Справа № 498/1540/13-а
Суддя: Пономаренко В. Д.
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/498/14/13
Справа №498/1540/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський суд Одеської області у складі ОСОБА_1, при секретарі Гонтаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до ІДПС з обслуговування стаціонарного поста №2 прапорщик міліції ОСОБА_3 про скасування постанови серія № 129646 від 12.08.2013 року за порушення Правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області із вищезазначеним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою інспектора з обслуговування стаціонарного поста №2 прапорщиком міліції ОСОБА_3 від 12 серпня 2013 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_2, начебто, 12.08.2013 року, по вул.. Борканюка в с. Н.Апша, керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив порушення правил дорожнього руху, що виразилось в перевищені швидкості на 26 км/год. тим самим порушив ПДР п. 12.9(Б).

Вказана постанова на думку ОСОБА_2, не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав:

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській

порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, заявник дійсно 12.08.2013 управляв своїм автомобілем по вищевказаній автодорозі, однак швидкість не перевищував, так як рухався в крайній правій стороні попереду рухався автомобіль ВАЗ зі швидкістю 70-75 км./год.. по лівій смузі рухались інші автомобілі з більшою швидкістю, так як вони заявника та автомобіль ВАЗ обганяли. ОСОБА_2 фізично не зміг би рухатись швидше 70-75 км./год.

Також водії які рухались на зустріч попередили заявника (світлом фар) про пост ДАІ. Інспектор зафіксував швидкість якогось авто, водій якого на вимогу інспектора про зупинку, не зупинився та інспектор ДПС зупинив ОСОБА_2, стверджуючи, що зафіксована швидкість його, заявник, його дружина, батько та мати інспектору ДПС стверджували, що позивач не міг рухатись з такою швидкістю так як в автомобілі знаходилась малолітня дочка ІНФОРМАЦІЯ_1, однак їх пояснення інспектором ДПС були проігноровані.

При складані протоколу позивач попросив інспектора ДПС повторно показати швидкість, з якою я їхав і на радарі вже була швидкість не 86 км./год., а 66 км./год., а також при складані протоколу були грубо порушені права користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Крім того швидкість авто не була зафіксована ні фото, ні відео фіксацією, а лише домислами інспектора ДПС.

При винесенні постанови було грубо порушені права ОСОБА_2, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема:

знайомитися з матеріалами справи;

давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;

при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у

галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Всіх наданих цим законом прав ОСОБА_2 був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як водій, заявник відзначається особливою уважністю та беззастережно дотримується всіх вимог дорожніх знаків, рухався у щільному транспортному потоці, заявник рухався по крайній правій полосі зі швидкістю приблизно 70-75 км./год., тобто показання приладу можуть належати будь-якому транспортному засобу, що рухались поруч із позивачем або взагалі попереду, таким чином підтвердити, що швидкість заміряна приладом належить транспортному засобу заявника неможливо, таким чином показники швидкості, встановленні приладом, не можуть вважатися доказом скоєння позивачем правопорушення, оскільки неможливо встановити автентичність та належність зафіксованої швидкості до його автомобіля.

Протокол складено з порушеннями ст. 2.14 "Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху", а також ст. 251 КУпАП.

Інспектором ДПС у Протоколі і Постанові зазначено, що заявник порушив ч. 1 ст.122 КУпАП. В даному випадку позивач та його дружина, батько та мати, дали свідчення, в яких зазначили що позивач рухався зі швидкістю приблизно 70-75 км/год., але їх пояснення інспектор ДПС не взяв до уваги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАСУ, обов'язок доведення правомірності Постанови покладено на суб'єкта владних повноважень.

В силу положень ч.ч. 1 та 2 ст. 70 КАСУ належними є докази, які місять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так як факт фіксації порушення ПДР був ніби то зафіксований технічним приладом «Трухан» (№ ТС 000424), перевищення швидкості може бути підтверджено виключно цим приладом із показаннями швидкості саме транспортного засобу заявника на момент фіксації, вказаного в Постанові та Протоколі. Викладена інформація в Протоколі та Постанові є виключно його суб'єктивною позицією та не може вважатись належним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав, та просив суд скасувати постанову серії № 129646 від 12.08.2013 року за порушення Правил дорожнього руху України.

Представник відповідача до судового засідання не зявився хоча був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов доведений в судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 247 КУпАП, ст.ст. 17, 18, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Постанову серії ВА1 № 129646 від 12.08.2013 року про накладення на ОСОБА_2 - адміністративного стягнення по ст. 122 ч. 1 КУпАП в розмірі 255 (двісті п'ятдесяти п'яти) гривень скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя В.Д. Пономаренко

Постанова набрала законної сили 12 листопада 2013 року.

Суддя В.Д.Пономаренко