Справа № 2-а-4355/11
Суддя: Дикий В. М.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4355/11
ПОСТАНОВА

іменем України

14 жовтня 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області адміністративний позов, у якому просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплатити йому пенсію з урахування положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати УПФУ в Носівському районі призначити та виплачувати в подальшому ОСОБА_2 основну та додаткову пенсії, відповідно до ст. 54 даного закону. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є інвалідом ІІ групи. Захворювання позивача повязане з впливом аварії на ЧАЕС. ОСОБА_2 відноситься до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач вважає, що управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області виплачує йому пенсію значно меншу, ніж передбачено в ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області дало відповідь, що ОСОБА_2 пенсія виплачується згідно з положеннями Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», а тому законних підстав для підвищення пенсії немає. ОСОБА_3 Миколайович просив зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Носівському районі Чернігівської області року здійснити перерахунок та виплатити йому пенсію з урахування положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 11 лютого 2011 року по момент винесення рішення по справі та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Носівському районі усунути порушення, а саме: призначити позивачу основну та додаткову пенсії згідно вимог ст. 54 даного закону й виплачувати її в подальшому.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що він звертався з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про перерахунок пенсії, однак відповідач відмовив йому в цьому, посилаючись на положення інших нормативно-правових актів.

Начальник управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області направила до суду заперечення проти позову, де вказала, що ОСОБА_2 виплачується пенсія в порядку, встановленому чинним законодавством. У 2008 році набрали чинності зміни до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які зменшили розмір пенсій. Тому відповідач вважає, що суду слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) (а. с. 18) та громадянином, захворювання якого повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи (а. с. 17). ОСОБА_2 безстроково встановлена друга група інвалідності.

Згідно преамбули Закону України № 796-XII від 28 лютого 1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Ст. 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 06.06.96 р. № 230/96-ВР) передбачає, що особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам ІІ групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії, відповідно до ст. 53 даного Закону, здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 06.06.96 р. № 230/96-ВР) визначені розміри державної пенсії особам, віднесеним до 1 категорії. Згідно ч. 3 ст. 54 цього Закону, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України № 107-VI від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону № 796-XII внесено ряд змін: ст. 50 Закону було викладено у новій редакції, до ст. 54 цього Закону було внесено зміни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін, зокрема і до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх діючи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Крім того, Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Отже, з 22 травня 2008 року ст.ст. 50, 54 Закону України № 796-XII від 28 лютого 1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють у редакції Закону України № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Оскільки пенсія позивачу має визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком, тому відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Наділивши соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

ОСОБА_3, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист осіб, які постраждали і є інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Вирішуючи позовні вимоги про зобовязання відповідача нараховувати основну та додаткову пенсії в подальшому, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Перелік обставин, які підлягають зясуванню судом у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень закріплені в ч. 3 ст. 1 КАС України.

При цьому процесуальне законодавство не допускає захист ще не порушеного права. Суд не може зобовязати субєкта владних повноважень здійснити певні дії на основі припущень порушення прав та свобод позивача. І тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про зобовязання нараховувати пенсію, передбачену ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в подальшому задоволенню не підлягають.

На стадії відкриття провадження в даній справі не було вирішено питання про наслідки пропущення строків звернення до суду при ухваленні рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

У поданому адміністративному позові ОСОБА_2 не просив суд поновити строк для звернення до суду.

З 19 червня 2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, яким установлено, що норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

За таких обставин відповідача необхідно зобовязати провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області, які виразилися у невірному нарахуванні та виплаті з 19 березня 2011 року ОСОБА_2, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) і захворювання якої повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи (ІІ група інвалідності), державної та додаткової пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області перерахувати з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року державну пенсію ОСОБА_2, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) і захворювання якої повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи (ІІ група інвалідності) та забезпечити її виплату відповідно до ст. 54 Закону України Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року), не нижче 8 мінімальних пенсій за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області перерахувати з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_2, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) і захворювання якої повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи (ІІ група інвалідності) та забезпечити її виплату відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року), в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог щодо нарахування пенсії в подальшому.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 про перерахунок та виплату пенсії за період з 11 лютого 2011 року по 18 березня 2011 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду управлінням Пенсійного Фонду України в Носівському районі Чернігівської області обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді.

Суддя В.М. Дикий