Справа № 813/4609/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року № 813/4609/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною відмови здійснити виплату грошового відшкодування за вкладом у ПАТ «ВіЕйБі Банк»; зобовязання здійснити виплату грошового відшкодування 1/3 частини грошових коштів, що знаходиться на депозитних рахунках померлого ОСОБА_2 у ПАТ «ВіЕйБі Банк»; включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» до відповідної черги.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що за позивачем визнано право на 1/3 частину грошових коштів на депозитних рахунках померлого ОСОБА_2, в тому числі і у ПАТ «ВіЕйБі Банк». При цьому, позивач вважає, що відповідачем без достатніх на те правових підстав відмовлено їй у виплаті належних коштів в порядку спадкування.

Позивача подав до суду клопотання в якому просить розглядати справу без участі його представника.

Відповідач у запереченні на адміністративний позов зазначає, що з ухвали суду про визнання мирової угоди не видно яку саме суму грошових коштів успадкувала позивач, а тому підстав для відшкодування немає.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач 28.05.2015 року звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зі заявою, в якій просила виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом розміщеним у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

31.07.2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом за №02-036-24864/15 надав розяснення, згідно яких позивача повідомлено про те, що у документі ухвалі Сихівського районного суду м.Львова від 25.02.2015 року у справі за №446/492/14-ц не визначено конкретні суми (в грошовому еквіваленті) успадковані ОСОБА_1

Крім того, у згаданому листі зазначено, що суму буде перераховано після отримання документів, визначених п.9 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини та норми чинного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року за №4452-VI, з наступними змінами та доповненнями, метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що подання позивачем заяви раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення її законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої статті 12 згаданого Закону виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Частиною першою статті 26 цього ж Закону передбачено, що фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 згаданого Закону протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Як передбачено п.12 розділу ІV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 року за №14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860, з наступними змінами та доповненнями, для отримання відшкодування на правах спадщини спадкоємець додатково до зазначених у пункті 9 цього розділу подає до Фонду нотаріально засвідчену копію документа, що дає право на отримання відшкодування на правах спадщини. Копії документів мають бути чіткими. Фонд звіряє дані, зазначені у копіях документів, із даними, що вказані у Переліку. Перевірка здійснюється відповідно до розділу VI цього Положення. Після перевірки даних про особу, яка має право на отримання гарантованої суми відшкодування, такі дані включаються до Реєстру переказів.

В матеріалах справи наявна ухвала Сихівського районного суду м.Львова від 25.02.2015 року у справі за №446/492/14-ц (набрала законної сили), якою визнано мирову угоду, укладену між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_2, згідно якої, зокрема, грошові кошти на депозитних рахунках у фінансових установах, в тому числі і у ПАТ «ВіЕйБі Банк», які були укладені на померлого ОСОБА_4, розподіляються наступним чином 1/3 чистина коштів на депозитних рахунках у, зокрема, ПАТ «ВіЕйБі Банк» належить ОСОБА_1.

Відповідач вважає, що позивач не має права на отримання грошового відшкодування за вкладом, оскільки у згаданій ухвалі не визначені конкретні суми (в грошовому еквіваленті).

Однак, таке твердження відповідача не може вважатись обґрунтованим, оскільки наведеними нормами законодавства не передбачено таких обовязкових вимог до документа, який дає право на отримання відшкодування на правах спадщини, як визначення конкретних сум.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на положення п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, оскільки дана норма не стосується процесуальної дії суду з визнання мирової угоди.

Крім того, зазначена у згаданій ухвалі 1/3 частина грошових коштів на депозитних рахунках у фінансових установах, в тому числі і у ПАТ «ВіЕйБі Банк», які були укладені на померлого ОСОБА_4, є чіткою та зрозумілою та може бути визначена відповідачем.

Не можна залишити поза увагою і те, що відповідач згаданим листом надав розяснення, що за своєю правовою природою фактично є відмовою, оскільки за результатами такого не отримано відповіді по суті правовідносин.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що кошти по інших банках, які зазначені в ухвалі суду виплачені відповідачем, що вказує на неоднозначну та подвійну практику застосування норм чинного законодавства субєктом владних управлінських функцій (заяви про видачу готівки наявні в матеріалах справи).

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправної відмови є обґрунтованими.

Що стосується вимоги про зобовязання здійснити виплату грошового відшкодування, то такі задоволенню не підлягають, оскільки виплаті відшкодуванню коштів. У відповідності до положень ч.1 ст.28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передує затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Як наслідок вимога про зобовязання включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягає задоволенню, у спосіб, зобовязання включити вимоги до реєстру вкладників, з врахуванням положень ч.2 ст.162 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підставний в частині визнання протиправної відмови та про зобовязання включити вимоги до реєстру вкладників, а тому в цій частині підлягає до задоволення. В іншій частині у задоволенні позову належить відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладену у листі від 31.07.2015 року за №02-036-24864/15.

3. Зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити вимоги ОСОБА_1, згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 25.02.2015 року у справі за №446/492/14-ц, до реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, що мешкає за адресою АДРЕСА_1, 48 грн. 72 коп. (сорок вісім гривень сімдесят дві копійки) сплаченого судового збору.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

7. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 квітня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк