Справа № 2-а-6/10
Суддя: Сидорякіна А. Я.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6/10
Провадження № 2-а/6/2010
У Х В А Л А

про попередній розгляд справи

25.03.2010року

смт.Верхній Рогачик

Херсонської області

Верхньорогачицький районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Сидорякіної А.Я., при секретарі Бедюх А.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши в попередньому судовому засіданні справу по позовній заяві ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в смт Верхній Рогачик, Верхньорогачицького району, Херсонській області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.02.2010 року звернувся до суду із позовною заявою до Управління пенсійного фонду України в смт Верхній Рогачик, Верхньорогачицького району, Херсонській області в якій вказав, що відповідно до статті Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року (далі - Закон) є дитиною війни.. Згідно статті б зазначеного Закону з 01,01.2006 року йому повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів Пенсійного «фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином виплата надбавок до пенсії мала здійснюватись Відповідачем.

Всупереч положенням ст.22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод , пунктом 17 статті 77 та статтею 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року та пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 та 2007 роки відповідно.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007року положення статті 6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Проте, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № б-рп/2007 та № ІО-рп/2008 від 22.05.2008 року положення, що призупиняли дію статті 6 Закону, були визнані такими що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Таким чином відповідач зобов'язаний був здійснювати виплату належної позивачу допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007, 2008 та 2009 роки.

Відповідно до положень ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Частиною 20 ст. 1 Бюджетного кодексу України визначено, що закон про державний бюджет України - це закон, який затверджує повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Конституційним судом України в Рішенні № 10-рп/2008 від 22.05.2008 також встановлено, що «законом України про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, як наслідок, - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони».

Керуючись вищезазначеними рішеннями Конституційного Суду України та чинним законодавством України, позивачем було направлене письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йому, як дитині війни соціальної Державної допомоги у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату.

Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а Рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржено, Відповідач, як орган владних повноважень, відмовив позивачу у його гарантованому Конституцією України та ст. 6 Закону праві.

Вважає, що відмова Відповідача є незаконною, оскільки відповідно до частини 2 статті З закону, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно правова ми актами.

В свою чергу, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти и лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відмова Відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті мені соціальної державної допомоги, передбаченої статтею б Закону, є протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам України.

Розмір підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня 350 гривень, з 1 квітня 359 гривень, з 1 жовтня 366 гривень.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня 380 гривень, з 1 квітня 406 гривень, з 1 жовтня 411 гривень.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривня, з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня 498 гривень, з 1 листопада - 573 гривні.

Таким чином сума мінімальних пенсій становить:

За 2006 рік - 4302 гривні; за 2008 рік - 5793 гривні;

За 2007 рік -4809 гривень; за 2009 рік - 6126 гривень.

Сума державної соціальної допомоги за вказані роки мала становити:

(4302+4809+5793+6126)*30% /100 = 6309 гривень, в тому числі:

2006 рік - 4302*30%/Ю0=1290у6 грн. 2008 рік - 5793*30/1О0=1737,9грн.,

2007 рік- 4809*30%/100=1442,7 грн., 2009 рік -6126*ЗО%/100=1837,8

Фактично виплачена державна соціальна допомога становить:

за 2008 рік у розмірі 10% від прожиткового мінімуму, тобто: 5793*10/100 = 579,3 гривні (п'ятсот сімдесят дев'ять гривень тридцять копійок);

за 2009 - 10% від прожиткового мінімуму 498 гривень протягом 12 місяців, тобто 49,8*12=597,6 (п'ятсот дев'яносто сім гривень шістдесят копійок).

Загальна сума отриманої мною державної соціальної допомоги становить 579,3+597,6=1176,9 гривень (одна тисяча сто сімдесят шість гривень 90 копійок).

Таким чином сума невиплаченої державної соціальної допомоги за 2006, 2007, 2008 та 2009 роки становить:

6309-1176,9=5132,1грн (п'ять тисяч сто тридцять дві гривні 10 копійок);

Сума невиплаченої державної соціальної допомоги за 2009 рік становить 1837,8-597,6=1240;2грн (одна тисяча двісті сорок гривень 20 копійок.

Просить суд визнати противоправною відмову Відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Зобов'язати Відповідача здійснювати нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком постійно згідно Закону та здійснити нарахування та виплату за 2006, 2007, 2008 та 2009 роки недоплаченої щомісячної соціальної допомоги у розмірі 5132,10 гривень .

Позивач в попередньому судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив суд допустити до участі у справі ОСОБА_2 в якості його представника.

Представник відповідача в попереднє судове засідання подала заперечення на даний позов, де зазначила, що пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" пункт 17 статті 77 було виключено та статтею 110 встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2006 році запроваджуються поетапно за результатами бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" п. 12 ст. 71 було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон № 2195), з урахуванням ст. 111 цього Закону, а саме: підвищення до пенсії або грошового утримання відповідно до ст. 6 Закону № 2195 виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 вказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Статтею 6 Закону № 2195 встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, але як видно зі змісту, дана норма Закону не передбачає, яким саме органом (Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата пенсій. Разом з тим, статтею 7 Закону № 2195 встановлено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій передбачених даним Законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України.

Частиною 2 ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет на поточний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове призначення. Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням закону про Державний бюджет України. В даному випадку, видатки щодо реалізації ст. 6 Закону № 2195 були встановлені, з урахуванням ст. 71, 111, які і були відмінені рішенням Конституційного суду (визнані неконституційними), після чого будь-яких змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", які б стосувались даного питання внесено не було, та оскільки відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, застосувати норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до внесення змін до Державного бюджету України на 2007 рік неможливо.

Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно п. З Положення про Пенсійний фонд України основним із завдань Пенсійного фонду України є ефективне використання коштів Пенсійного фонду України. Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо через територіальні управління, а п. 9 цього документу визначає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, при цьому згідно п. 10 Положення кошти Пенсійного фонду України використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Виплата пенсії потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

Крім того, слід зазначити, що у Державному бюджеті України на 2008 рік не передбачено видатків на виконання рішень судів про стягнення такої пенсії понад розміри, встановлені законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

На підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Крім того, абз.1 ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частина третя цієї ж статті передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абз. 1 ч. 1 ст.28 застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону. Іншими словами для розрахунку надбавок та підвищень до пенсій він не застосовується.

Питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни", має бути вирішено у законодавчому порядку, тобто внесенням змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.6 Закону № 2195 врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", згідно з яким дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Також, п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (набрала чинності з 22.05.08) встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн.

Згідно ст. 19 Конституції України посадові особи органів виконавчої влади повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України, яким визначено, що фінансування статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, а так само не визначений Законом механізм розрахунку підвищення пенсій, передбаченого вищезгаданою статтею.

Разом з цим зазначили, що відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. В ч. 1 ст. 100 КАС України зазначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Отже, у зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Верхньорогачицькому районі Херсонської області нарахування недоплаченої як дитині війни державної соціальної допомоги, вважають, що немає підстав для поновлення пропущеного строку.

Беручи до уваги викладене і додатково той факт, що було пропущено позивачем строк звернення до адміністративного суду вважають, що відсутні підстави для нарахування управлінням Пенсійного фонду України в Верхньорогачицькому районі Херсонської області на користь позивача недоплаченої як дитині війни державної соціальної допомоги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 100, 162 КАС України, Конституцією України, Законом України "Про соціальний захист дітей війни", Положенням про Пенсійний фонд України, просять суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, відмовити в задоволенні поновлення строків на звернення до суду з адміністративним позовом.

До судового розгляду спір не урегульований, позовні вимоги уточнені, заперечень проти позову немає, склад осіб, які братимуть участь у справі вирішено, факти, що необхідно встановити для вирішення спору, визначаються кожною особою, які підлягають доказуванню визначені. Зясовано якими доказами сторони можуть обґрунтувати свої доводи чи заперечення щодо позову, встановлено строк надання додаткових доказів по справі. Вчинені всі дії необхідні для підготовки справи до судового розгляду, виклику учасників процесу в суд, визначено час і місце судового розгляду.

З урахуванням наявності заперечення відповідача на позовну заяву, суд вважає необхідним підготовку по справі закінчити, призначити справу по позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в смт Верхній Рогачик, Верхньорогачицького району, Херсонській області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни до розгляду на 30.06.2010 року.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 105-106 КАС України.

Керуючись ст. ст. 50, 111, ч.2 ст. 185 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Підготовку по справі закінчити, призначити судовий розгляд справи № 2-а-6/2010 року по позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в смт Верхній Рогачик, Верхньорогачицького району, Херсонській області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни на 30.06.2010 року о 14.00 годині, задовольнивши клопотання представника відповідача .

Дозволити учасникам процесу надавати докази по справі не пізніше ніж на перше судове засідання.

Викликати в судове засідання ОСОБА_2, залучивши її до справи в якості представника позивача.

Справу розглянути за участю сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Я. Сидорякіна