Справа № 2-а-20483/11
Суддя: Очеретяний Є. В.
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2011 Справа №2-а-20483/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого Очеретяного Є.В.

З участю секретаря Демчан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 №119886 від 13.08.2011 р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є незаконною та не відображає дійсних обставин справи, 13.08.2011 року він рухався у потоці транспортних засобів, швидкість яких була більшою аніж його, а тому зафіксована приладом Візир швидкість могла належати будь-якому автомобілю, крім цього йому було представлено лише показник швидкості, без зазначення дати та часу вимірювання, та не надано відомостей про проходження Візиром метрологічної повірки та державної сертифікації. За таких обставин вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 № 119886 від 13.08.2011 року як незаконну.

Представник УДАІ УМВСУ в Тернопільській області у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що позивач 13.08.2011 р. в с. Золотники Теребовлянського району рухався зі швидкістю 86 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 б ПДР України. Швидкість вимірювалась за допомогою дистанційного вимірювача швидкості Візир № 071191, який на підставі результатів державної повірки визнано придатним до застосування та внесено у Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова винесена у відповідності до чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Постановою в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 119886 від 13.08.2011 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.

Як вбачається із постанови, ОСОБА_1 13.08.2011 року о 14 год. 35 хв. керуючи транспортним засобом марки Фольксваген номерний знак АА 2553 ЗАО в с. Золотники Теребовлянського району рухався зі швидкістю 86 км/год та перевищив швидкість руху на 26 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 б ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом Візир № 071191.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених ч.1 ст. 258 цього Кодексу, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього кодексу- ст. 254 КУпАП.

У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31-12.9 б ПДР України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, вимірювання швидкості руху проводилось за допомогою вимірювача швидкості Візир № 071191.

Згідно з абзацом третім пункту 21 ст. 11 Закону України «Про міліцію»міліції для виконання покладених на неї обов»язків надається право: використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото-і відео спостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Пунктом 13 наказу Міністра ВС України від 13.11.2006 р. № 1111, зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України 29.11.2006 р. за № 1243/13117 «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України»визначено, що спеціальні контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах, інші спеціальні технічні засоби застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів-п.13.1.

Забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув-п.13.2. На кожний засіб вимірювання заводиться журнал обліку роботи технічних засобів вимірювання. Використання під час роботи спеціальних технічних засобів не передбачених табельною належністю підрозділу забороняється-п.13.4 інструкції.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Представником відповідача не представлено суду відомостей про технічні характеристики вимірювача швидкості Візир № 071191, свідоцтво про визнання та затвердження засобу вимірювальної техніки, даних про граничну величину похибки вимірювання, а також інформації про те чи передбачений він табельною належністю підрозділу ДАІ, де був використаний, чи пройшли працівники ДАІ навчання по роботі із ним, здали відповідні заліки та були допущені до роботи, а також будь-яких доказів належності зафіксованої швидкості автомобілю позивача, враховуючи неспростовне твердження ОСОБА_1 про те, що він рухався із дотриманням швидкісного режиму.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із зазначенням мотивів відхилення доказів позивача, а тому позов ОСОБА_1 слід задоволити та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 119886 від 13.08.2011 року.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст.122 ч.1, 251, 254, 258, 280, 293 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14, наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 р., п.п.12.4,12.9 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 119886 від 13.08.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень-скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Очеретяний