Справа № 823/1548/15
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1548/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
При секретаріВаляєвій Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Арій» до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Арій» пред'явило позов до Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2015 р.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка дотримання ФГ «Арій» вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.07.2012 р. по 30.06.2013 р., про що складено акт від 02.06.2015 р. № 121/17-01/33259065.

Висновками акту перевірки встановлено порушення відповідачем: п.173.1 ст.173, п.167.2 ст.167 та п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, що призвело до заниження податкового зобов'язання на 19 500,00грн.; п.п.176.2.б, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, та розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1020 та зареєстрованого в Мінюсті України 13.01.2011 р. за № 46/18784, а саме: не відображення по формі 1-ДФ виплачених доходів фізичним особам та фізичним особам-підприємцям за ІІІ квартал 2012 р.

На підставі виявлених порушень, податковим органом 16.06.2015 р. прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким ФГ «Арій» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку на загальну суму 24 375,00грн., у тому числі основний платіж в розмірі 19 500,00грн. та штрафні санкції в розмірі 4 875грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, у вересні 2012 року між директором ФГ «Арій» ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6, в усному порядку були погоджені наміри придбати фермерським господарством у останнього трактор «John Deere 8400» 1997 р.в., за ціною 731 400,00грн.

В підтвердження намірів укласти договір купівлі-продажу вищевказаного рухомого майна, 21.09.2012 р. ОСОБА_5 передав ФОП ОСОБА_6 5 000,00грн. в рахунок передплати, в підтвердження чого отримав відповідну розписку.

Цього ж дня, ФОП ОСОБА_6 надав позивачеві рахунок № 12 на суму 726 400,00грн., для оплати придбання трактору «John Deere 8400» 1997 р.в.

Платіжним дорученням № 335 від 25.09.2012 р. (а.с.12) ФГ «Арій» перерахувало на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_6 726 400,00грн.

25.09.2012 р. ОСОБА_6 видав довіреність на ім'я ОСОБА_5, якою уповноважив останнього розпоряджатися та користуватися (продати, здати в оренду, обміняти, передати в позичку) трактор «John Deere 8400» 1997 р.в.

Згідно усної домовленості між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, сторони мали укласти належним чином нотаріально засвідчений договір купівлі продажу трактору «John Deere 8400» 1997 р.в. протягом 10 днів з моменту його передачі, за умови його відповідності заявленим характеристикам, технічному стану, а також незмінності наміру покупця.

Після доставки трактору до с. Драбово-Барятинське та огляду його сервісним спеціалістом було встановлено його невідповідність заявленим технічним характеристикам.

У зв'язку з зміною намірів щодо придбання вказаної техніки, 26.09.2012 р. ФГ «Арій» направило ФОП ОСОБА_6 лист-вимогу № 161, яким позивач просив повернути перераховані кошти в розмірі 726 400,00грн. Вказана вимога залишилася без задоволення з боку ФОП ОСОБА_6

В подальшому, на підставі генеральної довіреності № 023374 від 25.09.2012р. виписаної ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5, 10.12.2012 р. спірний трактор був проданий через товарну біржу ОСОБА_7 по договору комісії № 067435 за ціною 390 000,00грн., які за мінусом понесених власних витрат - 5 000,00грн. були внесені того ж дня ОСОБА_5 в касу ФГ «Арій».

З урахуванням повернення лише частини коштів та не повернення ФОП ОСОБА_6 позивачеві решти перерахованої суми в розмірі 341 400,00грн., ФГ «Арій» звернулося за захистом своїх порушених прав до суду.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.01.2015 р. позов ФГ «Арій» до ФОП ОСОБА_6 було задоволено в повному обсязі та стягнуто з останнього 341 400,00грн. безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до положень п.п.162.1.3 п.162.1. ст.162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема: податкові агенти.

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб за приписами п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПУ України - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно із п.164.1 ст.164 ПК України, базою оподаткування, є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу (п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168).

Дохід платника податку від продажу (обміну) об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу, що прямо передбачено п.173.1 ст.173 ПК України.

У відповідності до п.167.1 ст.167 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування.

Пунктом 173.3 ст.173. ПК України визначено, що у разі якщо стороною договору купівлі-продажу об'єкта рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов'язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента.

Тобто, приймаючи оскаржуване позивачем рішення податковий орган дійшов висновку, що ФГ «Арій» перерахувавши ФОП ОСОБА_6 кошти за трактор в розмірі 726 400,00грн. виступило в даних відносинах податковим агентом, в зв'язку з чим було зобов'язане утримати та перерахувати податок з доходів фізичних осіб за ставкою передбаченою п.167.1 ст.167 ПК України.

З такими висновками колегія суддів не погоджується із огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом, що прямо передбачено ч. 1 ст. 205 ЦК України.

У письмовій формі, як визначено ч. 1 ст. 208 ЦК України належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу, якою визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

За приписами ст. 626 ЦК України, договором визнається домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. (ч.1 ст. 638 ЦК України).

З системного аналізу положень ПК України, а також ЦК України колегія суддів зазначає, що підставою для застосування до ФГ «Арій» п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України має бути продаж ФОП ОСОБА_6 позивачеві об'єкту рухомого майна, що оформлений відповідним договором укладеним в письмовій формі.

Матеріалами справи, а також актом перевірки позивача від 02.06.2015 р. № 121/17-01/33259065 не встановлено факту укладення між ФГ «Арій» та ФОП ОСОБА_6 договору купівлі-продажу трактору «John Deere 8400» 1997 р.в., оскільки, як встановлено, після перерахування позивачем коштів в розмірі 726 400,00грн., жодних дій щодо оформлення та виконання договірних відносин між сторонами у встановленому законом порядку не вчинялось. У позивача були наміри придбати вказане рухоме майно, але в зв'язку з невідповідністю останнього заявленим характеристикам ФГ «Арій» втратило інтерес до виконання ФОП ОСОБА_6 зобов'язання в натурі.

Отримання ФОП ОСОБА_6 коштів в розмірі 726 400,00грн. від ФГ «Арій» за трактор «John Deere 8400» 1997 р.в., який по факту не був відчужений не може свідчити про вчинення відповідного правочину, а отже вказана обставина спростовує той факт, що ОСОБА_6 отримав прибуток від продажу майна, а у ФГ «Арій», як податкового агенту виник обов'язок по сплаті податку за ФОП ОСОБА_6

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.