Справа № 2-а-451/11
Суддя: Баськов М. М.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-451/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2011 року Старосинявський райсуд Хмельницької області

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Баськов М.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Старосинявькому районі Хмельницької області про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області (далі УПФ) провести перерахунок та виплату пенсії у відповідності з положеннями статей 50, 54 Закону України від 28.02.1991 р. №796-XII Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-XII), виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з грудня року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також він перебуває на пенсійному обліку у відповідача. Постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 25.02.2010 р., був задоволений його позов та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону №796-XIIза 2008 рік - 10 місяців 2009 року, дана постанова залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Хмельницької області від 01.06.2010 р. Проте, незважаючи на наявність судових рішень йому було відмовлено у проведенні такого перерахунку в подальшому, що є підставою для звернення до суду та зобов'язанні відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у відповідності з вимогами ст.ст. 50, 54 Закону №796-XII, якими розмір пенсії для осіб, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, визначається виходячи з розрахунку, зокрема, по ІІ групі інвалідності, - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та надбавки у розмірі 75% мінімальноїпенсії, проте йому було відмовлено у проведенні такого перерахунку, що є підставою для звернення до суду та зобов'язанні відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у відповідності з вимогами закону.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області надало суду заперечення на позов, в якому зазначило, що пенсія позивачу виплачувалася у вказаний період згідно вимог законодавства, зокрема, із застосуванням показника мінімальної пенсії в розмірі 19,91 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", вважає, що немає правових підстав застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України від 09.07.2003р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV) для обрахунків додаткової пенсії особам, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, оскільки він застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-IV, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31..201р. позивачубув поновлений пропущений встановлений законом строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд, дослідивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.03.2002 р. встановлено II групу інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, він віднесений до осіб категорії 1, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону №796-XII та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі ст. 50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу відповідачем проведено виходячи з встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. №1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного

бюджету розміру мінімальної пенсії в сумі 19,91 грн., а також виходячи з розмірів пенсії, встановлених постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян та Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян №654 від 16.07.2008 р. за якими розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, зокрема, по ІІ групі інвалідності не може бути нижчим 1090 грн., а також встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 20% до прожиткового мінімуму.

Дані обставини підтверджуються посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) на ім'я ОСОБА_1 серії А №127650 від 08.10.2002 р.; довідками Хмельницької обласної МСЕК серії МСЕ №283508 та серії 2-18 МАА №018319 від 26.03.2002 р згідно яких ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи а також позивачу встановлено 80% втрати професійної працездатності у зв'язку з роботами на ЧАЕС; пенсійним посвідченням серії А3 №023800 на ім'я ОСОБА_1; довідкою УПФ про розмір пенсії, яку отримує позивач.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р. №796-XII .

Статтею 49 Закону №796-XII передбачено, що пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесених до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону№796-XII в редакції закону №230/96-ВР від 06.06.96 р. передбачено, що інвалідам II групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, а ч. 4 ст. 54 даного Закону встановлено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів по ІІ групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Отже, позивач має право на основну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону №796-XII, а не постанова Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету № 1 від 03.01.2002 року та постанова Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян № 654 від 16.07.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі статей 50 та 54 Закону №796-XII виходить, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд не бере до уваги положення частини третьої статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону №796-XII

Безпідставними є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 50 та 54 Закону №796-XII щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону №796-XII, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про державний бюджет на відповідний рік та Законом України від 20 жовтня 2009 року Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач нараховував та виплачував позивачу додаткову пенсію, як інваліду ІІ групи, внаслідок захворювання пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи у нижчому розмірі, ніж визначено Законом.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України були внесені зміни до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та встановлено, що для інших інвалідів по ІІ групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у всіх випадках розміри пенсії не можуть бути нижчими 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положення п.28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними і є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що з 01.12.2009 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу основну та додаткову пенсію відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року і дія якої відновлена рішенням Конституційного Суду України з 22 травня 2008 року. А тому відмова відповідача в перерахунку позивачу основної та додаткової пенсії починаючи з 1 грудня 2009 року є незаконною.

Відповідно до Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності. Згідно із ст. 87 Закону України Про пенсійне забезпечення, суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з 01.12.2009 року.

На підставі ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р., керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17, 94, 158-163, -2, КАС України, суд

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії та її постійну виплату ОСОБА_1 у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком, та нарахувати надбавку у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 1 грудня 2009 року з врахуванням проведених виплат.

Протягом 10 днів з дня отримання копії постанови сторони можуть подати апеляційну скаргу у Вінницький апеляційний адміністративний суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.

СУДДЯ: М. М. Баськов