Справа № 22-а-2478/11
Суддя: Лісова Г. Є.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а -2478/2011 р. Головуючий в І-й інстанції
Категорія: 10.3.1. ОСОБА_1
Доповідач: Лісова Г.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця 26 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Лісової Г.Є.,

Суддів: Бугрика В.В.,

ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,-

в с т а н о в и л а:

19 грудня 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначив, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни»вона відноситься до категорії дітей війни. Стаття 6 зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячне підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яке вона не отримує.

Просила суд поновити пропущений строк для звернення до суду, стягнути з відповідача на її користь недоплачену як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733, 30 грн. та нарахувати на її користь недоплачену як дитині війни, щомісячну соціальну допомогу з 01.01.2008 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2009 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Поновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області (далі Управління) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та 22.05.2008 по 31.12.2008 рік. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши під час письмового провадження законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, відповідно до положень вказаного Закону пенсія позивачу повинна виплачуватися зі збільшенням її на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в Управління у 2006 році не було підстав для підвищення розміру пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік»дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2006 рік, а внесені зміни Законом України від 19.01.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»щодо встановлених пільг дітям війни запроваджені не були.

Ці закони неконституційними не визнавалися та діяли протягом 2006 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»статтю 6 Закону № 2195-1У викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року вказані зміни у статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни; за 2007 рік з 9.07.2007 до 31.12.2007 року та за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31.12.2008 рік і бездіяльність відповідача щодо не нарахування вказаного підвищення за цей період є незаконною.

Вірним є також висновок суду, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим, поновлюючи позивачу строк звернення до адміністративного суду, встановленого ч.1 ст.99 КАС України, суд не врахував, що порушення прав позивача відбувалося періодично, тобто кожного місяця, починаючи з 9.07.2007 року і в неї було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду.

ОСОБА_3 звернулася до суду 19.12.2008 року, а тому, враховуючи річний строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст.99 КАС України чинною на час звернення з адміністративним позовом, її права підлягають захисту з 19.12.2007 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до суду 19.12.2008 року. Пропуск строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що про порушене право вона дізналася лише після висвітлення зазначених подій у пресі. Однак, доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, а тому колегія суддів вважає, що позивач пропустила такий строк без поважних причин, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду частковому скасуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності визначеного законом фінансування цих виплат не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки не впливають на встановлене законом право позивача на перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2009 року в частині поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, та в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 18.12.2007 року скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили протягом пяти днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому КАС України, протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: