Справа № 2а-240/10/2470
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 серпня 2011 р. м. Чернівці Справа № 2а-240/10/2470

12 год. 30 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Огородника А.П., < Текст > при секретарі судового засідання Григорійчуку Я.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Прокурора Герцаївського району Чернівецької області в інтересах держави в особі Герцаївського відділення Новоселицької міжрайонної Державної податкової інспекції

до ОСОБА_1 < Відповідач2(назва) >

про стягнення заборгованості по сплаті податку на додану вартість в розмірі 53781,22 грн.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 05.08.2011р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Про час складення постанови у повному обсязі повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ст. 167 КАС України.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням зміни позовних вимог) про стягнення з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) на користь державного бюджету, заборгованість по сплаті податку на додану вартість в розмірі 53781,22 грн., в тому числі:

- 53323,00 грн. згідно рішення №826/00/0 від 16.10.2009р.;

- 394,42 грн. згідно рішення № НОМЕР_2 від 31.08.2009р.;

- пеня 63,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Позивач мотивує свої вимоги наступним.

Порушення, щодо заниження податку на додану вартість в сумі 33962,00грн. виникло внаслідок віднесення ПП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту податок на додану вартість всього на суму 42020 грн. з придбаних паливно-мастильних матеріалів, по яких відсутнє утвердження використання в оподатковуваних операціях та господарській діяльності.

В ході перевірки проведення господарських операцій з метою отримання прибутку позивач зробив висновок про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, відсутність трудових ресурсів та необхідних машин, механізмів та обладнання для виконання укладених угод, відсутність складських приміщень і транспортних засобів, а отже про відсутність підтвердження факту використання ПММ в здійсненні господарської діяльності.

Крім цього, в ході перевірки позивач встановив, що ПП ОСОБА_1 в порушення пп.7.8.1, 7.8.2 п.7.8 ст.7 Закону №168, пп. 4.1.4 (б) п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000 р. (далі - Закон №2181) податкові декларації з податку на додану вартість за квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад 2008р.та січень, квітень, травень 2009р. (9 періодів) не подавав, а за червень, вересень, грудень 2008р. та березень, червень 2009р. вони подані з порушенням термінів (5 періодів).

Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з"явився, про причини не повідомив, заперечень не надав.

По причині неявки відповідача розгляд справи неодноразово відкладався.

Провадження у справі зупинялось до набрання законної сили судовим рішенням в справі №2а-1036/10/2470.

Чернівецьким окружним адміністративного судом прийнято рішення у справі №2а-1036/10/2470 про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №826/00/0 від 16.03.2009р. за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької міжрайонної державної податкової інспекції.

Суд, встановив, що докази в справах одні і ті ж, обставини, на які посилаються сторони, в обох справах одинакові. Вимоги по справі №2а-1036/10/2470 є зустрічними до вимог даної справи. В обох справах первинним є податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафних санкцій, прийняте на підставі акту планової виїзної документальної перевірки №824/17 від 28.09.2009р., на підставі якого виник податковий борг.

Зважаючи на неодноразову неявку у судове засідання відповідача та враховуючи що він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання суд вважає за можливе справу розглянути без його участі за наявних у справі матеріалів. < Зявився > < Текст >

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників судового засідання, суд,-

встановив:

Податковими повідомленнями-рішеннями №826/00/0 від 16.10.2009 року на суму 53323,00 грн. та № НОМЕР_2 від 31.08.2009р. на суму 394,42 грн. відповідачу визначені до сплати суми податку на додану вартісь та суми штрафів по цьому податку.

Оскільки рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №2а-1036/10/2470 встановлені обставини, пов"язані з прийняттям податкового повідомлення-рішення, то суд вважає за можливе на підставі ч.1 ст. 72 КАС України обставини щодо нарахування податкового боргу по податковому повідомленню-рішенню №826/00/0 від 16.03.2009р. не доказувати при розгляді цієї справи.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №2а-1036/10/2470 суд залишив без змін податкове повідомлення - рішення №826/00/0 від 16.10.2009 року про донарахування ПДВ в сумі 33962,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 19361,00грн., всього на загальну суму 53323,00грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.04.2011р. постанова Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №2а-1036/10/2470 залишена без змін.

Станом на день подання позову за відповідачем рахується сума податкового боргу, яка узгоджена та не сплачена відповідачем у відповідні строки, в розмірі 53781,22 грн.

При вирішення справи суд застосовує законодавство, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законами України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" N 2181-III від 21 грудня 2000 року (далі - Закон №2181), "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року N 509-XII (далі Закон №509), Про систему оподаткування № 1251-ХІІ від 25 червня 1991 року (далі - Закон №1251), Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 3 липня 2001 р. N 266 (далі - Порядок №266).

Пунктом 5.4.1 статті 5 Закону N 2181 визначено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п. 5.3.1. статті 5 Закону N 2181 відповідач зобов'язаний був погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення. Проте, своїх обов"язків не виконав та заборгованість не погасив.

Податковий борг (недоїмка) це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (пункт 1.3 статті 1 Закону N 2181).

Відповідно до пункту 6.2.1 статті 6 Закону N 2181 у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до пункту 2.7 статті 2 Порядку N 266 податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Відповідно до пункту 3.1.1 статті 3 Закону N 2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

У відповідності до пункту 10.1.1. статті 10 Закону України N 2181 у разі, коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Суми недоїмки, пені, накладені (застосовані) органами державної податкової служби України, сплачуються платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку органами державної податкової служби.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві докази позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Законом України "Про державну податкову службу в Україні", ст.ст. 69-72, 76,79, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,-

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) на користь державного бюджету, стягувач - Герцаївське відділення Новоселицької міжрайонної Державної податкової інспекції (вул. Центральна, 24 м. Герца, код 23246212), заборгованість по сплаті податку на додану вартість в розмірі 53781,22 грн., в тому числі:

- 53323,00 грн. згідно рішення №826/00/0 від 16.10.2009р.;

- 394,42 грн. згідно рішення № НОМЕР_2 від 31.08.2009р.;

- пеня 63,80 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова складена у повному обсізі 08 серпня 2011 р.

< Текст >Суддя А.П.Огородник

< Текст >