Справа № 2-а-429/11
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-429/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Сумській області, третя особа: інспектор Охтирського взводу дорожньо-патрульної служби ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

встановив:

12.01.2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.12.2010 року інспектором Охтирського взводу ДПС ОСОБА_3 у відношенні нього було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП шляхом накладення штрафу у розмірі 340 грн. Позивач вважає постанову інспектора ДПС протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: інспектор ДПС не мав права складати протокол за ч. 1 ст. 122 КУпАП, чим порушив вимоги ст.ст. 254, 255, 278 КУпАП; позивачу не були розяснені його права, а тому він був позбавлений права на отримання правової допомоги, а також надати матеріали, які характеризуються майновий стан позивача та докази незаконності складеного протоколу; розгляд справи був проведений не обєктивно і не всебічно, оскільки інспектор керувався тільки даними протоколу.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що 31.12.2010 року близько 09.30 год. він рухався на автомобілі по вул. Жовтневій в м. Охтирка в напрямку площі Леніна. На перехресті з пров. Типографським його зупинив інспектор ДПС, вказавши жезлом на місце, де позивач повинен був зупинитися. Потім інспектор підійшов та став вимагати предявити документи, однак позивач відмовив, оскільки вважав, що порушень не допускав, а тому мав право не надавати документи. Після цього інспектор схопив ОСОБА_1 за рукав і став тягнути, на прохання позивача прибрати руку не реагував. Тоді він віддав документи інспектору, після чого був складений протокол, в який він записав свої пояснення, що був зупинений працівниками міліції на перехресті. Дій працівників міліції він не оскаржував.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог, зазначивши, що інспектор не допускав порушень.

Третя особа в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог. З письмового заперечення та його пояснень вбачається, що згідно до розстановки нарядів Охтирського взводу ДПС підпорядкованого УДАІ УМВС 21.12.2010 року він спільно з інспектором ДПС Прокуда ніс патрульну службу по нагляду за рухом транспортних засобів на автодорозі Суми-Полтава. Близько 12.30 год. в м. Охтирка на Т-образному перехресті вул. Жовтневої та пров. Типографського ним було виявлено, як водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР. Він зафіксував порушення з використанням фотокамери свого мобільного телефону, підійшов до водія, відрекомендувався, пояснив про допущення порушення вимог п. 15.9 ПДР. Позивач не погоджувався надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, погрожував, що скаже, що його зупинили і він буде скаржитися. Відповідачу було розяснено ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому позивач був з ним ознайомлений, вніс письмові пояснення про свою незгоду з порушенням, та підписав його. 21.12.2010 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копія протоколу та постанови були надані ОСОБА_1, а справа передана на реєстрацію. Також повідомив, що у відношенні водія ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, заперечив факти неналежного виконання службових обовязків.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що інспектором Охтирського взводу ДПС підпорядкованого УДАІ УМВС в Сумській області старшиною міліції ОСОБА_3 при несені патрульної служби по нагляду за рухом транспортних засобів на автодорозі Суми-Полтава в м. Охтирка по вул. Жовтневій відповідно до розстановки нарядів Охтирського взводу ДПС підпорядкованого УДАІ УМВС в Сумській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВМ1 116991 від 31.12.2010 року, на підставі якого винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді 340 грн.

Як вбачається з зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, 31.12.2010 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2, і здійснив зупинку-стоянку автомобіля на перехресті доріг. В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він проїжджав біля універмагу, його зупинив працівник ДАІ на перехресті і склав протокол, мов би він там стояв. В протоколі не зазначено про наявність свідків і відсутні пояснення будь-яких інших осіб.

Сторони не оспорюють, що позивач здійснив зупинку автомобіля на Т-образному перехресті доріг по вул. Жовтневій та пров. Типографському.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_1 їхав по вул. Жовтневій в сторону площі Леніна. Їх автомобіль зупинили працівники міліції на перехресті. На вимогу працівника міліції позивач надав документи. В цей час працівники міліції щось фотографували. Потім ОСОБА_1 вийшов, пройшов в автомобіль працівників міліції, а коли повернувся, повідомив, що відносно нього склали протокол за стоянку на перехресті. Також зазначив, що він підходив до автомобіля працівників міліції та запитував за що їх зупинили.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 31.12.2010 року він їхав разом з позивачем в автомобілі, сидів на задньому сидінні і розмовляв по телефону. Біля Будинку культури їх автомобіль зупинили працівники міліції, ОСОБА_1 вийшов з документами і пішов.

Однак суд не може при прийнятті рішення покласти в його основу покази свідків, виходячи з наступного.

Так, сторони не оспорюють, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, був присутній свідок ОСОБА_4, який, однак, на той час будь-яких пояснень щодо відсутності факту правопорушення не надав. Також не надав будь-яких пояснень свідок ОСОБА_5, хоча, з його слів, був присутній в автомобілі позивача.

Крім того, будучи допитаними в судовому засіданні свідки давали нечіткі, суперечливі пояснення щодо обставин зупинки автомобіля позивача, дій працівників міліції та складання протоколу. Їх покази були узгоджені лише щодо факту зупинки позивача працівниками міліції.

Також судом не здобуто доказів звернення щодо неправомірності дій працівників міліції при здійсненні ними службових повноважень, що в сукупності свідчить про те, що покази свідків не відповідають фактичним обставинам, а пояснення позивача в протоколі надані з метою уникнення адміністративної відповідальності.

П. 15.9 Правил дорожнього руху України визначає, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил зупинки та стоянки.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про правомірність дій працівника ДПС по складанню протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на підставі наявних доказів інспектором Охтирського взводу ДПС підпорядкованого УДАІ УМВС в Сумській області старшиною міліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, копію якої та копію протоколу про адміністративне правопорушення позивач отримав. Згідно прийнятого рішення було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про безпідставність вимог позивача, в звязку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 69-71, 158-161, 162, 163, 171-2 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_6