Справа № 2а-0370/1543/11
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. < Текст >Справа № 84274/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Шаблій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2011 року по справі за позовом Приватного підприємства "Нова перспектива" до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне підприємство «Нова перспектива» (далі - ПП «Нова перспектива», позивач) звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції (далі - ОСОБА_1 ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.04.2011 року № НОМЕР_1.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 ОДПІ проведена позапланова виїзна перевірка ПП «Нова перспектива» у зв'язку з різким збільшенням податкового кредиту за грудень 2010 року в порівнянні з попереднім звітним періодом та з виникненням потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з ПП «Нова перспектива», за наслідками якої складено акт № 1741/23-3/32475509 від 22.03.2011 року. В акті перевірки податковим органом зроблені висновки про відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів за період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року, які підпадають під визначення статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого завищено податкові зобовязання за грудень 2010 року на суму 313296 грн. 00 коп. і завищено податковий кредит за грудень 2010 року на 290138 гри. 00 коп.

На підставі акту перевірки № 1741/23-3/32475509 від 22.03.2011 року ОСОБА_1 ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення №2 від 07.04.2011 року, яким ПП «Нова перспектива» зменшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 23158 грн. 00 коп., та яке платник податків отримав 28.04.2011 року. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням з огляду на наступне.

Основними видами діяльності підприємства є поставка вугілля та запасних частин для гірничошахтного обладнання. В межах господарської діяльності ПП «Нова перспектива» уклало договори поставки від 29.11.2010 року № 29/11/1-34 з постачальниками Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТ-Техбуд» (далі - ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд») та №29/11/2-34 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Галицькі інвестиції» (далі - ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції») на придбання запчастин до гірничошахтного обладнання на суму 756248 гри. 00 коп. та 984584 грн. 00 коп. відповідно. Під час проведення перевірки підприємством були надані всі первинні документи бухгалтерського обліку, що засвідчували факт отримання запасних частий, транспортування, оприбуткування на складі, проведення розрахунків. Зокрема, кожна з поставок підтверджується видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними (далі - ТТН), договором про надання транспортних послуг вантажними автомобілями, журналом обліку видачі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), платіжними дорученнями на перерахування коштів, копії яких долучені до адміністративного позову. Вказані первинні документи засвідчують фактичну поставку запчастин до гірничошахтного обладнання та підтверджують наявність об'єкту оподаткування податком на додану вартість операцій з придбання товарів за період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року відповідно до угод, укладених з ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції».

Позиція відповідача про відсутність об'єктів оподаткування не ґрунтується на вимогах чинного цивільного та податкового законодавства. Угоди, укладені з діючими юридичними особами, зареєстрованими платниками податку на додану вартість, носили реальний характер, а тому давали право позивачу на формування податкового кредиту з податку на додану вартість при придбанні товарів, а в подальшому при його реалізації - на відображення відповідних податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2011 року адміністративний позов задоволено повістю. Ухвалено визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції від 07 квітня 2011 року № НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримані умови формування податкового кредиту з ПДВ у грудні 2010 року при придбанні товару у ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд», ОСОБА_2 «Галицькі контракти» в розмірі 290138 гри. 00 коті, та правомірно задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ на суму 313296 грн. 00 коп. при продажу такого товару на ДП «Нововолинський РМЗ», ОСОБА_2 «Енергооснова» у грудні 2010 року, а висновки податкового органу є неправомірними.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи наступні факти.

ПП «Нова перспектива» є суб'єктом господарювання, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 398781 від 21.06.2007 року (а. с. 63), з 18.06.2003 року перебуває на обліку як платник податків у ОСОБА_1 ОДПІ, про що видано довідку про взяття на облік платника податку № 828 від 19.06.2003 року (а. с. 64), зареєстрований платником податку на додану вартість, про що відповідачем видано свідоцтво №02452901 від 07.07.2003 року про реєстрацію платника податку на додану вартість (а. с. 62).

ПП «Нова перспектива» згідно із Статутом, серед інших видів діяльності, здійснює торгівельну діяльність, посередницьку діяльність, оптову та роздрібну торгівлю, діяльність паливно-мастильними матеріалами, вугіллям, природнім та зрідженим газом, організацію та проведення загальнобудівельних робіт, виробництво та реалізацію будівельних матеріалів, виробів та конструкцій тощо (а. с. 58-61) та має у власності складські приміщення (а. с. 70).

ОСОБА_1 ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Нова перспектива» у зв'язку з різким збільшенням податкового кредиту за грудень 2010 року в порівнянні з попереднім звітним періодом та з виникненням потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з ПП «Нова перспектива», про що складено акт №1741/23-3/32475509 від 22.03.2011 року (а. с. 13-25). Перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів за період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року, які підпадають під визначення статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого завищено податкові зобов'язання за грудень 2010 року на суму 313296 грн. 00 коп. і завищено податковий кредит за грудень 2010 року на суму 290138 грн. 00 коп. Такі висновки податкового органу ґрунтуються на матеріалах перевірки контрагентів (постачальників) позивача ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» про відсутність в останніх за грудень 2010 року об'єктів оподаткування та відсутність товару для реалізації позивачу, а отже недійсність операцій з придбання товару ПП «Нова перспектива» та його подальшого продажу іншим покупцям.

07.04.2011 року на підставі акту перевірки № 1741/23-3/32475509 від 22.03.2011 року ОСОБА_1 ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ПП «Нова перспектива» зменшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 23158 грн. 00 коп., та яке 28.04.2011 року надіслала позивачу, що підтверджується копіями конверту та фіскального чеку відділення поштового зв'язку про направлення рекомендованого листа (а. с. 10-12).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у даній справі не довів правомірність податкового повідомлення-рішення № від 07.04.2011 року про зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість ПП «Нова перспектива», а висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, з огляду на таке.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року (з наступними змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Порядок обчислення та сплати податку передбачений статтею 7 даного Закону, зокрема, підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає па податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Податкове зобов'язання - це загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, що визначена згідно з цим Законом (пункт 1.6 статті 1 Закону).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) - але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна піна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж па 20 відсотків від звичайної ціни па такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 цього ж Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Підставою для нарахування податкового кредиту відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 цього Закону є видана платником податку на вимогу покупця податкова накладна із заповненням всіх обов'язкових реквізитів.

За змістом наведених правових норм необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов'язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг). При цьому, наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії або події, які викликають зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

З урахуванням зазначеного та доводів ОСОБА_1 ОДПІ про відсутність у позивача обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів у грудні 2010 року через встановлення фактів відсутності об'єктів оподаткування у постачальників ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції», судом при розгляді справи підлягали з'ясуванню обставини щодо фактичного здійснення господарських операцій купівлі-продажу товару, по яких визначено суми податкового кредиту та податкового зобов'язання, наявність чи відсутність первинних бухгалтерських документів, що підтверджують обставини здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, зміст цих господарських операцій, їх реальний характер, а також наявність можливостей для перевезення (транспортування) товару, його зберігання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 29.1 1.2010 року між ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» (постачальник) та ПП «Нова перспектива» (покупець) було укладено договір поставки № 29/1 1/1 - ЗЧ, відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору (а. с. 38). Асортимент, кількість, ціна, умови та спосіб доставки товару передбачається у специфікації до даного договору, що є невід'ємною його частиною та підписується сторонами (пункти 1.1., 1.2). Відповідно до специфікації № 1 від 29.11.2010 року, погодженої сторонами договору, предметом поставки були такі ТМЦ: штоки, перекриття на загальну суму 756248 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 126041 грн. 33 коп. (а. с. 39).

На поставку товару постачальником ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» виписано видаткові накладні № 3/12-03 від 03.12.2010 року, № 7/12-03 від 07.12.2010 року, № 10/12-01 від 10.12.2010 року (а. с. 40. 42. 44) та податкові накладні № 192 від 03.12.2010 року на суму 316248 грн. 00 коп.. в тому числі ПДВ 52708 гри. 00 коп., № 204 від 07.12.2010 року на суму 231000 гри. 00 коп., у тому числі ПДВ 38500 грн. 00 коп.. № 223 від 10.12.2010 року на суму 209000 грн. 00 коп.. у тому числі ПДВ 34833 грн. 33 коп. (а. с. 46-48), які позивач включив до реєстру отриманих податкових накладних та сформував податковий кредит з податку на додану вартість у грудні 2010 року в розмірі 126041 грн. 00 коп.

Згідно з видатковими накладними від 03.12.2010 року, 07.12.2010 року, 10.12.2010 року запасні частини отримав ОСОБА_3 на підставі довіреностей на отримання ТМЦ, що підтверджується витягом з Журналу обліку видачі довіреностей за грудень 2010 року (а. с. 69).

Транспортування товару підтверджується копіями ТТН серії ВТТ №201012031 від 03.12.2010 року, серії ВТТ №201012071 від 07.12.2010 року, серії ВТТ № від 10.12.2010 року (на перевезення ТМЦ (штоків, перекриття) на замовлення ПП «Нова перспектива», вантажовідправник ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд», перевізник - підприємець ОСОБА_4, з міста Львова до села Жидичин Ківерцівського району Волинської області (а. с. 41, 43, 45).

В акті перевірки № 1741/23-3/32475509 від 22.03.2011 року зазначено, що отримані від ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» запасні частини оприбутковані по дебету рахунку 281 в грудні 2010 року і списані з кредиту рахунку 281 у зв'язку з їх реалізацією ДП «Нововолинський РМЗ» та ОСОБА_2 «Енергооснова». Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками за отриманий товар розрахунки проведені в повному обсязі, що також підтверджується платіжним дорученням №3804 від 29.12.2010 року на суму 756248 гри. 00 коп. (а. с. 49).

Крім того, судом встановлено, що 29.11.2010 року було укладено договір поставки №29/11/2-34 між ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» (постачальник) та ПП «Нова перспектива» (покупець), відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору (а. с. 26). Асортимент, кількість, ціна, умови та спосіб доставки товару передбачається у специфікації до даного договору, що є невід'ємною його частиною та підписується сторонами (пункти 1.1.. 1.2). Відповідно до специфікації №1 від 29.11.2010 року, погодженої сторонами договору, предметом поставки були такі ТМЦ: циліндри, плунжера на загальну суму 984584 грн. 00 коп.. в тому числі ПДВ 164097 грн. 33 коп. (а. с. 27).

На поставку товару постачальником ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» виписано видаткові накладні №3/12-03 від 03.12.2010 року, №6/12-03 від 06.12.2010 року, №10/12-01 від 10.12.2010 року (а. с. 28, 30, 32) та податкові накладні №462 від 03.12.2010 року на суму 441768 грн. 00 коп.. в тому числі ПДВ 73628 грн. 00 коп., № 479 від 06.12.2010 року на суму 181056 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 30176 грн. 00 коп., № 510 від 10.12.2010 року на суму 361760 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 60293 гри. 33 коп. (а. с. 34-36). які позивач включив до реєстру отриманих податкових накладних та сформував податковий кредит з податку на додану вартість у грудні 2010 року в розмірі 164097 грн. 00 коп.

Згідно з видатковими накладними від 03.12.2010 року, 07.12.2010 року, 10.12.2010 року товар отримав ОСОБА_3 на підставі довіреностей на отримання ТМЦ, що підтверджується витягом з Журналу обліку видачі довіреностей за грудень 2010 року (а. с. 69).

Транспортування товару підтверджується копіями ТТН серії ПІ №031 від 03.12.2010 року, серії ГІІ № 061 від 06.12.2010 року, серії ГІІ № 101 від 10.12.2010 року (на перевезення ТМЦ (циліндрів, плунжерів) на замовлення ПП «Нова перспектива», вантажовідправник ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції», перевізник - підприємець ОСОБА_4, з міста Львова до села Жидичин Ківерцівського району Волинської області) (а. с. 29, 31, 33).

В акті перевірки № 1741/23-3/32475509 від 22.03.2011 року зазначено, що отримані від ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» запасні частини оприбутковані по дебету рахунку 281 в грудні 2010 року і списані з кредиту рахунку 281 у зв'язку з їх реалізацією ДП «Нововолинський РМЗ» та ОСОБА_2 «Енергооснова». Згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками за отриманий товар розрахунки проведені в повному обсязі, що також підтверджується платіжним дорученням №3803 від 29.12.2010 року на суму 984584 грн. 00 коп. (а. с. 37).

Позивачем надано суду договір про надання транспортних послуг вантажними автомобілями від 01.09.2010 року, укладений ПП «Нова перспектива» з перевізником підприємцем ОСОБА_5, та платіжні доручення на перерахування коштів перевізнику за надані транспортні послуги (а. с. 66-68), а також витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно в селі Жидичин Ківерцівського району Волинської області (приміщення карантинника), що належить позивачу та використовується як склад, де саме зберігалися придбані запасні частини (а. с. 70).

В подальшому придбаний у ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» товар позивач продав ДП «Нововолинський РМЗ» та ОСОБА_2 «Енергооснова» на загальну суму поставки 1879773 грн. 14 коп.. в тому числі ПДВ 313295 грн. 52 коп. та відобразив у декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року податкові зобов'язання з розмірі 313296 грн. 00 коп.

Як вбачається з наданих доказів, позивач придбав запасні частини та в подальшому реалізував їх за вищою ціною з метою отримання прибутку від такої діяльності, задекларувавши з операцій купівлі-продажу товарів податковий кредит (290138 грн. 00 коп.) нижче податкових зобов'язань (313296 грн. 00 коп.), тобто прибуток підприємства формувався не за рахунок податкової вигоди, без наміру порушити інтереси держави (публічний порядок) через ухилення від сплати податків.

Оцінюючи докази, які є у справі, суд враховує норми частини другої та третьої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа: дату і місце складання: назва підприємства, від імені якого складається документ: зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пунктів 2-4 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 16.05.1996 року №99, зареєстрованої в Міністерстві юстиції Україні 12.06.1996 року за № 293/1318 (з наступними змінами та доповненнями) сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів. Бланки довіреностей видаються після їх реєстрації у Журналі реєстрації довіреностей, який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Нумерація виданих протягом року довіреностей є наскрізною. Довіреність на одержання цінностей видається тільки особам, що працюють на даному підприємстві.

Згідно зі статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна визначена як обов'язковий документ, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та зберігатися як у вантажовідправника, так і у вантажоодержувача. Згідно із пунктом 1 зазначених Правил товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Пунктами 1, 2 наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» від 29.12.1995 року №488/346 затверджено типову форму № 1-ТН «Товарно-транспортна накладна» (складається у чотирьох примірниках, з яких 1 - вантажовідправнику, 2 - вантажоодержувачу, 3.4 - автопідприємству) та визнано обовязковим застосування вказаної форми всіма субєктами господарської діяльності, незалежно від форм власності.

Зазначені вимоги законодавства позивачем дотримані, всі наявні первинні документи бухгалтерського обліку складені належним чином та підтверджують обставини реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, належними доказами підтверджено отримання запасних частіш від постачальників та їх перевезення.

При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які давали б підстави для сумніву у реальності проведених господарських операцій між позивачем та ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд», ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції», зокрема, фактів припинення юридичної особи. визнання недійсними установчих документів, свідоцтва платника податку на додану вартість, фіктивності підприємництва, встановлених відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили, не здійснення господарської діяльності тощо, а також інших доказів про те, що дані податкових накладних, виписаних постачальниками, не відповідають дійсності.

Єдиним доказом щодо відсутності об'єктів оподаткування у позивача при придбані та продажу товарів у грудні 2010 року, на який посилається податковий орган, є акти ДПІ у Шевченківському районі м. Львова №158/23-118/36873235 від 01.03.2011 року «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» з питань правомірності формування податкового зобовязання та податкового кредиту за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року» (а. с. 77-87) та №155/23-118/37277910 від 28.02.2011 року «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» з питань правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року» (а. с. 88-109).

В зазначених актах перевірок наведені ідентичні висновки про те, що ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» порушено частину п'яту статті 203 частини першу, другу статті 215. статтю 216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах при придбанні та продажу товарів, робіт, послуг. Товари, послуги по вказаних правочинах не були передані в порушення статей 662, 655, 656 Цивільного кодексу України. Перевірками встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів, робіт, послуг за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року, які підпадають під визначення статті 3 Закону України «Про податок на додану вартість».

З актів ДПІ у Шевченківському районі м. Львова вбачається, що юридичні особи відсутні за місцезнаходженням, перевірку платників податків проведено лише на підставі документів, що знаходяться в обліковій справі підприємства, та податкових декларацій з ПДВ за період з жовтня 2010 року по грудень 2010 року (пункти 2.10 актів). При цьому, вказується на відсутність у постачальників ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» виробничих потужностей, власних офісних, виробничих приміщень, земельних ділянок. транспортних засобів, про що свідчать дані декларацій.

Однак, такі висновки податкового органу ґрунтуються па припущеннях та аналітичних даних, без встановлення достовірної інформації у компетентних джерел таких як бюро технічної інвентаризації, земельні відділи органів місцевого самоврядування, ресстраційно-екзаменаційні підрозділи Державтоінспекції, нотаріусів тощо. При проведенні перевірок контрагентів не досліджено наявність орендованих чи переданих в лізинг основних засобів, виробничих приміщень, наявність обладнання (устаткування), техніки.

Разом з тим, з даних податкової звітності слідує, що постачальники ОСОБА_2 «ВТ-Тсхбуд» та ОСОБА_2 «Галицькі інвестиції» декларували валові доходи та валові витрати, податкові зобов'язання з податку на прибуток, податку на додану вартість, з розрахунку комунального податку вбачається, що у ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд» кількість працюючих за три квартали 2010 року становить 8 чоловік. Такі платники податків задекларували податкові зобов'язання у грудні 2010 року по операціях продажу товару ПП «Нова перспектива».

Наявність законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту з податку на додану вартість та декларування податкових зобов'язань є обовязковою, але не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування (декларування) за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, втому числі, коли господарські операції з придбання-продажу товарів (робіт, послуг) не мали реального характеру. В даній справі відповідач ОСОБА_1 ОДПІ не довела, що відомості у податкових накладних, виписаних постачальниками ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд», ОСОБА_2 «Галицькі контракти» на поставку запасних частин позивачу, та інші первинні документи по поставці товару, а в подальшому продаж таких товарів іншим суб'єктам господарювання, не відповідають дійсності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем дотримані умови формування податкового кредиту з ПДВ у грудні 2010 року при придбанні товару у ОСОБА_2 «ВТ-Техбуд», ОСОБА_2 «Галицькі контракти» в розмірі 290138 гри. 00 коті, та правомірно задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ на суму 313296 грн. 00 коп. при продажу такого товару на ДП «Нововолинський РМЗ», ОСОБА_2 «Енергооснова» у грудні 2010 року, а висновки податкового органу є неправомірними.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч. 3.ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2011 року по справі № 2а-1543/11/0370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Глушко

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_6