Справа № 2-а-2245/11
Суддя: Попович В. В.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2245/2011року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Поповича В. В., при секретарі Кекух Л. В., за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом субєкта підприємницької діяльності- фізичної особи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області, начальника Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_2 про скасування вимоги про сплату боргу від 05 листопада 2010 року №244 та визнання дій відповідачів неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1, поданий до суду адміністративний позов, який відповідає формі позовної заяви, до відповідачів, Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області, начальника Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_2, в якому позивач просить: скасувати вимогу про сплату боргу Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області від 05 листопада 2010 року № 244; визнати дії начальника Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_2 неправомірними та протиправними.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 листопада 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області було проведено розрахунок сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які не надійшли на рахунок управління за результатами підприємницької діяльності за період з 01 липня 2010 року по 30 вересня 2010 року. Начальником Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_2 було видано вимогу №244 про стягнення з позивача на користь Управління Пенсійного фонду України 632 гривні 46 копійок недоїмки по внескам до Пенсійного фонду України. Позивач вважає, що дана вимога про сплату страхових внесків в розмірі мінімального розміру страхового внеску є незаконною.

В 2010 році позивач здійснював підприємницьку діяльність як субєкт малого підприємництва за спрощеною системою оподаткування, знаходився на єдиному податку. Відповідно до п. 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» субєкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на обовязкове пенсійне страхування.

Управління Пенсійного Фонду України в Семенівському районі Чернігівської області видавши вимогу №244 про стягнення з позивача на користь Пенсійного фонду України 632,46 гривень недоїмки по внескам по Пенсійного фонду України 01 липня 2010 року відповідач не взяв до увагу, що згідно ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої правові обовязки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обовязки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку встановленому законом. Закон про внесення змін до Законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що Закон набирає чинності з дня опублікування. Відповідач вимагаючи від позивача сплати додаткових платежів до Пенсійного фонду України, що не передбачені Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» порушив право позивача на сплату єдиного податку.

Представник відповідачів начальник Управління Пенсійного Фонду України в Семенівському районі Чернігівської області, ОСОБА_2 І, звернулась до суду з письмовою заявою про розляд справи без участі представника, позовані вимоги не визнає з підстав наведених у запереченнях на позов, зокрема те, що відповідно до пункту 3 статті 11 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування підлягають загальнообов»язковому державному пенсійному страхуванню, відповідно пункту 1 статті 15 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники. Позивач є платником страхових внесків, а не платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування. Збір на обовязкове державне пенсійне страхування сплачується з окремих видів господарських операцій.

У зв»язку з набранням чинності Закону України №2461-VI від 08 липня 2010 року «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно підпункту 4 пункту 8 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали спосіб оподаткування сплачують страхові внески, при цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску, сплата страхових внесків здійснюється не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення кварталу відрповідно пункту 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги з підстав які викладені у позовній заяві та доповнив, що відповідач перекручує змістовне поняття «збір» та «внесок», суть понять є ідентичною. В змінах внесених до положення про Пенсійний фонд України вказано, що «збір на обов»язкове державне страхування» замінено словами «страхові внески назагальнообов»язкове пенсійне страхування». Внески, в розмірі 42% єдиного податку Пенсійний фонд України обліковує як внески конкретного страхувальника - платника єдиного податку і використовує для цілей фонду. Зарахування страхових внесків - платників єдиного податку здійснюється відповідно до Порядку зарахування, розмежування і обліку єдиного податку суб»єктів малого підприємства. Статею 3 Закону України «Про систему оподаткування» встановлено, що держава забезпечує незмінності податків і зборів і їх ставок, а також податкових пільг протягом бюджетного року. Вважає, що вимога про сплату страхових внесків в розмірі мінімального розміру страхового внеску порушило його право передбачати наслідки своїх дій і бути впевненим у своїх законних очікуваннях. Просить суд задовольнити позов.

Суд заслухавши позивача та вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами як в обґрунтування позовних вимог, так і в заперечення проти них, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за слідуючих підстав.

Встановлено, що у 2010 році позивач займався підприємницькою діяльністю як субєкт малого підприємництва за спрощеною системою оподаткування, знаходився на єдиному податку.

05 листопада 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області було проведено розрахунок сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які не надійшли на рахунок управління за результатами підприємницької діяльності за період з 01 липня 2010 року по 30 вересня 2010 року. Начальником Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_3 було видано вимогу №244 про стягнення з позивача на користь Управління Пенсійного фонду України 632 гривні 46 копійок недоїмки по внескам до Пенсійного фонду України.

Відповідно до Закону України №2461-VI від 08 липня 2010 року «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальобов»зкове державне пенсійне страхування» відповідно підпункту 4 пункту 8 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальообов»язкове державне страхування» фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали спосіб оподаткування сплачують страхові внески, при цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску, сплата страхових внесків здійснюється не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення кварталу відрповідно пункту 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Підстави, на які вказує позивач у позовній заяві, не знайшли підтвердження доказами у судовому засіданні, а спростовані добутими доказами, на які посилається відповідач у справі, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7 - 14, 122, 99, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області, начальника Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_2 про скасування вимоги про сплату боргу від 05 листопада 2010 року №244 та визнання дій відповідачів неправомірними - відмовити, у звязку з відсутністю підстав для задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження. У разі подання в цей строк апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В.В.Попович