Справа № 2а-3043/09/0770
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2012-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-3043/09/0770
Ряд стат. звіту № 2.29
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

при секретарі судового засідання Скуби В.І.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області не зявився;

представника відповідача Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області ОСОБА_2;

представника третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Малого приватного підприємства «Карпати» до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Закарпатської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання протиправними дій та бездіяльності, -,

в с т а н о в и в:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 22 серпня 2012 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 31 серпня 2012 року.

Мале приватне підприємство «Карпати» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської районної державної адміністрації, Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Закарпатської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», якою просить: 1) визнати протиправними дії Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області щодо віднесення земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця, Ужгородського району до земель рекреаційного призначення; 2) визнати протиправною бездіяльність Ужгородської районної державної адміністрації щодо невжиття заходів стосовно визначення реального статусу земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця, Ужгородського району; 3) зобовязати Ужгородську районну державну адміністрацію визначити реальне цільове призначення земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця, Ужгородського району як земель водного призначення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Відповідно до договору № 2 від 08 серпня 1996 року Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області надала МПП «Карпати» в тимчасове користування строком на 25 років землю площею 36,9 га за межами населеного пункту с. Оріховиця для відновлення зони відпочинку та розведення риби. Пунктами 6, 7 та 8 Розпорядження голови Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30 квітня 2003 року № 217, з 01 січня 2004 року припинено дію договору оренди тимчасового користування земельною ділянкою терміном на 25 років від 08 серпня 1996 року № 2, що укладений між МПП «Карпати» та Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Одночасно вказаним розпорядженням МПП «Карпати» з 01 січня 2004 року надано в оренду терміном на 50 років земельну ділянку площею 36.9 га, яка є у тимчасовому користуванні підприємства, для відновлення зони відпочинку та розведення риби. В процесі збору документів з метою укладення договору оренди виявилося, що земельна ділянка, якою МПП «Карпати» користується відповідно до договору № 2, відділом земельних ресурсів в Ужгородському районі Закарпатської області незаконно віднесена до земель рекреаційного призначення.

Відповідачем Управлінням держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області надано суду письмове заперечення проти позову, відповідно до якого позовні вимоги заперечуються повністю, зокрема відповідач вказав на те, що ще у 80-ті роки ця земельна ділянка була відведена під будівництво ставка та створення зони відпочинку для жителів міста Ужгорода. У звязку з цим даний обєкт було внесено до обліку як установу рекреаційного призначення. В судовому засіданні представник Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області додатково пояснив суду, що крім вищевказаного підставою для віднесення спірної земельної ділянки розміром 36,9 га до земель рекреаційного призначення стало рішення третьої сесії двадцять другого скликання Оноківської сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 01 червня 1995 року, відповідно до якого остання надала позивачеві в довгострокове користування строком на 25 років на умовах оренди земельні угіддя 36,9 га в зоні відпочинку «Оріховецьке озеро» для відновлення зони відпочинку і розведення риби. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Під час судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, що наведенні у позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідачів в судових засіданнях, в яких приймали участь, позовні вимоги заперечили повністю з мотивів, що викладені в письмових запереченнях Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області, а також в додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Під час судового розгляду встановлено, що 24 травня 1995 року позивач звернувся до Оноківської сільської ради народних депутатів із заявою про надання в оренду строком на 50 років зони відпочинку «Оріховиця» для відновлення відпочинку, розведення водоплавної птиці та риби (а.с. 53).

За результатами розгляду вищевказаної заяви рішенням третьої сесії двадцять другого скликання Оноківської сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 01 червня 1995 року позивачеві було надано в довгострокове користування строком на 25 років на умовах оренди земельні угіддя 36,9 га в зоні відпочинку «Оріховецьке озеро», а саме: 1,1 га камянисті місця; 2,6 га чагарники; 0,6 га дороги; 32,6 водне дзеркало. Відповідно до вказаного рішення земельні угіддя надавалися для відновлення зони відпочинку і розведення риби (а.с. 128).

Відповідно до вищевказаного рішення Оноківської сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 01 червня 1995 року між позивачем та Оноківською сільською радою народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області 08 серпня 1996 року був укладений договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) загальною площею 36,9 гектарів (а.с. 7).

Відповідно до розпорядження голови Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30 квітня 2003 року за № 217 «Про надання земельних ділянок в оренду» з 01 січня 2004 року дію договору оренди тимчасового користування земельною ділянкою терміном на 25 років від 08 серпня 1996 року № 2, що укладений між позивачем та Оноківською сільською радою припинено (а.с. 12).

Цим же розпорядженням позивачеві надано в оренду терміном на 50 років з 01 січня 2004 року земельну ділянку площею 36,9 га, яка є у тимчасовому користуванні позивача, для відновлення зони відпочинку та розведення риби (а.с. 12).

Відповідно до довідки форми 6-зем, яка надана представником Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області під час судового розгляду, за позивачем рахується 36,9 га земель рекреаційного значення (а.с. 61).

Під час судового розгляду як представник Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, так і представник Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області повідомили суд, що спірна земельна ділянка була віднесена до рекреаційного призначення на підставі рішення Президії Верховної Ради Української РСР від 1978 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки в с. Оріховиця (урочище «Оріховецьке озеро») під будівництво бази відпочинку комунальному підприємству міста Ужгорода».

Відповідно до листа відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі від 27 лютого 2008 року за № 241/01-19 в архіві відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі рішення Президії Верховної Ради Української РСР від 1978 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки в с. Оріховиця (урочище «Оріховецьке озеро») під будівництво бази відпочинку комунальному підприємству міста Ужгорода» відсутнє (а.с. 16).

Аналогічну інформацію щодо відсутності рішення Президії Верховної Ради Української РСР від 1978 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки в с. Оріховиця (урочище «Оріховецьке озеро») надали Державний архів Закарпатської області, архівний відділ Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, а також Центральний Державний архів вищих органів влади та управління України (а.с.а.с. 17-19).

На запит Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року, що адресований Ужгородському міському голові щодо наявності чи відсутності даних про затвердження проекту відведення земельної ділянки в с. Оріховиця (урочище «Оріховецьке озеро») під будівництво бази відпочинку комунальному підприємству міста Ужгорода (а.с. 120) отримана відповідь Ужгородського міського голови від 11 липня 2012 року за № 869/02-20 (а.с. 144), якою останній повідомляє суд, що даних про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальному підприємству міста Ужгорода під будівництво бази відпочинку в с. Оріховиця відсутні.

На запит Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року, що адресований Центральному Державному архіву вищих органів влади та управління України щодо наявності чи відсутності Указу (Постанови) Верховної Ради (Президії Верховної Ради) Української РСР, України щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки в с. Оріховиця (урочище «Оріховецьке озеро») під будівництво бази відпочинку комунальному підприємству міста Ужгорода, що могли бути прийняті в період з 1977 року по серпень 1996 року (а.с. 120), була отримана відповідь про відсутність прийнятих рішень (а.с. 142).

Після отримання вищевказаної інформації представник відповідача Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області вказав суду на те, що спірна земельна ділянка розміром 36,9 га була внесена по обліку як установа рекреаційного призначення саме на підставі рішення третьої сесії двадцять другого скликання Оноківської сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 01 червня 1995 року.

Згідно зі статтею 2 Земельного кодексу України, що діяв на час надання спірної земельної ділянки в оренду, відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на: 1) землі сільськогосподарського призначення; 2) землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів); 3) землі промисловості, транспорту, звязку, оборони та іншого призначення; 4) землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; 5) землі лісового фонду; 6) землі водного фонду; 7) землі запасу. Віднесення земель до категорій провадиться відповідно до їх цільового призначення. Переведення земель з однієї категорії до іншої здійснюється у разі зміни цільового призначення цих земель. Віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення обєктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення. Отже рішення про віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої повинно передувати рішенню про передачу цих земель у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 71 частини 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у даній справі - Управлінням держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області не надано суду доказів, які б свідчили про правомірність віднесення спірної земельної ділянки до відповідної категорії, зокрема до рекреаційного призначення. Таких доказів не було здобуто й під час судового розгляду. Тобто у суду відсутнє рішення відповідного органу на підставі якого Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області віднесло спірну земельну ділянку до земель рекреаційного призначення.

Рішення третьої сесії двадцять другого скликання Оноківської сільської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 01 червня 1995 року про надання в оренду землі позивачеві не є рішенням, яким віднесено надану в оренду земельну ділянку до земель рекреаційного призначення.

За таких обставин позовну заяву Малого приватного підприємства «Карпати» до Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області про визнання протиправним дій Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області щодо віднесення земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця Ужгородського району Закарпатської області до земель рекреаційного призначення слід визнати протиправними.

Відповідно до статті 20 частин 1 та 2 ЗК України, що діяв під час прийняття головою Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області розпорядження від 30 квітня 2003 року за № 217 «Про надання земельних ділянок в оренду» віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення. З аналізу вказаної норми вбачається, що для зміни цільового призначення земель необхідна ініціатива користувача (власника) земельної ділянки.

Отже Ужгородська районна державна адміністрація Закарпатської області діяла правомірно, а відтак у задоволенні позовної заяви в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Ужгородської районної державної адміністрації щодо невжиття заходів стосовно визначення реального статусу земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця, Ужгородського район та зобовязання Ужгородську районну державну адміністрацію визначити реальне цільове призначення земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця, Ужгородського району як земель водного призначення слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 71, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Малого приватного підприємства «Карпати» до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Закарпатської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління держкомзему в Ужгородському районі Закарпатської області щодо віднесення земельної ділянки площею 36,9 га в с. Оріховиця Ужгородського району Закарпатської області до земель рекреаційного призначення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гаврилко С.Є.