Справа № 814/1251/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1251/15

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до ПП «Шанс-Н» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об'єкта,

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі-позивач, ГУ ДСНС) звернулось до суду з позовом про застосування до ПП «Шанс-Н» (далі-відповідач, підприємство) заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об'єкта, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Будівельників 14/2 до повного усунення порушень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами перевірки встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що є підставою для зупинення експлуатації складського приміщення.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, виявленні під час перевірки, самостійно усунено суб'єктом господарювання.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що у період з 09.09.2013 року по 19.09.2013 року, відповідно до Наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області № 126 від 18.06.2013 року посадовими особами ГУ ДСНС здійснено планову перевірку додержання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту відповідачем за адресою: м. Миколаїв, вул. Будівельників 14/2.

За результатами перевірки виявлені порушення, викладені в акті перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб № 182 від 19.09.2013 року (далі-Акт).

Згідно заперечення від 24.10.2013 року та наданим до нього додаткам відповідачем самостійно усунені порушення, викладені в Акті перевірки (а.с. 35-59).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною 7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до вимог п.12 ст.67 Кодексу цивільного захисту України орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, тощо якщо ці порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Підстави для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг передбачені, зокрема, статтею 68 Кодексу цивільного захисту України. Так, повністю або частково зупинити виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг можливо лише у тому випадку, коли порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підтвердження усунення порушень було надано до суду копію акта «Про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки» від 07.10.2013 року, копію технічного звіту по профілактичним електровимірюванням від 22.10.2013 року, копію посвідчення про проходження навчання з питань пожежної безпеки, копію протоколу №12 від 22.10.2013 року про прийняття до заліку ПТМ, копію наказу №5 від 23.09.2013 року, копію посвідчення електрика ОСОБА_2, а також надано докази надіслання позивачу плану-заходів усунення недоліків виявлених в ході перевірки (а.с. 38-58).

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що, оскільки позивачем не доведено, що вказане порушення є особливо небезпечним та безпосередньо створює загрозу життю та здоров'ю людей, а також враховуючи те, що відповідачем самостійно усунуто порушення, то суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький