Справа № 815/4680/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4680/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Одеса

09год.10хв.

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, встановив наступне.

До суду надійшла адміністративна позовна заява Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованість по збору за місце для паркування транспортних засобів, сплачений фізичними особами у сумі 892, 10 грн. на рахунок №0009, код 18020200, до УДКСУ у м. Одесі Одеської області, банку отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код 38016923.

Згідно із ст.ст. 67,68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законодавством, неухильно додержуватись Конституції та законів України.

Відповідно до п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

У відповідності до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.10.2002 року та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 10.10.2002 року за №2138.

Згідно розрахунку податкового боргу станом на 21.04.2015 року за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг зі сплати збору за місце для паркування транспортних засобів, сплачений фізичними особами.

Податковою декларацією № НОМЕР_1 від 05.02.2014 року, яка подана ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, платником визначено суму збору за місця для паркування транспортних засобів в розмірі 2743,00 грн., переплата складає 1850,90 грн., а отже суд боргу становить 892, 10 грн.

Згідно п. 268-1.5.1 ст. 268-1 ПК України, сума збору за місця для паркування транспортних засобів, обчислена відповідно до податкової декларації за звітний (податковий) квартал, сплачується щоквартально, у визначений для квартального звітного (податкового) періоду строк, за місцезнаходженням об'єкта оподаткування.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

ДПІ в Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області винесено податкову вимогу форми «Ф» № 331-25 від 18.02.2015 р., яку поштовим зв'язком направлено на адресу відповідача 24.02.2015р.

Отже, у податкового органу виникло право на стягнення узгодженої суми податкових зобов'язань в судовому порядку. Загальна сума податкового боргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 по збору за місця для паркування транспортних засобів на час розгляду справи складає 892, 10 грн., а саме: по податковій декларації № від 05.02.2014 року.

Згідно п.п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області подані наступні докази, які досліджені судом:

- копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця;

- копія декларації № від 05.02.2014 року;

- розрахунок податкового боргу станом на 21.04.2015 року;

- копія картки особового рахунку ФОП ОСОБА_1;

- копії корінця податкової вимоги форми «ф» № 331-25 від 18.02.2015 р., виставленої ФОП ОСОБА_1, з доказами направлення;

Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість ФОП ОСОБА_1 зі сплати збору за місця для паркування транспортних засобів становить 892,10грн.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області підтвердженими наданими доказами, обґрунтованими, відповідаючими чинному законодавству, що є підставою для їх задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 158-162, 183-2, ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 65003, м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд. 54) заборгованість по збору за місце для паркування транспортних засобів, сплачений фізичними особами у сумі 892(вісімсот девяносто дві)грн. 10коп. на рахунок №0009, код 18020200, до УДКСУ у м. Одесі Одеської області, банку отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код 38016923.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.183-2 КАС України постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови. Апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян