Справа № 159/2408/15-а 2-а/159/100/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 р. Справа № 876/7265/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Яворського І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати премії до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» .

Постановою Ковельського міськрайонного суд від 21 липня 2014 року, яка набрала законної сили зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх виплат, на які нараховувались та сплачувались страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте, розпорядженням по управлінню від 16.04.2015 року їй було проведено перерахунок пенсії з 16 квітня 2015року за нормами Закону України "Про держави) службу" в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати з урахуванням фактично отримуваних виплат, а не з 88 % як було визначено при призначенні їй пенсії.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2015 року задоволено позовні вимоги.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, яке, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що виплати, які просить врахувати при обчислення пенсії позивачка, не включаються у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому при визначенні розміру пенсії позивачу обґрунтовано не були враховані ці виплати.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, та згідно п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

У справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області як одержувач пенсії за віком з 02.10.2010 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" та визначено в розмірі 88 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавок та доплат. При обчисленні розміру пенсії в розрахунок не були внесені фактично отримані нею суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати.

Постановою суду від 21.07.2014 року, яка набрала законної сили, суд зобов'язав відповідача це порушення усунути і провести перерахунок її пенсії починаючи з 09.01.2014 року.

Частиною п'ятою ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім того, не можна погодитись з твердженням апелянта щодо приведення ним пенсії позивача у відповідність до внесених в 2014 році змін до Закону України «Про державну службу», оскільки вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд апеляційної інстанції виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналізуючи вказані приписи колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що для відновлення останнього необхідно і достатньо визнати дії управління ПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі в частині проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії, як державному службовцю в розмірі 80 відсотків, на виконання постанови Ковельського міськрайсуду від 21.07.2014 року незаконними, скасувати розпорядження відповідача від 16.04.2015 року про перерахунок пенсії позивача та зобов'язати його здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача у виконання постанови суду відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення їй пенсії, виходячи з розміру 88 відсотків заробітної плати, залишивши визначальним базовим місяцем для проведення індексації січень 2014 року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2015 року в справі №159/2408/15а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.О. Яворський

І. М. Обрізко