Справа № 815/1277/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1277/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за позовом першого заступника військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.03.2012 року №,

ВСТАНОВИВ :

Перший заступник військового прокурора Південного регіону України звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 15.03.2012 року №, посилаючись на відсутність, встановлених ДПІ в Акті перевірки порушень податкового законодавства з боку Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, оскільки при формуванні податкового кредиту за період, що перевірявся, платником податку у повному обсязі дотримано вимоги чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства України, та правомірно віднесено до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ, сплачені у ціні товарів (робіт, послуг), у межах відповідних фінансово-господарських правовідносин з контрагентами - ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», ДП «Зовнішторгвидав України», ТОВ «Обрій», АТЗТ БК «Глиноземпромбуд», що, серед іншого, підтверджується податковими накладними, виписаними та оформленими Підприємствами, з дотриманням вимог чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства.

Відповідач - ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 30.03.2015 року вхід.№7641/15), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 15.03.2012 року №, оскільки Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України занижено податок на додану вартість на загальну суму 246 218 грн., у тому числі за жовтень 2010 року - у сумі 40 366 грн., за листопад 2010 року - у сумі 22 570 грн., за грудень 2010 року - у сумі 71 782 грн., за січень 2011 року - у сумі 110 409 грн., за травень 2011 року - у сумі 145 грн., за червень 2011 року - у сумі 290 грн., за вересень 2011 року - у сумі 656 грн., внаслідок чого порушено вимоги п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.187.1 ст.187, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні 16.03.2015 року, з урахуванням приписів ст.55 КАС України, судом допущено правонаступництво, та здійснено заміну неналежного відповідача - Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, належним відповідачем - Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, оскільки відповідна реорганізація в межах даного податкового органу ще не закінчена, а відтак існуючим наразі є державний орган - ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року адміністративний позов першого заступника військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.03.2012 року №, задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 15.03.2012 року №.

Не погодившись з таким рішенням ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 27.01.2012р. по 16.02.2012р. на підставі направлень від 24.01.2012р. №000329/257, №000330/258, №000332/260, №000333/261, №000331/259, від 20.01.2012 №000349/186, виданих ДПІ у Приморському районі м. Одеси, начальником відділу взаємодії з підрозділами Держфінмониторингу України та правоохоронними органами управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, ДПА в Одеській області ОСОБА_2.; головним державним податковим ревізором-інспектором відділу взаємодії з підрозділами Держфінмониторингу України та правоохоронними органами управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, ДПА в Одеській області ОСОБА_3; головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за суб'єктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі, управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Одеській області ОСОБА_4; головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за суб'єктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі, управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Одеській області ОСОБА_5; головним державним податковим ревізором-інспектором аналітичного відділу управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси, радником податкової служби II рангу, ОСОБА_6; головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Приморському районі м.Одеси, радником податкової служби ІІІ рангу, ОСОБА_7; згідно із п.77.1, п.77.2, п.77.4 ст.77 ПК України, та відповідно до плану-графіку на І квартал 2012року, проведено планову виїзну перевірку Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.09.2011р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.09.2011р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси складено Акт №1060/23-4/24980210 від 23.02.2012р. «Про результати виїзної планової перевірки Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.09.2011р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.09.2011р.», у висновках якого наголошено, що Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України занижено податок на додану вартість на загальну суму 246218грн., у тому числі: за жовтень 2010р. - у сумі 40366грн., за листопад 2010р. - у сумі 22 570 грн., за грудень 2010р. - у сумі 71782грн., за січень 2011р. - у сумі 110409грн., за травень 2011р. - у сумі 145грн., за червень 2011р. - у сумі 290грн., за вересень 2011р. - у сумі 656грн., внаслідок чого порушено вимоги п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.187.1 ст.187, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки №1060/23-4/24980210 від 23.02.2012р. ДПІ у Приморському районі м. Одеси 15.03.2012р. винесено податкове повідомлення-рішення №. Не погодившись із означеним податковим повідомленням-рішенням від 15.03.2012р. №, Перший заступник військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання його протиправним та скасування.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 15.03.2012р. №, винесено податковим органом неправомірно, безпідставно та у порушення положень чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.7 Положення «Про Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України», яке є Додатком до Наказу Міністерства оборони України від 16.06.2003р. №21, затвердженого Державним секретарем Міністерства оборони України ОСОБА_8, Управління, відповідно до покладених на нього завдань, укладає договори на придбання житла для військовослужбовців в обсягах затверджених лімітів, здійснює оплату, отримання та передачу цього житла згідно з діючим законодавством; укладає договори підряду на виконання робіт з будівництва об'єктів та здійснює контроль за їх виконанням згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з Акту перевірки №1060/23-4/24980210 від 23.02.2012р., Південним управлінням капітального будівництва Міністерством оборони України віднесено до податкового кредиту суми ПДВ від витрат, придбання яких не пов'язано із подальшим використанням в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності - надання оголошень про проведення Міністерством оборони тендеру на будівництво житла для військовослужбовців по податкових накладних виписаних ДП «Зовнішторгвидав України».

Колегією суддів встановлено, що Південним управлінням капітального будівництва Міністерством оборони України через ДП «Зовнішторгвидав України» були надані оголошення щодо проведення Міністерством оборони України тендеру на будівництво житла для військовослужбовців, котрі ДП «Зовнішторгвидав України», у свою чергу, були опубліковані у відповідному бюлетені «Вісник Державних закупівель України».

Крім того, встановлено, що між Міністерством оборони України, в особі начальника Південного управління капітального будівництва Міністерством оборони України ОСОБА_9 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» (Генпідрядник) був укладений Договір на виконання підрядних робіт №227/ДБ-217Буд від 31.07.2007р., відповідно до п.1.1 якого метою Договору є забезпечення житлом сімей військовослужбовців Збройних Сил України, яке виконується за рахунок Державного бюджету України шляхом будівництва 50-ти квартирного житлового будинку в м. Очакові по вул. Дегтярьова.

Згідно з п. 1.4. вищевказаного договору Замовник доручає Генпідряднику, а Генпідрядник зобов'язується відповідно до проектної документації, чинних нормативно-правових актів у галузі будівництва і експлуатації об'єктів житлового призначення та умов договору збудувати Об'єкт, ввести його в експлуатацію та передати Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти від Генпідрядника закінчені роботи та оплатити їх у визначеному Договором порядку.

22.11.2006 р. між Міністерством оборони України, в особі начальника Південного управління капітального будівництва Міністерством оборони України ОСОБА_9 (Замовник) та Акціонерним товариством закритого типу Будівельна компанія «Глиноземпромбуд» (Генпідрядник) укладено Договір підряду на будівництво 80-ти квартирного житлового будинку у м.Миколаєві, вул.Архітектора Старова №227/ДБ-178Буд, відповідно до п.1.1 якого метою Договору є забезпечення житлом сімей військовослужбовців Збройних Сил України, яке виконується за рахунок Державного бюджету України шляхом виконання робіт з будівництва 80-ти квартирного житлового будинку, загальною площею 5272,79кв.м., за адресою: м.Миколаїв, вул.Архітектора Старова. Згідно з п. 1.4. даного договору Замовник доручає Генпідряднику, а Генпідрядник зобов'язується відповідно до проектної документації, чинних нормативно-правових актів у галузі будівництва і експлуатації об'єктів житлового призначення та умов договору збудувати Об'єкт, ввести його в експлуатацію та передати Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти від Генпідрядника закінчені роботи та оплатити їх у визначеному Договором порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Південне управління капітального будівництва Міністерством оборони України перебувало у договірних відносинах з ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ» за наслідками виконання яких, ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ» на користь позивача було виписано податкові накладні, зокрема, №5013 від 30.11.2010р. на загальну суму 510грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 85грн., №4728 від 04.11.2010р. на загальну суму 100грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 16,67грн., №4736 від 04.11.2010р. на загальну суму 510грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 85грн., та №4969 від 23.11.2010р. на загальну суму 510грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 85грн.

Колегією суддів встановлено, що Південним управлінням капітального будівництва Міністерством оборони України, повністю дотримано законодавчо визначені вимоги, та досягнуто згоди з усіх істотних умов вищезазначених укладених між господарюючими суб'єктами договорів.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту. Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичне надання послуг, здійснення поставки товарів та їх отримання іншою стороною, а також документи, котрі підтверджують використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Як вбачається з наявних у справі документів, а саме Податкових накладних, Довідок про вартість виконаних будівельних робіт, Актів здачі-приймання робіт (надання послуг), Актів надання послуг, Актів приймання виконаних будівельних робіт, останні складені з дотриманням законодавчо передбачених вимог, містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу, та відповідно підтверджують фактичне їх виконання, а відтак у розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами.

Колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

При цьому, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази, у порушення вимог частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не надано, та реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано, як і не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами вищеозначених правочинів товари (роботи, послуги) не надано.

При цьому, у податковому спорі податковий орган не може ставити під сумнів оподатковувану операцію, натомість повинен довести відсутність реальності такої операції в силу відсутності товарно-грошового обороту, номінального оформлення операції, її імітації з єдиною метою отримати незаконну податкову вигоду та податкову економію, тощо.

Судом з'ясовано, що суми ПДВ за наданими позивачем до суду та наявними у матеріалах справи податковими накладними, були включені Південним управлінням капітального будівництва Міністерством оборони України до складу податкового кредиту за відповідний період.

При цьому, суд не погоджується з позицією податкового органу, та наведеними в акті перевірки висновками, оскільки згідно з п. 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 вказаного Закону встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.5.1 п.7.5. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Також, відповідно до пп.14.1.181 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В даному випадку датою виникнення у позивача права на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту, є, зокрема, дата отримання виписаних ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», ДП «Зовнішторгвидав України», ТОВ «Обрій», АТЗТБК «Глиноземпромбуд», позивачу податкових накладних.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що включена позивачем до складу податкового кредиту оскаржувана сума податку на додану вартість повністю підтверджена наявними у матеріалах справи податковими накладними, складеними контрагентами позивача - ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», ДП «Зовнішторгвидав України», ТОВ «Обрій», АТЗТ БК «Глиноземпромбуд», з дотриманням вимог підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», та пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Виходячи із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту у суб'єкта господарювання виникає у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (робіт, послуг), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару (робіт, послуг) та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Судом першої інстанції вірно вказано на те, що доводи податкового органу стосовно отримання платником необґрунтованої податкової вигоди, мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безумовно та беззаперечно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на віднесення відповідних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Колегією суддів звертає увагу на те, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси жодним належним доказом не доведено існування таких обставин, не доведено здійснення Підприємством та його контрагентами узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди, та не надано жодного доказу на підтвердження того, що зміст укладених між Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України та його контрагентами - ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», ДП «Зовнішторгвидав України», ТОВ «Обрій», АТЗТ БК «Глиноземпромбуд», правочинів не відповідає дійсним намірам сторін, і що дані наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за наслідками фінансово-господарських операцій, та доказів на підтвердження відсутності у посадових осіб підприємств повноважень на укладання таких договорів, та відсутності у ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», ДП «Зовнішторгвидав України», ТОВ «Обрій», АТЗТ БК «Глиноземпромбуд» повноважень виписувати податкові накладні.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до викладених ДПІ у Приморському районі м. Одеси в Акті №1060/23-4/24980210 від 23.02.2012р. «Про результати виїзної планової перевірки Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.09.2011р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010р. по 30.09.2011р.», посилань на те, що Південне УКБ МОУ відображено у податковій декларації з ПДВ за листопад 2010р. податковий кредит у сумі 85грн. по ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», що не підтверджено податковою накладною (задекларовано податкового кредиту на суму 271,67грн., в реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2010р. включено та є в наявності податкові накладні на суму ПДВ - 186,67грн.), оскільки як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України до реєстру отриманих податкових накладних за листопад 2010р. включено податкові накладні на загальну суму 271,67грн., зокрема, №5013 від 30.11.2010р. на загальну суму 510грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 85грн., №4728 від 04.11.2010р. на загальну суму 100грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 16,67грн., №4736 від 04.11.2010р. на загальну суму 510грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 85грн., та №4969 від 23.11.2010р. на загальну суму 510грн., у т.ч. ПДВ - у сумі 85грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2012р. по справі №150/2318/2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2014р., задоволено адміністративний позов Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси № від 19.12.2011р.

При цьому, у межах розгляду означеної адміністративної справи судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено реальність та фактичність виконання, укладеного 22.11.2006р. між Міністерством оборони України, в особі начальника Південного управління капітального будівництва Міністерством оборони України ОСОБА_9 (Замовник) та Акціонерним товариством закритого типу Будівельна компанія «Глиноземпромбуд» (Генпідрядник) Договору підряду на будівництво 80-ти квартирного житлового будинку у м.Миколаєві, вул.Архітектора Старова №227/ДБ-178Буд.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевикладеного, а також на підставі наданих позивачем первинних документів, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені фінансово-господарські операції мали реальний характер та підтверджуються дійсним рухом активів. Зокрема, судом з'ясовано зміст кожної операції та її підтвердження необхідними документами первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Таки чином, колегія суддів вважає, що включення, Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту в межах вищеокреслених фінансово-господарських відносин із ТОВ «Юридичне агентство «Мета-Інформ», ДП «Зовнішторгвидав України», ТОВ «Обрій», АТЗТ БК «Глиноземпромбуд», повністю підтверджено позивачем наданими до суду та наявними у матеріалах справи відповідними розрахунковими, платіжними, та іншими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відповідно свідчить про безпідставність та неправомірність донарахування Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Південному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України податку на додану вартість за період, що перевірявся.

Вказані обставини спростовують твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси не представила суду жодних належних доказів на підтвердження та обґрунтування правомірності винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення від 15.03.2012р. №.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Першого заступника військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, а тому підлягають задоволенню повному обсязі.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький