Справа № 755/12923/15-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2015 року м. Київ

иївський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом у якому, з урахуванням уточнених вимог, просить визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо розрахунку його трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі в одинарному розмірі та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з розрахунку трудового (страхового) стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 24.05.1965 р. по 19.08.1968 р.; з 02.04.1971 р. по 01.08.1977 р.; з 11.04.1979 р. по 13.09.1989 р.; з 14.09.1989 р. по 07.09.1990 р. та з 08.09.1990 р. до 18.12.1994 р., як один рік такої роботи за один рік і шість місяців з 14.05.2015 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо розрахунку ОСОБА_3 трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі в одинарному розмірі та зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з розрахунку трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 24.05.1965 р. по 19.08.1968 р.; з 02.04.1971 р. по 01.08.1977 р.; з 11.04.1979 р. по 13.09.1989 р.; з 14.09.1989 р. по 07.09.1990 р. та з 08.09.1990 р. до 01.01.1991 р., зарахувавши один рік вказаної роботи за один рік і шість місяців та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 14.05.2015.В решті заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, сторони звернулися до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами.

Позивач ОСОБА_3, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, просить скасувати її та прийняти в цій частині нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, не застосуванням ним до спірних правовідносин нормативні акти, які мають вищу юридичну силу.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, УПФ України у Дніпровському районі м. Києва в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, пенсійний орган вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку з відсутністю строкового трудового договору за всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Заперечуючи проти апеляційної скарги позивача, пенсійний орган зазначив, що норми Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, застосовуються при призначенні пенсії громадянам України та Російської Федерації.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_3 є такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог повністю з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Спірним питанням є правомірність пільгового обчислення страхового стажу позивача, вирішуючи яке суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 -ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За приписами наведеної норми (в редакції Закону № 32-V від 26 липня 2006 року) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Таким чином Закон визначає підстави для пільгового обчислення страхового стажу, які мають альтернативний характер: трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Аналогічний правовий висновок містися в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року у справі №К/800/51975/14 (номер в ЄДРСР 43736666).

З матеріалів справи судом встановлено та сторонами не оспорюється, позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 з урахуванням стажу роботи 30 років 8 місяців 10 днів.

14 травня 2015 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про обчислення стажу його роботи в районах Крайньої Півночі, згідно наявних довідок у матеріалах пенсійної справи як кожний рік роботи за один рік і шість місяців.

Листом від 20 травня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києві було відмовлено у зарахуванні пільгового стажу роботи.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду .

На підтвердження заявлених вимог, позивач надав довідку від 29.09.2009 № 8161-09/09 видану Архівним управлінням Адміністрації муніципальної освіти міського округу «Воркута» Республіки Комі, відповідно до якої в документах архівного фонду «Автобаза» комбінату «Печоршахтобуд» наявні відомості про трудовий стаж ОСОБА_3, а саме: з 11.04.1979 по 13.09.1989 та з 08.09.1990 до 18.12.1994. (а.с. 8). У довідці зазначено, що в картці форми Т-2 міститься запис : по договору з 10.05.1979 на 3 роки, переукладений 10.05.1982 по 10.05.1985, переукладений 10.05.1985 на 3 роки, переукладений 10.05.1988 на 1 рік. Трудові договори в зданих документах відсутні, причина не вказана. Також в довідці зазначено, що підприємство знаходилося на території м. Воркути, згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 р. № 1029 м. Воркута відноситься до районів Крайньої півночі, до заробітної плати застосовувався районний коефіцієнт.

За змістом архівної довідки від 29.09.2009 № 8159-09/09 Архівного управління Адміністрації муніципальної освіти міського округу «Воркута» Республіки Комі, в документах архівного фонду «Виробничий кооператив «Ресурс»» комбінату «Печоршахтобуд» наявні відомості, що ОСОБА_3 працював інженером ОМТС в період з 14.09.1989 по 07.09.1990; підприємство знаходилося на території м. Воркути. Також зазначено, що трудові договори і відомості про їх укладання в зданих документах відсутні (а.с.9).

Архівною довідкою від 10.12.2009 № 479, виданої Булунським Улусним державним архівом Республіки Саха (Якутія), ОСОБА_3 працював в Тіксінській об'єднаній авіаескадрилі на посаді радіотехніка, розміщеній в районі Крайньої Півночі с. Тіксі Булунського району РФ з 02.04.1971 р. по 01.08.1977 р. (а.с. 10). У довідці зазначено, що згідно Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. один рік роботи в районах Крайньої Півночі зараховується за один рік і шість місяців при призначенні пенсії за віком, інвалідності та втраті годувальника.

За змістом архівної довідки від 21.05.2010 року № С-39, виданої архівом філіалу «Сахалінська залізнична дорога» ОСОБА_3 з 24.05.1965. по 19.08.1968 працював у Холмській ділянці тяги та рухомого складу Південно-Сахалінської залізничної колії; місцезнаходження підприємства м. Холмськ, Сахалінська обл., місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання УПФУ на те, що пільги, встановлені зазначеними нормативними актами, не розповсюджуються на позивача, оскільки ним не були надані укладені з роботодавцем строкові трудові договори, є безпідставними, оскільки трудовий стаж роботи позивача підтверджується належними доказами, а саме довідками, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відтак у суду відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги пенсійного органу.

Вирішуючи спір щодо правомірності відмови позивачу в пільговому обчисленні страхового стажу за період з 01.01.1991 по 18.12.1994, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (дата підписання 15 січня 1993 року) передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року.

У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівнені до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється згідно законодавства України.

З системного аналізу викладеної норми вбачається що немає жодних підстав не враховувати стаж позивача, набутий з 01 січня 1991 року при обчисленні пенсії. Навпаки, така законодавча конструкція підтверджує необхідність врахування цього стажу, оскільки в протилежному випадку пенсія не буде призначена та не буде предмета відшкодовування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо того, що норми Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення, застосовуються при призначенні пенсії громадянам України та Російської Федерації.

Аналогічний правовий висновок міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2014 року у справі №К/800/27757/14 (номер в ЄДРСР 39962340), від 25 серпня 2015 року у справі №К/800/38244/15 (номер в ЄДРСР 49892301).

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даній справі не виконано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування в цій частині з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог повністю. В іншій частині постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198, 202, 205,206, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В ИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо розрахунку ОСОБА_3 трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 01.01.1991 по 18.12.1994 в одинарному розмірі

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з розрахунку трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 01.01.1991 по 18.12.1994, зарахувавши один рік вказаної роботи за один рік і шість місяців та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 14.05.2015.

В решті постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.09.2015

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.