представники відповідача позов визнали.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

МКП «Житловик»зареєстровано Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області 03.02.2003 року, що підтверджується Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідач взятий на облік платника податків 07.02.2003 року за № про що свідчить довідка від 17.01.2011 року за №709, видана ДПІ у Мостиському районі Львівської області.

Податковий борг товариства, як зазначено в позовній заяві, становить 110980 грн. 08 коп.

Даний податковий борг виник із заборгованості:

- по сплаті податкового зобовязання з податку на додану вартість, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за липень 2010 року суму 14614 грн. 00 коп., за серпень 2010 року на суму 14760 грн. 00 коп., за вересень 2010 року на суму 21717 грн. 00 коп., за жовтень 2010 року на суму 15574 грн. 00 коп., за листопад 2010 року на суму 14730 грн. 00 коп., рішенням про розстрочення податкових зобовязань від 31.05.2010 року та договором на розстрочення податкових зобовязань від 31.05.2010 року за №5/24 на загальну суму 12312 грн. 21 коп.; податковими повідомленнями-рішеннями за №/0 від 11.08.2010 року на суму 1219 грн. 29 коп., за №/0 від 11.08.2010 року на суму 1308 грн. 89 коп., за №/0 від 05.11.2010 року на суму 800 грн. 09 коп., за №/0 від 05.11.2010 року на суму 3057 грн. 55 коп., за №/0 від 15.12.2010 року на суму 2963 грн. 19 коп., за №/0 від 22.09.2010 року, за №/0 від 22.09.2010 року на суму 686 грн. 01 коп., за №/0 від 22.09.2010 року на суму 246 грн. 80 коп.

Окрім того, підприємству нараховано пеню в розмірі 1656 грн. 31 коп.

На виконання положень ст.6,8 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (із наступними змінами і доповненнями) інспекцією було надіслано відповідачеві першу податкову вимогу від 02.12.2009 року за №1/94 на суму 4502 грн. 00 коп., яка була вручена уповноваженій особі відповідача.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив у строк 30 днів, визначений підп. „б підп.6.2.3 п.6.2 ст.6 цього ж Закону, у повному обсязі суму податкового боргу органом державної податкової інспекції було надіслано платнику податків другу податкову вимогу від 11.01.2010 року за №2/7 на суму 16778 грн. 01 коп.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ (чинного на момент виникнення податкового боргу), податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до абз.1 п.5.1 ст.5 цього Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно з підп.5.2.1 п.5.2 ст.5 даного Закону, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (процедура адміністративного оскарження).

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про систему оподаткування платниками податків, зборів є юридичні та фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України „Про систему оподаткування одним із обовязків платників податків є обовязок сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно з ч.1 підп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною 2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1 п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено, не надано доказів в спростування вимог позивача.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Житловик»(), що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, в користь Державного бюджету України 110980 грн. 08 коп. податкового боргу.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 лютого 2011 року.

Суддя В.Я.Мартинюк