Справа № 2-а-1/2010
Суддя: Федоренко Р.Г.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-1/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Я М У К Р А Ї Н И

26 січня 2010 року. м. Запоріжжя.

Заводський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Федоренко Р.Г.,

секретаря Васильченко Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи - інспектора ДПС взводу № 2 ДПС ДАІ ОСОБА_2 скасування постанови АР № 044868 від 19 лютого 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до посадової особи -інспектора ДПС взводу № 2 ДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови АР № 044868 від 19 лютого 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності, якою на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він 19 лютого 2009 року приблизно о 13-00, рухаючись на автомобілі ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Лижній в м. Запоріжжі, був зупинений інспектором ДПС ДАІ. На його запитання про причину зупинення інспектор пояснив, що він перевищив швидкість ( приблизно за 50 метрів від місця його зупинення, встановлений знак обмеження швидкості «40»), та показав пристрій, на якому значилось «63» ( це як він зрозумів, було кілометрів на годину). Далі інспектор наказав сісти в їхній службовий автомобіль, в якому сидів інший інспектор, а саме ОСОБА_2, який і склав протокол про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2009 року серія АР № 044868, в якій постановив штраф у розмірі 255 грн.

З висновками інспектора був незгоден, про що і зазначив у поясненні до протоколу.

Далі позивач вважає, що оскаржуваною постановою АР № 044868 від 19 лютого 2009 року, на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, та вважає її незаконною з наступних підстав:

Відсутність доказів порушення ним правил дорожнього руху України, а саме, незрозуміло, як інспектор виявив, що це була саме його швидкість, а не інших учасників дорожнього руху, тому, що ділянка по якій він рухався є досить навантаженою, та разом з його автомобілем у попутному напрямку рухалися інші автомобілі.

Відповідно до ст.. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху,…». Спеціальний пристрій «РАДІС-2138» за показами якого йому було предявлено факт порушення ПДР не має функції фото і кінозйомки, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне правопорушення. Цей пристрій міг зафіксувати швидкість до проїзду встановленого знаку обмеження швидкості «40», то що відстань від знаку до місця зупинення не більш ста метрів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надіслав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином судовою повісткою.

Зважаючи на зазначені обставини та на те, що у матеріалах справи достатньо доказів, щоб зробити висновок за позовом, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, які той надавав в судових засіданнях, шо відбулись раніше, не визнаючи позов, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню по таким підставам.

В обгрунтування позову у свої позовні заяві ОСОБА_1 посилається на наступне.

19 лютого 2009 року приблизно о 13-00 він, рухаючись на автомобілі ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.. Лижній в м. Запоріжжі, був зупинений інспектором ДПС ДАІ. На його запитання про причину зупинення інспектор пояснив, що він перевищив швидкість ( приблизно за 50 метрів від місця його зупинення, встановлений знак обмеження швидкості «40»), та показав пристрій, на якому значилось «63» ( це як він зрозумів, було кілометрів на годину). Далі інспектор наказав сісти в їхній службовий автомобіль, в якому сидів інший інспектор, а саме ОСОБА_2, який і склав протокол про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2009 року серія АР № 044868, в якій постановив штраф у розмірі 255 грн.

З висновками інспектора був незгоден, про що і зазначив у поясненні до протоколу.

Далі позивач вважає, що оскаржуваною постановою АР № 044868 від 19 лютого 2009 року на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, та вважає її незаконною з наступних підстав:

Відсутність доказів порушення ним правил дорожнього руху України, а саме, незрозуміло, як інспектор виявив, що це була саме його швидкість, а не інших учасників дорожнього руху, тому, що ділянка по якій він рухався є досить навантаженою, та разом з його автомобілем у попутному напрямку рухалися інші автомобілі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху,…». Спеціальний пристрій «РАДІС-2138» за показами якого йому було предявлено факт порушення ПДР не має функції фото і кінозйомки, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне правопорушення. Цей пристрій міг зафіксувати швидкість до проїзду встановленого знаку обмеження швидкості «40», то що відстань від знаку до місця зупинення не більш ста метрів.

На запит суду відповідач надав суду протокол від 19 лютого 2009 року серії АГ № 915449 ( а.с. 52), яким було зафіксоване адміністративне правопорушення ОСОБА_3, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, де в якості понятого вказаний ОСОБА_4, який, як встановлено судом, є працівником ДАІ. Саме він, перебуваючи на службі разом з інспектором Грінь Р.А., 19 лютого 2009 року, фіксував приладом «РАДІС-2138» швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_1 і зупиняв його.

Однак, як вбачається з копії зазначеного протоколу, яку надав до позовної заяви позивач ( а.с. 4), в графі « поняті» не зазначена жодна особа, у тому числі і ОСОБА_4 Це свідчить про те, в якості понятого в протоколі прізвище «Захаров». був дописаний пізніше, вже після того, як його копію отримав ОСОБА_1

Ці, встановлені судом обставини, вказують на те, що протокол серії АГ № 915449 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Це є однією із підстав для скасування винесеної на підставі його постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1

Окрім того, відповідач в судове засідання не зявився і ніякими відповідними доказами не спростував доводи позивача. Ним також не було надіслано на адресу суду заперечення на позов, які б свідчили про його незгоду з позовними вимогам ОСОБА_5

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, суд повинен прийняти доводи позивача і вирішити питання на підставі наданих ним доказів.

Таким чином, досліджені судом докази по справі свідчать про обґрунтованість поданого ОСОБА_1 позову, що є підставою для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 287, 289, 296 КУпАП, ст. ст. 71ч. 2, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 044868 від 19 лютого 2009 року, винесену інспектором ДПС зводу № 2 роти ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний адміністративний суд Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Запоріжжі шляхом подачі на протязі 10 днів заяви про апеляційне оскарження з дня складання постанови у повному обсязі, а потім в термін 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, самої апеляційної скарги.

Суддя: Федоренко