Справа № 2-а-1834/11
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1834/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2011 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Абрамчук Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з організації дорожнього руху відділення Державної автомобільної інспекції (з обслуговування смт. Маневичі і району) управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора з організації дорожнього руху ВДАІ (з обслуговування смт. Маневичі і району) УДАІ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою від 5.06.2011 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 280 гривень штрафу. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 5.06.2011 року, о 17-й год. 57 хвилин, на вул. Центральній в с. Карасин Маневицького району Волинської області, керуючи автомобілем „Мазда, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перевищив швидкість руху в населеному пункті, рухався зі швидкістю 84 км/годину, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено працівником ДАІ з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. З постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просив суд визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення серії АС1 № 130483 від 5.06.2011 року та скасувати постанову серії АС1 № 000803 від 5.06.2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 280 гривень штрафу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення серії АС1 № 130483 від 5.06.2011 року та скасувати постанову серії АС1 № 000803 від 5.06.2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 280 гривень штрафу.

Відповідач інспектор з організації дорожнього руху ВДАІ (з обслуговування смт. Маневичі і району) УДАІ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що 5.06.2011 року відносно позивача було винесено постанову серії АС1 № 000803 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 280 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що 5.06.2011 року, о 17-й год. 57 хвилин, на вул. Центральній в с. Карасин Маневицького району Волинської області, ОСОБА_1, керуючи автомобілем „Мазда, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перевищив швидкість руху в населеному пункті, рухався зі швидкістю 84 км/годину, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Протокол про адміністративне правопорушення був складений, а постанова винесена в присутності позивача та ним підписані. В поясненні по суті правопорушення позивач ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним 5.06.2011 року правопорушення, вказуючи на те, що із складеним на нього протоколом про адміністративне правопорушення він не згідний, швидкості руху в населеному пункті не перевищував. Зазначене не оспорюється позивачем в судовому засіданні, а також підтверджується дослідженими судом постановою серії АС1 № 000803 від 5.06.2011 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії АС1 № 130483 від 5.06.2011 року.

З оглянутого судом свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 11.02.2011 року встановлено, що дистанційний вимірювач швидкості „Беркут № 0801133, яким проводилась фіксація перевищення швидкості 5.06.2011 року, сертифіковано в Україні і відповідно повірено - термін повірки до 11.02.2012 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 стверджував, що його автомобіль рухався по вул. Центральній в с. Карасин Маневицького району Волинської області в межах дозволеної швидкості для руху в населеному пункті. Вважає, що працівником міліції було зафіксовано приладом „Беркут № 0801133 перевищення швидкості не його автомобіля, а іншого автомобіля, який рухався попереду. Разом з тим, вказані пояснення позивача, які ґрунтуються лише на припущеннях, не знайшли підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються як поясненнями відповідача ОСОБА_2, показаннями свідка ОСОБА_3, які підтвердили, що 5.06.2011 року ОСОБА_2 за допомогою приладу „Беркут № 0801133 було зафіксовано швидкість руху саме автомобіля позивача, інших транспортних засобів в той момент на автодорозі не було, так і дослідженими судом свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 11.02.2011 року, відповідно до якого дистанційний вимірювач швидкості „Беркут № 0801133, яким проводилась фіксація перевищення швидкості 5.06.2011 року, сертифіковано в Україні і відповідно повірено, а також звітом порушень швидкості, зафіксованих 5.06.2011 року дистанційним вимірювачем швидкості „Беркут № 0801133. А тому дані пояснення позивача суд вважає необґрунтованими і не бере їх до уваги.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що працівник ДАІ ОСОБА_2 після зупинки його автомобіля предявив йому для ознайомлення дані, зафіксовані приладом. Крім того, суд бере до уваги, що позивачем ні в поданій до суду позовній заяві, ні в складеному на нього протоколі про адміністративне правопорушення серії АС1 № 130483 від 5.06.2011 року не оспорювалось, що час вчинення правопорушення, зафіксований приладом „Беркут № 0801133, відповідав часу зупинки його автомобіля.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач 5.06.2011 року, о 17-й год. 57 хвилин, на вул. Центральній в с. Карасин Маневицького району Волинської області, керуючи автомобілем „Мазда, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у виді 280 гривень штрафу, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, справа розглянута уповноваженою на це посадовою особою за участю позивача, в діях відповідача порушень вимог ч. 3 ст. 2 КАС України не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії АС1 № 130483 від 5 червня 2011 року до задоволення не підлягають, оскільки лише постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним документом, яким оформляється прийняте у справі рішення і який, в разі незгоди з ним, згідно вимог ст. 287-289, 291-294 КУпАП може бути оскаржено.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки при розгляді справи знайшло підтвердження, що постанова серії АС1 № 000803 від 5 червня 2011 року винесена правомірно уповноваженою на це посадовою особою, в діях відповідача порушень вимог ч. 3 ст. 2 КАС України не встановлено, у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора з організації дорожнього руху ВДАІ (з обслуговування смт. Маневичі і району) УДАІ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 71, 86, 94, 158-159, 161-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 12.4 Правил дорожнього руху, ст.ст. 7, 33, 254, 256, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора з організації дорожнього руху відділення Державної автомобільної інспекції (з обслуговування смт. Маневичі і району) управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області ОСОБА_2 про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу відмовити.

Постанова є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду О.В. Невар