Справа № 2-а-242/2010
Суддя: Гапоненко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великолепетиський районний суд Херсонської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Гапоненко Р.В.

при секретарі Хатункіній Л.О.

за участю представника УПФУ у Великолепетиському районі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт ОСОБА_2 адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Великолепетиському районі Херсонської області про визнання неправомірною відмову щодо проведення перерахунку і виплати пенсії та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання неправомірною відмову щодо проведення перерахунку та виплати пенсії та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід 3 групи і знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України смт Велика Лепетиха Херсонської області. Має право на отримання державної та додаткової пенсії на підставі Закону України від 28.02.1991 року № 796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 49 даного Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до вищезазначеного Закону йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , що працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшено вік виходу на пенсію на 8 років. Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому як інваліду ІІІ групи по захворюванням, що встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, пенсія повинна бути не нижче шести мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 Закону йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії - інваліду ІІІ групи повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду, причинену його здоровю у розмірі по ІІІ групі інвалідності у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. Також вказані ним пенсії, згідно ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинні постійно корегуватися у відповідності із збільшенням прожиткового мінімуму встановленого законом. На корегування перерахунку пенсії вказує ч. 3 ст. 42 Розділу VI Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року. «Частина 3 статті 42 надає право здійснювати перерахунок пенсії відповідно до ст. 28 Закону в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму». Обов'язок проведення перерахунку покладено на органи пенсійного забезпечення, не залежно від наявності заяви пенсіонера про проведення такого перерахунку. За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: мінімальний розмір пенсії за віком встановлений в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншого нормативно-правового акта, який визначав би цей розмір або встановлював інший розмір, немає. У зазначених розмірах пенсія йому не виплачується. При нарахуванні пенсії по інвалідності відповідач використав інші розрахункові дані, які не відповідають вимогам ст. 49, ст. 50, ст. 54 п. 4, ст. 55 та ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На даний час отримує пенсію в розмірі 1254,97 грн., а згідно ст. ст. 50, 54, 55, 67 вищезазначеного Закону повинен отримувати пенсію не нижче 4608 грн. 06.09.2010 року він зверну до Управління Пенсійного фонду України Великолепетиського району із заявою про перерахунок пенсії, але отримав відмову. Вважає відмову відповідача в здійснені перерахунку пенсії та виплати заборгованості незаконною та неправомірною так як, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, визначені і закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважає, що своїми протиправними діями відповідач грубо порушив його конституційні права на отримання пенсії в розмірі, установленому спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позиція відповідача ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення п 28 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 1 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, і до статей 50, 54. Просить суд визнати неправомірними дії та відмову Управління Пенсійного Фонду України в смт Велика Лепетиха Херсонської області, які повязані з нарахуванням і виплатою державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоровю, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менш ніж установлено ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в смт Велика Лепетиха Херсонської області здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду причинену здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.3 ст. 67 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру шести мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 01.01.2005 року до 01.09.2010 року включно в сумі 127231 грн. 38 коп.

У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги і просить суд визнати неправомірними дії та відмову Управління Пенсійного Фонду України в смт Велика Лепетиха Херсонської області, які повязані з нарахуванням і виплатою державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоровю, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менш ніж установлено ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року № 796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в смт Велика Лепетиха Херсонської області здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду причинену здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.3 ст. 67 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру шести мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 01.01.2005 року до 01.09.2010 року включно в сумі 127231 грн. 38 коп.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала та надала до суду заперечення на позов в якому вказала, що з позовом незгодна, оскільки ОСОБА_3 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29.11.1994 року, як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, по інвалідності 3 групи, І категорія. Станом на 1 жовтня 2010 року розмір пенсії становить 1373 грн.70 коп, в т.ч.: 760,00 грн- основний розмір пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»; 216,90 грн. - підвищення до пенсії прирівняним до інвалідів війни Ш групи, згідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551 - XII від 22.10.1993 року; 238,35 грн. - доплата до пенсії, відповідно до п.1 Постанови КМУ від 28.07.2010 року № 656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії інвалідам війни та учасникам бойових дій"; 108,45 грн. - додаткова пенсія, відповідно до п. 4 постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 ,Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" у розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність; 50,00 грн. - цільова грошова допомога на прожиття, згідно ст. 1 Закону України " Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-IV від 16.03.2004 року. Пунктом 2 постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" передбачено, що з 1 січня 2002 року, виходячи з розміру 19,91 коп., провадився розрахунок додаткової пенсії та пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Положенням п. 29 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік» ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було змінено та викладено у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: Інвалідам 1 групи - 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; Інвалідам П групи - 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; Інвалідам Ш групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було змінено. Передбачено, що розміри пенсій для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році III групи інвалідності» (до цієї категорії відноситься позивач) - 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміни до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані такими, що не відповідають Конституції України. Відповідно до внесених змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» КМУ була прийнята постанова від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», п. 6 якої встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році Ш групи інвалідності - 675 грн. З 01.07.2008 року відповідно до постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» встановлено пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою у учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 3 групи інвалідності не може бути нижче - 760 грн. Враховуючи викладене, вищезазначеними нормативними актами не передбачено виплату пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни мають право отримувати надбавки, доплати та підвищення до пенсійних виплат в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. Відповідно до ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду використовуються на: виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних із виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг із виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Державні пенсії особам, віднесеним до категорії І, 2, 3, 4 та додаткові пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, що й визначалося відповідними статтями законів України «Про Державний бюджет України...» на відповідні роки у співвідношенні із законодавчо визначеними фінансовими можливостями держави, ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Видатки за рахунок коштів Державного бюджету України формуються відповідно до економічної структури видатків бюджетної класифікації і повинно передбачатися фінансування видатків на виплату пенсій за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, який затверджує Верховна ОСОБА_4 України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує КМУ, фінансування та виплата спірних коштів повинна здійснюватися за рахунок Державного бюджету України. Ст. 63 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією закону здійснюється за рахунок Державного бюджету. Ч. 2 ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет на поточний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове призначення. Ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням закону про Державний бюджет України. В даному випадку, видатки щодо реалізації ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були встановлені, з урахуванням відповідних положень розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». Рішенням Конституційного суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. зміни у ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані такими, що не відповідають Конституції України (визнані неконституційними), після чого будь-яких змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", які б стосувались даного питання внесено не було, та оскільки відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, застосувати норми ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до внесення змін до Державного бюджету України на 2008 рік неможливо. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Згідно п. З Положення про Пенсійний фонд України основним із завдань Пенсійного фонду України є ефективне використання коштів Пенсійного фонду України. Відповідно до п. 15 Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо через територіальні управління, а п. 9 цього документу визначає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, при цьому згідно п. 10 Положення кошти Пенсійного фонду України використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Виплата пенсії потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України. Крім того, слід зазначити, що у Державному бюджеті України на 2010 рік не передбачено видатків на виконання рішень судів про стягнення такої пенсії понад розміри, встановлені законами України про Державний бюджет України на відповідний рік. На підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Ст. 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Тому управління Пенсійного фонду України Великолепетиського району Херсонської області як остання ланка системи виконавчої влади може робити відповідні перерахунки лише після затвердженого порядку, передбаченого законами або на основі розпорядчих актів вищестоящих органів виконавчої влади. Управління не може самостійно вносити зміни в законодавство, і виплачувати не профінансовані державні програми. Крім того, законодавством України не визначено поняття "Мінімальна пенсія за віком" як розрахункові величини для підвищення пенсії згідно ст. ст 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте в ч. 3 вищезгаданої статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з дим законом. Питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії має бути вирішено у законодавчому порядку, тобто внесенням змін до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3

Вислухавши пояснення позивача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 належить до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія А № 122707.

Позивачу встановлена третя група інвалідності з встановленням причини інвалідності захворювання, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач 06.09.2010 року звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії, але відповідач відмовив позивачу у перерахунку зазначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого призначення та правомірність здійснення управлінням розрахунку.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Ч. 3 ст. 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачене ст. 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - спеціальний закон), оскільки відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Ст. 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами зазначеної статті встановлено, що з 01 січня 2007 року максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до цього Закону не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на місяць згідно із Законом №489-5 від 19 грудня 2006 року. Такий самий граничний розмір визначений даною статтею для пенсій призначених у 2006 році відповідно до Закону №3235-15 від 20 грудня 2005 року.

Проаналізувавши норми даної статті, суд зазначає, що ними визначений загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених (перерахованих) за нормами спеціального закону, у 2006-2007 роках, а також граничний розмір пенсій призначених за спеціальним законом у 2006 році.

Дійсно, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI (надалі - Закон № 107) були внесені зміни, в тому числі й до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (пункт 28 розділу II).

Частина 3 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлюють нижчі розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, а також розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у процентному співвідношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 01 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, і до статей 50, 54.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

У п. 6 рішення КСУ, зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, які були чинними до внесення змін Законом № 107.

Частина 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-4 від 17 листопада 2005 року) визначає, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання (у спірних відносинах має місце захворювання) внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі загальний закон), у якому призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4 (ст. 30-35 Закону).

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені розміри пенсії по інвалідності залежно від групи інвалідності. Частина друга вищенаведеної статті визначає, що за наявності у непрацюючих інвалідів 2 і 3 груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу - за їх вибором пенсія по інвалідності призначається у розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Зазначене посвідчує, що після внесення змін у ч. 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (17 листопада 2005 року), обчислення і призначення пенсії по інвалідності здійснюється за правилами загального закону, внаслідок чого розмір пенсії по інвалідності поставлений в залежність від розміру пенсії за віком, обчисленої за нормами загального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків - 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що зазначена стаття частиною 3 доповнена Законом України № 2505 від 25 березня 2005 року (набрав чинності з 31 березня 2005 року), тоді як частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінена Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108-15 (набрав чинності з 13 грудня 2005 року).

Не врахування відповідачем зазначених змін стало однією з причин хибного висновку щодо неможливості застосування стосовно позивача норм ст. 28 загального закону в частині визначення мінімального розміру пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму.

Ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам З групи - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеної до категорії 1.

Частина четверта ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по З групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Суд зазначає, що даною нормою визначений для даної категорії нижній розмір державних пенсій. Таким чином, якщо нормами ст. 49 спеціального Закону передбачений максимальний розмір, ч. 4 ст. 54 даного Закону нижній розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до першої категорії, та у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-Ш, згідно ст. 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 ст. 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною ОСОБА_4 України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Позиція Управління ґрунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України, огляд яких не підтверджує доводи відповідача стосовно того, що будь-яким із них визначений мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення нижнього рівня пенсії, у тому числі інвалідам, внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС.

Суд не приймає доводи відповідача, як з огляду на недоведеність приписів зазначених постанов до спірних відносин, так і з огляду на положення принципу законності, визначених пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтування відповідачем своєї позиції посиланням на постанови Кабінету Міністрів України спростовується також приписами пункту 1 та 6 статті 92 Конституції України, статті 71 спеціального Закону, відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, а також абзацом 2 преамбули, ч. 3 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 8 та пунктами 13, 16 Прикінцевих положень загального Закону, якими передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. До приведення законодавства України у відповідність із Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема, зазначено у рішенні №8-рп/2005 від 11 жовтня по справі №1-21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Посилання на положення ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч. 3 якої передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) застосовується виключно для розмірів призначених згідно з цим Законом.

Норми статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» встановлюють право позивачів на державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірах, які визначені цим Законом. Стаття 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає здійснення перерахунку лише з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, без встановлення додаткових умов для такого перерахунку, тобто заяви осіб, які постраждали внаслідок. Чорнобильської катастрофи. Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв'язку із невиконанням суб'єктом владних повноважень (відповідач у справі) норм Закону, які не пов'язують право на перерахунок пенсії із заявою особи. Суд дійшов висновку, що для здійснення перерахунку пенсії у даному випадку необхідною умовою є саме зміна розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд вважає, що встановлення розміру основної та додаткової пенсії на підставі статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» віднесено до повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України і не віднесено до компетенції суду, а тому в резулятивній частині постанови суду слід виключити суму розрахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» за № 7-93 від 21.01.1993 p., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 2, 7-12, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Великолепетиському районі Херсонської області про визнання неправомірною відмову щодо проведення перерахунку і виплати пенсії та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та відмову Управління Пенсійного Фонду України Великолепетиського району Херсонської області, які повязані з нарахуванням і виплатою державної та додаткової пенсії за шкоду, причинену здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менш ніж установлено ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України Великолепетиського району Херсонської області здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду причинену здоровю відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.3 ст. 67 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру шести мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 01.01.2005 року до 01.09.2010 року включно та забезпечити виплату.

Постанова суду може бути оскаржена через Великолепетиський районний суд до Одеського апеляційного суду адміністративного. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її проголошення.

Суддя

Великолепетиського районного суду

Херсонської області ОСОБА_4