Справа № 2-а-387/2010
Суддя: Гапоненко Р. В.
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Великолепетиський районний суд Херсонської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Гапоненко Р.В.

при секретарі Філімоненко Т.С.

представника Управління ПФУ у Великолепетиському районі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт ОСОБА_2 адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити дії по нарахуванню та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити дії по нарахуванню та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З 2006 року і по цей час допомога не виплачувалася. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до п. 2.1. Постанови Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києва та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах" від 30.04.2002 року № 8-2 основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюється за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством. Таким чином, виплата надбавки до пенсії мала здійснюватися відповідачем. ВРУ своїм Законом України від 20.12.2005 року за № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік», а саме статтями 77 та 110 та Законом України від 19.12.2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», статтями 71, пункт 12 призупинила дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004р. Однак, Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року по справі № 1-29/2007, керуючись ст. 147, 150, 152 Конституції України та ст. 45, 51, 61, 63, 65 Закону України «Про Конституційний Суд України», вирішив: п. 1. визнати таким, що не відповідають Конституції України і є неконституційним положення Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» пункт 12 ст. 71, яким зупинено дію ст. 6 Закону України № 2195-4 від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни, пункт 3 положення ст. 71 Закону України, «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489-5 від 19.12.2006 року визнані неконституційними. Пункт 5 Рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Пункт 6 Рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 2 ст. 19 та ч. 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, не виплата їй соціальної допомоги, передбаченої ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є протиправною та такою, що суперечить Конституції України та Законам України. Всього з 2006 року по жовтень 2010 року їй відповідачем не доплачено 6582,90 грн. Просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати бездіяльність незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі, що призвела до порушення її права на 30 % підвищення її пенсії з 01.01.2006 року і по теперішній час, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі на її користь недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2006 року по теперішній час в сумі 6582,90 грн.

27.03.2012 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої в листопаді 2010 р. вона звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Великолепетиському районі Херсонської області про поновлення строку на звернення до суду, визнання незаконною бездіяльності відповідача, що призвела до порушення її права на 30% підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006р. і по теперішній час; стягнення з відповідача недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2006 р. по теперішній час (станом на дату звернення до суду) в сумі 6582,90 грн. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 22.11.2010 р. її адміністративний позов в частині визнання бездіяльності відповідача незаконною та стягнення коштів за період з 01.01.2006 р. по 18.05.2010 р. залишено без розгляду з тих підстав, що судом не було задоволено її клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду. Зазначена ухвала була оскаржена нею в апеляційному порядку, проте була залишена без змін Одеським апеляційним адміністративним судом. Відповідно до ч. 1 ст. 51 КАС України, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог. В позовній заяві вона вказала вимогу про стягнення з відповідача недоплаченої їй, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 р. по теперішній час, тобто по час звернення до суду (листопад 2010р.) в сумі 6582,90 грн. Проте в зв'язку з тим, що позовні вимоги про стягнення з відповідача щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 р. по 18.05.2010 р. залишено без розгляду, а також справа тривалий час знаходилася в апеляційному суді, і відповідач не виплачував їй передбачену законом щомісячну державну соціальну допомогу після звернення до суду та упродовж всього періоду судового провадження по даній справі, вона вважає за необхідне уточнити позовні вимоги шляхом зменшення періоду, за який має бути визнана незаконною бездіяльність відповідача та зменшення періоду, за який підлягає стягненню соціальна допомога, а також шляхом збільшення такого періоду на термін, що минув після 19.11.2010 р. (до 22.07.2011 р. включно) та відповідного перерахунку суми, що підлягає стягненню. При цьому виходить з наступного, що ст. 7 Закону України "Про внесення змін до закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року, який набрав чинності 19 червня 2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу Пенсійного фонду України на 2011 рік. Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат громадянам, які мають статус дітей війни, делеговано КМУ. Постановою КМУ від 06.07.2011 року №745 на виконання п. 7 вищезазначеного Закону визначено, що у 2011 році дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги виплачується підвищення у розмірі 49,8 гривень. Ця постанова була опублікована в газеті "Урядовий кур'єр" №133 від 23.07.2011 року і набрала законної сили з моменту її опублікування. Таким чином, виплата державної соціальної підтримки дітей війни у вигляді підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» повинна здійснюватись до 22.07.2011р. включно. В свою чергу, згідно абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 р. N 1058-4 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Згідно із ст. 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у 2010 році складає: з 1 січня -695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2011 році складає: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень. З огляду на вищенаведене, їй як дитині війні відповідач повинен був виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу у наступних сумах : за 2010 рік (з 19.05.2010 по 31.12.2010) - 1633,71 грн.; травень - червень (706 грн. х 30% / 31 х 19)+(706 х 30%) = 341,61 грн.; липень - вересень(709 грн. х 30%) х 3 = 638,10 грн.; жовтень - листопад (723 грн. х 30%) х 2 + грудень (734 х 30%) - 654,00 грн.; за 2011 рік (з 01.01.2011 по 22.07.2011 р.) - 1525,25 грн. січень - березень (750грн. х 30%) х 3=675,00грн.; квітень - 22 липня (764грн. х 30% х 3)+(764грн. х 30% / 31 х 22)=850,25 грн. Таким чином, всього з 19.05.2010 р. по 22.07.2011 р. Їй не доплачено відповідачем державну соціальну допомогу в загальній сумі 3158,96 грн. Просить суд визнати незаконною бездіяльність УПФУ в Великолепетиському районі Херсонської області, що призвела до порушення її права на 30% підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 19.05.2010 р. по 22.07.2011 р. (включно); стягнути з УПФУ в Великолепетиському районі Херсонської області недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 19.05.2010р. по 22.07.2011р. (включно) в сумі 3158,96 грн. (три тисяч сто п'ятдесят вісім грн. 96 коп.).

Позивач у судове засідання не з»явилася, але надала на адресу суду заяву, у якій просить суд розглядати справу у її відсутність, так як у зв»язку зі станом здоровя не зможе приїхати у судове засідання.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 не визнав позовні вимоги та пояснив, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, згідно з якою, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір зазначеного підвищення становив: з 01.01.2008 р.- 47 грн. (470 грн.х10%), з 01.04.2008 р. - 48,10 грн. (481 грн. х 10%). Після ухвалення рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рн/2008, постановою КМУ від 28.05.2008 р. № 530 встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22.05.2008 р. - 48,10 грн., з 01.07.2008 р. - 48,2 грн, з 01.10.2008 р. - 49,80 грн. Саме у таких розмірах з 01.01.2008 р. по теперішній час позивачодержує підвищення як дитина війни. Що стосується вимоги позивача щодо нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 19.05.2010 року, необхідно зазначити, що правових підстав для задоволення цих вимог не має. Оскільки, Законом України "Про державний бюджет на 2010 рік" не встановлено інших розмірів підвищення до пенсії «Дітям війни», ніж ті, що зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Також, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності з 19.06.2011р., встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". Вважає, що у Пенсійного фонду України не має ні юридичних, ні фактичних підстав для задоволення вимог позивача. Оскільки, Законом України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує ВРУ, а не із бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує КМУ. Крім того, згідно ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Виплата підвищення «Дітям війни» потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України, який діяв до набрання чинності змін (до 19.06.2011р.). Також, відповідно до ст. 6 Закону № 2195 підвищення визначено в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте в частині 3 вищезгаданої статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Крім того, частиною першою цієї статті встановлено, що при наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Частина третя цієї ж статті передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону. Іншими словами для перерахунків або підвищення пенсій він не застосовується. Вважає позовну вимогу позивача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком без зазначення кінцевої дати, такою що суперечить вимогам діючого законодавства. Оскільки, розмір щомісячної соціальної допомоги визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет», то і період перерахунку додаткової пенсії повинен бути в рамках дії Закону України «Про Державний бюджет», зокрема на 2011 рік. Тому вважає, що є неприпустимим вимагати сплати додаткової пенсії без зазначення певного періоду сплати цього періодичного платежу. Питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни", має бути вирішено у законодавчому порядку, тобто шляхом внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, оскільки згідно паспорту серії МО № 108376 вона народилася 29.11.1935 року.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004 року встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік" статтю 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року вказані зміни у статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (діє з 22.05.2008 року) дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня -48,1 гривні, з 1 липня -48,2 гривні та з 1 жовтня -49,8 гривні.

Разом з тим частиною 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року № 2 і 95-IV передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України суд при вирішенні справ керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (діє з 22.05.2008 року) відповідно до ст. 8 Конституції України, ст.ст. 8, 9 КАС України не підлягає застосуванню при вирішенні цього спору, а застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року, який має вищу юридичну силу.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV в редакції 09.09.2010 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набув чинності з 19.06.2011 року внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», якими встановлено, що у 2011 році норми та положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявності фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік.

Постановою КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» зазначено, що на виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" у 2011 році дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги виплачується підвищення у розмірі 49,8 грн. Дана постанова набрала законної сили з моменту її опублікування, тобто з 23.07.2011 року.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що виплата щомісячної державної соціальної допомоги без зазначення кінцевої дати суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки позивач уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з УПФУ в Великолепетиському районі Херсонської області недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 19.05.2010р. по 22.07.2011р., тобто до вступу в законну силу вищезазначеного Закону, суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Суд вважає, що розрахунок підвищення пенсії на 30%, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» віднесено до повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України і не віднесено до компетенції суду, а тому в резулятивній частині постанови суду слід виключити суму розрахунку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивач має право відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на виплату щомісячної надбавки до пенсії як дитині війні в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 19.05.2010 року по 22.07.2011 року включно, за рахунок коштів Державного бюджету України, як того вимагає ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни», а тому позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 152 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (в редакції 09.09.2010 року), Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», Постановою КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», ст.ст. 8, 9, 10, 11, 161-163, 183-2 КАС України

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити дії по нарахуванню та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, вул. Щорса, 8 щодо не нарахування ОСОБА_3, мешканці с. Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області, вул. Українська, щомісячної надбавки до пенсії як дитині війні незаконною за період з 19.05.2010 року по 22.07.2011 року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, вул. Щорса, 8 здійснити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_3, мешканці с. Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області, вул. Українська, щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - ІV від 9 липня 2003 року, починаючи з 19 травня 2010 року по 22 липня 2011 року та забезпечити виплату за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена через Великолепетиський районний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Великолепетиського районного суду

Херсонської області ОСОБА_4