Справа № П/811/2015/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/57261/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.08.2014

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014

у справі № 811/2015/14

за позовом Приватного підприємства "Фортеця Піер"

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.08.2014, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «ФОРТЕЦЯ ПіеР» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Альфа-Інкс» за червень 2013 року, ТОВ «Віват Бізнес ЛТД» за жовтень 2013 року, ТОВ «Ф'южен Груп» за вереснь, жовтень 2013 року, ТОВ «Н.Т.Ц - М.В.М.» за травень 2013 року, ТОВ «Лекс Константа» за період з 01.01.2009 по 31.03.2011, ТОВ «Браво СРЛ», ТОВ «Голден Гейтс Груп», ПП «Кіровоградський митний термінал», ТОВ «Баярд-К», ТОВ «Авант-Тайм. Зовнішторг», ТОВ «Астройл», ТОВ «Логістичний Центр «Укравтовантаж», ТОВ «Адвалор-Аккаунт» за період з 01.04.2011 по 31.04.2013, за результатами якої складено акт № 93/11-23-22-06/32040039 від 18.04.2014, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

- п.п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряємий період всього у сумі 555 833,00 грн.;

- п.п.138.2, 138.4, 138.8 ст.138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період всього на суму 257 916,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 08.05.2014 були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 555833,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 195417,00 грн.; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 257916,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 26467,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про скасування вказаних повідомлень-рішень, враховуючи наступне.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів /послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, позивачем було укладено ряд договорів про надання послуг та договорів поставки з ТОВ «Астройл» (№ 11/5 від 11.05.2011, № 1/09 від 01.09.2011), ТОВ «Баярд-К» (№ 40 від 01.04.2011, № 355 від 22.04.2011, № 35 від 30.04.2011, № 36 від 04.05.2011), ТОВ «Авант-Тайм. Зовнішторг» (№ 367/11 від 01.12.2011), ТОВ «Логістичний Центр «Укравтовантаж» (№ 67 від 01.10.2011, № 112 від 01.10.2011), ТОВ «Браво СРЛ» (№ 743 від 10.09.2012), ТОВ «Голден Гейтс Груп» (№ 134 від 01.11.2012), ТОВ «Адвалор-Аккаунт» (№16 від 25.03.2013), ТОВ «Н.Т.Ц - М.В.М.» (№ 27 від 25.04.2013), ТОВ «Альфа-Інкс» (№ 73 від 30.05.2013), ТОВ «Ф'южен Груп» (№ 53 від 20.08.2013), ТОВ «Віват Бізнес ЛТД» (№ 355 від 14.10.2013).

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи, належним чином оформленими, первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, зокрема: податковими та видатковими накладними; актами надання послуг; актами здачі-прийняття робіт (надання послуг); рахунками-фактури; звітами-розрахунками, повідомленнями.

Оплата наданих послуг та поставленого товару здійснена позивачем відповідно до виставлених рахунків-фактур, що підтверджується копіями квитанцій до касового прибуткового ордеру, які наявні в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з вказаними контрагентами, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Посилання відповідача на акти перевірок контрагентів позивача, на підставі яких податковий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій, судами попередніх інстанцій правомірно не прийнято до уваги, оскільки чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

Таким чином, вірними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 08.05.2014.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.08.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль