Справа № 2а-3953/10
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 р. Справа № 22905/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

при секретарі судового засідання Ливак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії згідно ч. 1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, чи прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї Івано-Франківської області провести з 1 жовтня 2010 р. перерахунок йому державної та додаткової пенсії інваліду ЧАЕС, інваліду війни 3 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно ч. 1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про державний бюджет» на відповідні роки з 01.10.2010 р. до внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.10.2010 р. у відповідності до вимог ч. 1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, чи прожиткового мінімуму для непрацездатних, та зобов'язано відповідача провести з 1 жовтня 2010 р. ОСОБА_1 перерахунок державної та додаткової пенсії інваліду ЧАЕС, інваліду війни 3 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно ч. 1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про державний бюджет» на відповідні роки з 01.10.2010 р. до внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Розміри пенсій зазначеним особам визначені ст. ст. 50, 54 вказаного Закону. При цьому, частиною 7 ст. 54 цього Закону встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Наведеною нормою, питання обчислення пенсії за цим Законом, віднесені до відання Кабінету Міністрів України.

Крім того, судом не враховано, що підпунктом 15 пункту 28 (Розділ II) Закону України № 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було змінено редакцію статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що із 01.01.2008 у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987- 1990 роках, по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.Також, статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачалось, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. І тільки 22.05.2008 вказані зміни визнані неконституційними згідно Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008. Крім того, абзацом 3 підпункту 5.4. пункту 5 Рішення Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 передбачено, що у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони. Відповідних законів про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Верховною Радою України прийнято не було.

Тому, нарахування та виплата пенсії позивачу, що здійснювалось із врахуванням вимог, передбачених постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 та № 654 від 16.07.2008, відповідає чинному законодавству.

Судом неправильно застосовано положення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які встановлюють, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, що не може застосовуватись при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 3 статті 28 даного Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 даної статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. А згідно зі ст. 9 даного Закону, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання(у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку із втратою годувальника. Тобто, враховуючи вищенаведене, положення статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно мінімального розміру пенсії за віком не застосовуються при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки «аналогія закону» не може застосовуватись, якщо певною нормою прямо передбачено чинність норм закону лише для певного кола суспільних відносин.

Статтею 95 Конституції України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються законом про Державний бюджет України. Норми, які вводяться цим законом діють протягом бюджетного року та є пріоритетними відносно інших законів.

Тому, аргументування судом необхідності нараховувати позивачеві пенсію за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з положення статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, є безпідставним.

На підставі вище наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріли справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвалідом 3 групи, віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на отримання державної та додаткової пенсій на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розглядаючи спір судом першої інстанції вірно враховано, що згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до І категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Статтями ст. 50 та 54 вище вказаного Закону встановлені розміри державної та додаткова пенсія за шкоду, заподіяна здоров"ю особам, віднесеним до категорії ОСОБА_2 цьому, зазначений Закон передбачає здійснення перерахунку пенсії з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. З огляду на це суд першої інстанції вірно вважав, що законодавством врегульовано порядок нарахування пенсії та здійснення перерахунку у сторону збільшення кожного разу, коли збільшується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов підлягає до задоволення щодо зобов'язання відповідача провести з 1 жовтня 2010 р. йому перерахунок державної та додаткової пенсії інваліду ЧАЕС, інваліду війни 3 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно ч.1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про державний бюджет» на відповідні роки.

При цьому, суду першої інстанції, зазначаючи, що перерахунок слід проводити до внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для повного захисту інтересів позивача необхідно було з урахуванням положень ч.2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог, бо обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача не є повним.

Тому, з огляду на вище наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід змінити, оскільки судом правильно по суті вирішено справу, однак з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї Івано-Франківської області задовольнити частково. Змінити постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2010 року у справі № 2а-3953/10, виклавши її резолютивну частину в такій редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.10.2010 року у відповідності до вимог ч.1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, чи прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок державної та додаткової пенсії інваліду ЧАЕС, інваліду війни 3 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно ч.1 ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про Державний бюджет» на відповідні роки з 01 жовтня 2010 року і до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Р.Й. Коваль

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлений 12.07.2011 року