Справа № 817/2870/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/2870/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/2870/15

21 вересня 2015 року

17 год. 55хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

до

Публічного акціонерного товариства "Рівненська фабрика нетканих матеріалів"

про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Рівненська фабрика нетканих матеріалів" про застосування заходів реагування.

Справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді про відкриття скороченого провадження від 03.09.2014 року відповідачу було надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання заперечення. До закінчення вказаного строку відповідачем не подано заперечення на адміністративний позов та/або заяви про визнання позову.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши у передбачений статтею 183-2 КАС України строк матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 28.08.2015 року працівниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області проведено перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб Публічного акціонерного товариства "Рівненська фабрика нетканих матеріалів" за наслідками якої складено акт від 28.08.2015 року №221 (а.с. 11-13).

Матеріалами перевірки підтверджується, що відповідачем допущено порушення вимог п. 1.2 Розділу V Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: не переобладнано водяну установку пожежегасіння у повітряно-водяну та не заключено договір на її технічне обслуговування; не приведено обладнання зовнішньої сухотрубної системи пожежегасіння покрівлі головного корпусу в працездатний стан; сигнали від установок пожежної сигналізації не виведено на пульт централізованого спостереження пожежної охорони; приміщення адміністративного корпусу (коридори, кабінети, актова зала, сауна) та гаражів не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією; в окремо розташованих складах-ангарах не замінено на сертифіковані прилади автоматичної пожежної сигналізації; у виробничих приміщеннях установки пожежної автоматики не зблоковані із системою вентиляції; не укладено договір із спеціалізованою організацією на технічне обслуговування установки водяного пожежегасіння; п. 2.23 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: не встановлено пристрої для самозачинення дверей на поверхах сходових кліток адмінкорпусу; не влаштовано двері виходу із 2 поверху коридору адмінкорпусу в сходову клітку; стіни коридору третього поверху адміністративної будівлі оздоблені горючим матеріалом; в приміщенні їдальні на шляху евакуації в місці перепаду висот не влаштовано пандус з ухилом не менше як 1:6; п. 2.15 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: не пофарбовано зовнішні металеві сходи та драбини, що ведуть на покрівлю будівель та споруди підприємства; п. 3.17 Розділу V Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: у приміщенні в'язально-прошивного цеху не проведено технічне обслуговування усіх вогнегасників; п. 2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: у приміщенні в'язально-прошивного цеху пожежні крани не розміщені у вбудованих або навісних шафах; п. 1.18 Розділу V Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: у приміщенні в'язально-прошивного цеху допускається підвішування світильника на струмопровідному проводі та використання світильника з лампою розжарювання без захисного суцільного скла; п. 12 Розділу ІV Правил пожежної безпеки України, що полягало у наступному: не проведено обов'язкове страхування членів команди пожежної охорони; п. 10 Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов'язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, що полягало у наступному: не забезпечено проходження навчань в навчально-методичному центрі цивільного захисту та безпеки життєдіяльності категорій осіб керівного складу та фахівців, діяльність яких пов'язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту.

Відповідно до п.п. 1, 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно з ч. 2 ст. 68 цього Кодексу, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною 2 статті 70 вказаного Кодексу визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Отже, підставою для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення ним реальної загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку з експлуатацією об'єкта з порушеннями вимог законодавства, що має підтверджуватись достатніми доказами.

Суд приходить до висновку, що наведені в акті перевірки порушення, які були виявлені позивачем під час перевірки відповідача, відповідають вказаним критеріям. При цьому, суду не надано доказів усуненням відповідачем таких порушень вимог законодавства.

За змістом частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04. 2007 року №877, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Положення даного Закону кореспондують з нормами пункту 5 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких адміністративні справи щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням розглядаються в порядку скороченого провадження.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщення в'язально-прошивного цеху Публічного акціонерного товариства "Рівненська фабрика нетканих матеріалів" (Рівненська область, м. Рівне, вул. Фабрична 2) до повного усунення порушень законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції є остаточною, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Шарапа В.М.