Справа № 2а-731/10/1370
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

26.02.2010 р. № 2а-731/10/1370

ДПІ у м.Червонограді
до ОСОБА_1
про про припинення підприємницької діяльності ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області до приватного підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця,-

в с т а н о в и в :

21 лютого 2010 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ДПІ у м. Червонограді Львівської області до приватного підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не подає звітність з 27.07.2007 року, чим порушує вимоги частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування». Покликаючись на повноваження органів Державної податкової служби, передбачені пунктом З статті 10 Закону України «Про державну податкову службу України», просить припинити підприємницьку діяльність відповідача, як фізичної особи - підприємця.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач явку уповноваженої особи в судове засідання не забезпечив, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Як вбачається із копії Свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 зареєстрований 10.06.2005 року Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради Львівської області, як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець. Як платник податків, відповідач перебуває на обліку в ДПІ у м. Червонограді Львівської області, що підтверджується довідкою від 22.09.2009 р..

Станом на 23.09.2009 р. відповідач заборгованості по податках перед бюджетом немає, що підтверджується довідкою. Факт відсутності заборгованості відповідача перед бюджетом на час розгляду справи представник позивача визнав в судовому засіданні.

З листа від 24.09.2009 року № 1851-05-1 Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді Львівської області вбачається, що заборгованість відповідача перед вказаним управлінням відсутня.

У листі відділення виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомляє, що у відповідь на лист-запит позивача від 01.09.2009 року, який стосувався відповідача, вказано, що відповідач на обліку у відділенні не перебуває.

У листі Червоноградського міського центру зайнятості від 23.09.2009 р. зазначено, що в базі даних ОСОБА_1 не зареєстрований, як платник страхових внесків.

Неподання відповідачем декларацій про доходи починаючи з 12.01.2007 року підтверджується актом № 1550/17-1/НОМЕР_1 від 23.09.2009 року, складеним працівниками ДПІ. Таким чином, неподання декларацій відповідачем триває понад один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Дослідженими у справі доказами встановлено факт невиконання відповідачем цього обов'язку.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року (з наступними змінами і доповненнями) завданнями органів державної податкової служби, серед інших, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі).

На реалізацію цієї функції органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності (п. 17 ч. 1 ст. 11 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»від 15.05.2003 року (з наступними змінами і доповненнями), державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться, зокрема, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до частини 2 статті 46 зазначеного вище Закону підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Надані суду і досліджені в судовому засіданні докази засвідчують наявність між сторонами правовідносин та фактичних обставин, передбачених статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог статті 94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 86, 94, 160-163 КАС України, ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», ст.ст. 46, 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса: смт.Гірник, вул.Б.Хмельницького, 53, Львівська обл., ідентифікаційний код НОМЕР_1).

3. Зобовязати ОСОБА_1 здійснити заходи, повязані з ліквідацією субєкта господарювання у встановленому законом порядку, і в двохмісячний строк подати органу державної реєстрації документи відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

4. В день набрання постановою законної сили направити її копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

5. Судовий збір зі сторін стягувати не слід.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 02.03.2010 року.

Суддя Тертичний Віталій Григорович