Справа № 815/8063/13-а
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/8063/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року

09 год. 55 хв.

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Балан Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 849 грн. 58 коп. на р/р 4003 в Балтському відділенні ВАТ «Ощадбанк» № 2822, МФО 328845.

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось з позовом Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області (надалі УПФУ в Балтському районі Одеської області) до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (надалі СПД ОСОБА_1М.) про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 849 грн. 58 коп. на р/р 4003 в Балтському відділенні ВАТ «Ощадбанк» № 2822, МФО 328845. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач знаходиться на обліку позивача як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яка знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником страхових внесків та зобовязаний їх сплачувати. В порушення норм законодавства, СПД ОСОБА_1 одночасно з одержанням коштів на заробітну плату не провів у повному обсязі та в установлені строки сплату страхових внесків в результаті чого у відповідача станом на 01.11.2013 року рахується борг зі сплати страхових внесків у сумі 849 грн. 58 коп., яка станом на час звернення до суду не погашена.

Позивач до судового засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. (аркуш справи 21-27)

Через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від позивача за вхід. № ФП/2322/13 від 16.12.2013 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без представника управління та в письмовому провадженні (аркуш справи 36).

Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання судової кореспонденції 07.12.2013 року (аркуш справи 35).

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець (іпн НОМЕР_1, адреса: 66161, Одеська область, Балтський район, с. Білине) та знаходиться на обліку позивача як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (аркуші справи 7-9).

Згідно з п. 1 Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.01 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообовязкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески до Пенсійного фонду України є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Невиконання цього обов'язку платниками страхових внесків приводить до неповного формування коштів Пенсійного фонду України, і як наслідок, до несвоєчасних виплат пенсій пенсіонерам, що є порушенням ст. 46 Конституції України.

Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 Закону України № 1058 IV, відповідно до ч. 2 ст. 106 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Строк позовної давності до стягнення заборгованості зі сплати страхових (пенсійних) внесків не застосовується.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 статті 15 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Частинами 3 та 4 ст. 15 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду. Платникам страхових внесків у десятиденний термін після їх реєстрації видається повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» № 2461-VI від 08.07.2010 року та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», платники спрощеної системи оподаткування зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу.

Крім того, відповідно підпункту 3.2 розділу 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 08.10.2010 року № 22-2 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.11.2010р. за № 1014/18309 зазначено, що фізичні особи - підприємці самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку

Таким чином, СПД ОСОБА_1 є страхувальником, а страхувальники відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року є платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2011 року ОСОБА_1 подано до управління звіт за 2010 рік, відповідно до якого на підставі п. 4 ч. 8 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року нараховано страхові внески у розмірі: з лютого 2010 року по листопад 2010 року усього у сумі 840 грн. 00 коп. (84 грн. 00 коп. щомісячно) (аркуш справи 11)

Судом встановлено, що згідно картки особового рахунку громадянина-підприємця (фізичної особи) ОСОБА_1 з єдиного податку станом на 18.11.2013 року за період розрахунку з 01.01.2010 року по 18.11.2013 року за СПД ОСОБА_1 рахується заборгованість (недоїмка) зі сплати страхових внесків на загальну суму 849 грн. 58 коп. (аркуш справи 10).

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 та ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 вказаного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною 2 статті 106 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року передбачено, що суми страхових внески, які своєчасно нараховані та несплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 зазначеного Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків - недоїмкою.

З метою погашення заборгованості, Управлінням Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області на адресу відповідача були надіслані вимоги № 471 від 16.12.2010 року на загальну суму заборгованості по сплаті страхових внесків у розмірі 632 грн. 46 коп. та № 471 від 18.05.2011 року на загальну суму заборгованості по сплаті страхових внесків у розмірі 217 грн. 12 коп. (аркуші справи 12-13).

Страхувальник згідно з вимогами ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зобовязаний сплатити суми недоїмки протягом десяти робочих днів із дня одержання вимог про сплату недоїмки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, СПД ОСОБА_1 одночасно з одержанням коштів на заробітну плату повинен перераховувати страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату страхових внесків, сплачувати штрафні санкції та пеню відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції.

СПД ОСОБА_1 зобов'язаний згідно п. 6 ст. 20 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року сплачувати обов'язкові страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Проте, наявні в матеріалах справи письмові докази (картка особового рахунку, тощо) свідчать про наявність у відповідача станом на 18.11.2013 року заборгованості зі сплати страхових внесків у загальному розмірі 849 грн. 58 коп., яка виникла у звязку із порушенням приписів Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 849 грн. 58 коп. зі сплати страхових внесків, яка згідно інформації, наявної в матеріалах справи, станом на 18.11.2013 року не сплачена.

Станом на момент розгляду справи, доказів щодо оскарження або сплати повністю або частково заявленої у позові суми до стягнення відповідачем до суду не надано.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справі докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області до СПД ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплаті страхових внесків у сумі 849 грн. 58 коп. є обґрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса: 66161, Одеська область, Балтський район, с. Білине) про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 849 грн. 58 коп. на р/р 4003 в Балтському відділенні ВАТ «Ощадбанк» № 2822, МФО 328845 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (НОМЕР_1, адреса: 66161, Одеська область, Балтський район, с. Білине) на користь Управління Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 849 (вісімсот сорок девять) грн. 58 (пятдесят вісім) коп. на р/р 4003 в Балтському відділенні ВАТ «Ощадбанк» № 2822, МФО 328845.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан