Справа № 2а-515/2010
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
Справа №2а-515/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю.,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ст.інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування смт.Іваничі і Іваничівського району Волинської області - ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову АС 103035 по справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2010 року винесену інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування смт.Іваничі і Іваничівського району Волинської області - ОСОБА_2 відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300грн. по ст.122 ч.1 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на його думку він жодного правопорушення не вчиняв. Жодних пояснень по суті викладених в постанові обставин в нього ніхто не відбирав, що вже є грубим порушенням законодавства , а зокрема ст. 256 КУпАП. Про накладення на нього штрафу йому нічого не було відомо. Саму постанову про адміністративне правопорушення він не підписував і тримав її вже в відділі ДВС Сокальського РУЮ 19.04.2010р., що і стало причиною пропуску строку для звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного позивач просить суд поновити йому строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Скасувати постанову АС №103035 від 13.02.2010р. про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просить суд позов задовольнити. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною у звязку з відсутністю у його в діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема позивач показав, що в час вказаний в постанові він дійсно був смт. Іваничі на вул.. 8 березня. Однак зупинивши транспортний засіб він жодного правопорушення не вчинив, оскільки жодних знаків, щодо «заборони зупинки» чи «зупинки маршрутних транспортних засобів» у вказаному місці не було.

Крім того позивач пояснив. що своїми діями відповідач позбавив його права на захист, так як не повідомив його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після винесення постанови в встановлений законом строк не направив йому її копію. Про накладення на позивача адміністративного стягнення, останній дізнався в же в ВДВС Сокальського РУЮ після відкриття виконавчого провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає, що справу може бути розглянуто у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Позивач проти розгляду справи у відсутності представника відповідача не заперечує.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р.)

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 посадовою особою - ст.інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування смт.Іваничі і Іваничівського району Волинської області - ОСОБА_2 13.02.2010 р. складена постанову відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч. 1 КУпАП

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 13.02.2010р. в смт.Іваничі керуючи автомобілем Пежо 306 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м. від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Разом з тим відповідно до показів позивача, при зупинці транспортного засобу він врахував вказані в постанові обставини, і зупинився на достатній відстані від посадкового майданчика, проте жодних знаків, які б вказували на заборону зупинки транспортних засобів чи інших заборонних знаків у вказаному місці не було.

Ні протоколу ні постанови про адміністративне правопорушення він не підписував.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач до суду не зявився та не надав суду жодних доказів щодо правомірності свого рішення.

Із змісту позовної заяви вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується протиправні дії ст.інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування смт.Іваничі і Іваничівського району Волинської області - ОСОБА_2М, при винесенні постанови СА №103035 від 13.02.2010р.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню, а дана постанова підлягає скасуванню, як винесена із порушенням закону, оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В ході розгляду адміністративної справи представник відповідача не зверталася з клопотанням застосувати до вимог позивачки як підставу для відмови у задоволенні позову пропущення строку звернення до адміністративного суду, тому, суд не застосовує до вимог позивача наслідки пропущення строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14-1, 258 КУпАП, ст.ст. 6-9, 10, 11, 17-19, 69-71, 80, 94, 104, 128, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати дії ст.інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування смт.Іваничі і Іваничівського району Волинської області - ОСОБА_2 щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серія СА №103035 від 13 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 гривень протиправними.

Постанову серії СА №103035 від 13 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 гривень - скасувати.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий