Справа № 2-а-12650/11
Суддя: Корнєєва І. В.
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а2650/2011 2011 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 р. Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі:головуючої судді Корнєєвої І.В.

при секретарі Кузьменко В.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в м. Красноармійську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради Донецької області про визнання противоправними дій та скасування рішення виконкому Красноармійської міської Ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську від 20 липня 2011 р. за № 337 рг в частині обмеження прав громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори,мітинги, походи і демонстрації,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2011 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради Донецької області про визнання противоправними дій та скасування рішення виконкому Красноармійської міської Ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську від 20 липня 2011 р. за № 337 рг в частині обмеження прав громадян збиратися мирно , без зброї і провадити збори,мітинги, походи і демонстрації, вказавши, що рішенням виконкому Красноармійської міської Ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську від 20 липня 2011 р. за № 337 рг затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську, склад групи з узгодження проведення масових заходів та місця для проведення масових заходів. Позивач вважає, що прийняттям зазначеного рішення відповідач грубо порушив її конституційні права на організацію і проведення масових заходів у формі мирних зібрань, без зброї, мітингів, походів і демонстрацій. Зазначене рішення суперечить положенням Конвенції , Конституції України та п.3 ст. 38 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, відповідач має тільки право на контроль та забезпечення громадського порядку в місцях проведення мирних акцій, та не має права: обмежувати субєктів правовідносин ,повязаних з проведенням масових заходів, виключивши з них громадські правозахисні організації;обмежувати права зазначених субєктів правовідносин окремим розпорядженням міського голови місць та порядку проведення масових заходів; зобовязувати організаторів проведення мирних акцій укладати господарські договори з відповідними комунальними підприємствами, закладами охорони здоровя про надання послуг, як одну з складових погодження проведення мирної акції; встановлювати конкретні строки не менш ніж за 10 днів , завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів , походів і демонстрацій; обмежувати права громадян віком до 18 років бути організаторами масових заходів ; обмежувати права обєднань громадян або громадських організацій , які легалізовані шляхом повідомлення та не є юридичними особами та не мають Статуту, виступати організаторами масових заходів; зобовязувати учасників масових заходів провадити масові заходи після погодження в виконкомі, тобто порушує реєстраційний принцип масових заходів та встановлює їх дозвільний порядок; зобовязувати організаторів масових заходів подавати повідомлення до загального відділу для його обовязкового реєстрування; зобовязує організаторів масових заходів надати до повідомлення копії протоколу про обрання та надання повноважень уповноваженій особі, договорів з комунальними службами на прибирання території та закладом охорони здоровя про медичне обслуговування, листа - погодження маршруту з відділенням ДАІ та УДАЇ УМВС України в Донецькій області ; давати дозвіл посадовій особі загального відділу не приймати повідомлення про проведення масових заходів, які не відповідають розділу 2 цього Положення; встановлювати заборону проведення масових заходів без звернення до суду; зобовязувати організаторів заходу за вимогою службової особи, яка уповноважена здійснювати функції щодо дотримання правопорядку, покинути територію проведення заходів при відмові узгоджувальної групи виконкому у проведенні заходів ; забороняти використовувати гучномовці та іншу звукопідсилюючу апаратуру , встановлення малих архітектурних форм та обєктів зовнішньої реклами без погодження з узгоджувальною групою виконкому. На підставі вищезазначеного рішення виконкому відповідач своїм листом від 09.08.2011 р. за № 01-32-2119 на адресу позивача, голови Красноармійської міської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ, не узгодив проведення заявленого організацією масового заходу , запланованого на 10.08.2011 р. з мотивів порушення пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.6, 3.5 Положення , що суттєво обмежило права організатора масового заходу та членів Красноармійської міської громадської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУна проведення протестних заходів на майдані біля будівлі Красноармійської міської ради в день проведення сесії міської ради 10.08.2011 р. та спричинило моральну шкоду авторитету організації та голові її ради позивачу, яку позивач оцінює у розмірі 5000 грн. Позивач просить визнати противоправними дії виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області щодо розробки ,розгляду ,прийняття , оприлюднення та реалізації рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337, яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, і дії виконавчого комітету Красноармійської міської ради щодо не узгодження проведення заявленого головою ради Красноармійської міської громадської правозахисної організації Громадський рух ОСОБА_5 масового заходу ,запланованого на 10 серпня 2011 р. на майдані біля будівлі Красноармійської міської ради в день проведення сесії міської ради, визнати рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337, яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, таким , що не відповідає акту вищої юридичної сили та суттєво обмежує права членів територіальної громади м. Красноармійська на свободу мирних зібрань і свободу обєднання з іншими особами , що передбачені ст.. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та права збиратися мирно , без зброї і провадити збори,мітинги ,походи і демонстрації ,які передбачені ст.. 39Конституції України , скасувати як незаконне , рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337, яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, з мотивів його невідповідності акту вищої юридичної сили та суттєвого обмеження прав членів територіальної громади м. Красноармійська на свободу мирних зібрань і свободу обєднання з іншими особами,що передбачені ст.. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прав збиратися мирно , без зброї і провадити збори, мітинги , походи та демонстрації ,які передбачені ст.. 39 Конституції України , стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1, як голови ради Красноармійської міської громадської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ, моральну шкоду у розмірі 5000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської ради позовні вимоги не визнала, зазначивши, що рішення виконкому від 20.07.2011 р. № 337 рг було прийнято з метою упорядкування проведення масових заходів та відповідає вимогам закону та прийнято у межах повноважень виконкому. Позивач не має адміністративної правосубєктності на звернення до суду з позовом, т.я. Красноармійська міська громадська правозахисна організація Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ не є юридичною особою , зареєстрована шляхом повідомлення. Крім того , позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду - один місяць з дня прийняття оскаржуваного рішення .Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача,представника позивача, представника відповідача , зясувавши обставини справи та перевірив їх доказами в їх сукупності , суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу обєднання з іншими особами ,включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів .Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням , за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки , для запобігання заворушенням чи злочинам , для охорони здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно з частинами другою та третьою статті 8 Основного Закону Конституція України має найвищу юридичну силу, норми Конституції України є нормами прямої дії. Тобто, вони застосовуються безпосередньо незалежно від того чи прийнято на їх розвиток відповідні закони або інші нормативно правові акти.

Право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в статті 39 Конституції України ( 254к/96-ВР ), є однією з конституційних гарантій права громадянина на свободу свого світогляду і віросповідання, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір, права на вільний розвиток своєї особистості тощо. При здійсненні цих прав і свобод не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей. За Конституцією України (частина перша статті 68) кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На основі конституційних положень частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до принципу верховенства права та законності - суд, при вирішені справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як роз'яснено постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя,- судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України), підлягають оцінці на відповідність як Конституції України ,так і закону.

В судовому засіданні встановлено, що Красноармійська міська громадська правозахисна організація Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ не є юридичною особою , не має Статуту ,а зареєстрована шляхом повідомлення.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що позивачем ОСОБА_1 заявлено позов як головою ради Красноармійської громадської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ, яка не має статусу юридичної особи , тобто ОСОБА_1 як голова ради Красноармійської громадської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУне має адміністративної процесуальної правосубєктності.

Відповідно до ст.. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку ,встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду ,якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права,свободи або інтереси. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 48 Кодексу адміністративного судочинства здатність мати процесуальні права та обовязки в адміністративному судочинстві (адміністративна правоздатність) визнається за громадянами України ,іноземцями ,особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами , органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування , їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки , в тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність ) належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними .

В судовому засіданні встановлено, що Красноармійська громадська правозахисна організація Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУзареєстрована шляхом повідомлення та не має статусу юридичної особи.

Але позивач звернулася до суду по-перше як фізична особа громадянин України , а потім зазначивши свій статус у громадський організації, тобто позов заявлено фізичною особою ,яка досягла повноліття та не визнана судом недієздатною. Красноармійська громадська правозахисна організація Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ у даному позові не заявлена як позивач.

В судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2011 р. голова Красноармійської міської правозахисної організації Громадський рух ОСОБА_5 звернулася до в.о. Красноармійського міського голови з повідомленням про проведенні цією організацією 10.08.2011 р. з 09.00 год. до 15.00 год. на площі біля будівлі міської ради за адресою: м. Красноармійськ Донецька область , пл.. Шибанкова,11, акції протесту мешканців м. Красноармійська проти будівлі яких-небудь споруд перед або у районі памятного знаку ОСОБА_6 , а також проти підвищення тарифів,корумпованих місцевих чиновників , у підтримку дітей війни та обманутих вкладників (а.с.17).

Відповідач своїм листом від 09.08.2011 р. за № 01-32-2119 на адресу позивача, голови Красноармійської міської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ, не узгодив проведення заявленого організацією масового заходу , запланованого на 10.08.2011 р. з мотивів порушення пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.6, 3.5 Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську , яке було затверджено рішенням виконкому від 20.07.2011 р. № 337 Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськна підставі наступного : заява не подана заздалегідь у визначений термін , як це зазначено у п.2.2. Положення , це робить неможливим її розгляд на засіданні узгоджувальної групи; до заявки не додано перелік документів , визначений п.2.6 Положення- копії протоколу про обрання та надання повноважень уповноваженій особі, договір ,укладений з відповідним комунальним підприємством , про надання послуг з прибирання відповідної території, договір з закладом охорони здоровя про медичне обслуговування під час проведення масового заходу при кількості учасників масового заходу понад 100 осіб, масовий захід суперечить п. 3.5 Положення масовий захід заплановано безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій , що заважає їх роботі ,або перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації та може створити перешкоду у роботі підприємств , установ та організацій (а.с. 38).

В судовому засіданні встановлено , що рішенням виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337, яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, затверджено склад групи з узгодження проведення масових заходів , затверджено місця для проведення масових заходів (а.с. 52).

Відповідно до розділу 1 зазначеного Положення визначено порядок організації та проведення у м. Красноармійськ масових заходів , а саме

-пунктом 1.2 визначено, що масовими заходами є збори , мітинги , демонстрації ,походи,ярмарки ,культурно видовищні заходи , презентації, рекламні акції, релігійні (культові), духовно-просвітницькі збори , які проводяться юридичними особами , в т.ч. підприємствами, організаціями ,установами ,політичними партіями , громадськими , профспілковими ,релігійними організаціями, творчими спілками, а також групами громадян ,які провадяться поза межами приміщень та споруд (крім п.3.3. цього Положення );

-пунктом 1.3 визначено, що місце і порядок проведення масових заходів ,повязаних з визначними подіями , загальнодержавними та релігійними святами України , святкування міських та районних свят та подій,ярмарок визначається окремим розпорядженням міського голови;

-пунктом 1.4 визначено, що організаторами масових заходів можуть бути фізичні особи (громадяни не молодше 18 років), юридичні особи, обєднання громадян;

-пунктом 1.5 визначено, що якщо ініціатором заходів виступає обєднання громадян ,політична партія або громадська організація , від його імені звертаються уповноважені особи представники обєднання громадян ,які виступають як організатори (згідно зі статутом цього обєднання ).

На підставі зазначеного , згідно Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ організаторами масових заходів можуть бути тільки обєднання громадян ,які є юридичними особами, та фізичні особи віком не молодші 18 років.

Суд зазначає, що встановлення обмежень, які закріплено у розділі 1 спірного Положення, що масові збори можуть проводити тільки юридичні особи- підприємства ,установи ,обєднання громадян -,які мають Статут , не ґрунтуються на нормах ст.. 39 Конституції України , яка не має заборони проведення масових заходів обєднаннями громадян ,які не мають статусу юридичної особи.

Крім того , суд приходить до висновку , що встановлення обмежень щодо віку організаторів масових заходів не менш 18 років , теж не ґрунтуються на вимогах ст.. 39 Конституції України.

Крім того , відповідно до ст. 34 Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність , тобто здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати , а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки , самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, має фізична особа , яка досягла 18 років.

Але відповідно до ст.34 ч.2 Цивільного кодексу України у разі реєстрації шлюбу фізичної особи , вона набуває повної цивільної дієздатності , з моменту реєстрації шлюбу.

Крім того, відповідно до ст.. 35 ЦП України повна цивільна дієздатність може також бути надана фізичній особі , яка досягла 16 років і працює за трудовим договором , а також неповнолітній особі , яка записана матірю або батьком дитини.

Тобто зазначена категорія громадян обмежена зазначеним Положенням у праві на організацію та проведення мирних заходів .

На підставі викладеного суд приходить до висновку , що обмеження встановлені у розділ 2 зазначеного Положення , а саме пункти 1.2,1.3,1.4,1.5 , суперечать нормам Конституції України та діючому законодавстві .

Крім того , відповідно до розділу 2 Положення визначено, що масові заходи проводяться після погодження у виконавчому комітеті Красноармійської міської ради (п.2.1); повідомлення про проведення масових заходів подається організатором у письмовій формі завчасно не пізніше як за 10 днів до наміченої дати їх проведення (п.2.2); повідомлення подається у двох примірниках до загального відділу і підлягає обовязковій реєстрації , яка полягає у зазначенні на копії повідомлення часу і дати прийняття повідомлення (п.2.4); до повідомлення організатори повинні надати : копії протоколу про обрання та надання повноважень уповноваженій особі, договір ,укладений з відповідним комунальним підприємством , про надання послуг з прибирання відповідної території, договір з закладом охорони здоровя про медичне обслуговування під час проведення масового заходу при кількості учасників масового заходу понад 100 осіб (п.2.6); у разі проведення демонстрацій чи походів до повідомлення надається лист-погодження маршруту проходження з відділенням ДАІ по обслуговуванню м. Красноармійськ (п.2.7), а у разі на місці , де задіяна дорога державного значення лист-погодження УДАІ УМВС України в Донецькій області (п.2.8), повідомлення про проведення масових заходів ,подані не у відповідності до розділу 2 цього Положення не приймаються посадовою особою загального відділу (п.2.10).

Суд зазначає, що ст. 40 Конституції України визначено , що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державно влади , органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів.

Крім того , Законом України Про звернення громадянне передбачено вимоги звернення громадян до підприємств, установ, організацій , органів виконавчої влади особисто з заявою та не передбачено заборони такого звернення громадян шляхом направлення заяви чи повідомлення.

Тому вимоги п. 2.4 зазначеного Положення не ґрунтується на вимогах законодавства та Конституції України .

Суд також приходить до висновку , що вимоги Положення про надання до заяви про проведення масових заходів договору ,укладеного з відповідним комунальним підприємством , про надання послуг з прибирання відповідної території, договору з закладом охорони здоровя про медичне обслуговування під час проведення масового заходу при кількості учасників масового заходу понад 100 осіб (п.2.6) не ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до ст.. ст.626,627,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, відповідно ст.. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору , виборі контрагентів та визначенні умов договору, зміст договору становлять умови ,визначені на розсуд сторін і погоджені ними ,та умови ,які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним , якщо сторони досягли в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 202 ч.4 Цивільного кодексу України двосторонні правочини є погоджена дія двох сторін.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України ,іншим актам цивільного законодавства ,а також моральним засадам суспільства , особа,яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності , волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Суд зазначає, що вимоги Положення про обовязковість укладення договорів з комунальними та медичними закладами при проведенні масових заходів не ґрунтуються на нормах законодавства

Відповідно до ст.. 39 Конституції України громадяни мають право збирати мирно , без зброї і провадити збори, мітинги ,походи і демонстрації , про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про місцеве самоврядування в Україніпередбачає, що серед делегованих виконкому місцевої ради повноважень передбачено вирішення питань відповідно до закону про проведення зборів , мітингів , маніфестацій і демонстрацій , спортивних , видовищних та інших масових заходів та здійснення контролю за забезпеченням громадського порядку при їх проведенні .

Отже ,реалізація органами місцевого самоврядування повноважень , щодо забезпечення проведення, зокрема , мирних заходів зборів , мітингів ,маніфестацій і демонстрацій , має здійснюватися виключно у межах повноважень , на підставі і у спосіб визначений законом.

Суд зазначає, що чинне законодавство з питань організації і проведення мирних заходів є недосконалим. На сьогодні питання організації і проведення мирних заходів регулюються Указом Президії Верховної Ради СРСР від 28 липня 1988 року N 9306 "Про порядок організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в СРСР" (далі - Указ), який згідно з пунктом 1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України є чинним у частині, що не суперечить Конституції України ( 254к/96-ВР ). Зазначеним Указом визначено, зокрема, осіб, повноважних звертатися до виконавчих органів сільських, селищних, міських рад з повідомленням про проведення мирного заходу, вимоги до змісту такого повідомлення, вимоги щодо забезпечення виконавчими органами сільських, селищних, міських рад умов проведення мирного заходу тощо.

Таким чином, вимоги щодо порядку організації і проведення мирних заходів, строків завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, документів, які мають бути долучені до заяви про проведення мирного заходу, тощо на даний час законом не врегульовано.

При вирішенні порушених питань щодо порядку організації і проведення мирних заходів необхідно враховувати правову позицію, яку Конституційний Суд України висловив у своєму Рішенні від 19 квітня 2001 року N 4-рп (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання), у пункті 2 мотивувальної частини якого, розглядаючи питання щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій - масових мирних зібрань, - зазначив, зокрема, що проводити збори, мітинги, походи і демонстрації громадяни можуть за умови обов'язкового завчасного сповіщення про це органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. Таке сповіщення має здійснюватись громадянами через організаторів масових зібрань. Завчасне сповіщення відповідних органів про проведення тих чи інших масових зібрань - це строк від дня такого сповіщення до дати проведення масового зібрання.

Тривалість строків завчасного сповіщення має бути у розумних межах і не повинна обмежувати передбаченого статтею 39 Конституції України права громадян на проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій. Такі строки мають слугувати гарантією реалізації цього права громадян. Упродовж цього строку зазначені органи мають здійснити і ряд підготовчих заходів, зокрема, для забезпечення безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингу, походу чи демонстрації, підтримання громадського порядку, охорони прав і свобод інших людей. У разі необхідності органи виконавчої влади чи місцевого самоврядування можуть погоджувати з організаторами масових зібрань дату, час, місце, маршрут, умови, тривалість їх проведення тощо.

Строк завчасного сповіщення має бути достатнім і для того, щоб органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування могли визначитися, наскільки проведення таких зібрань відповідає закону, та в разі потреби, згідно з частиною другою статті 39 Конституції України , звернутися до суду для вирішення спірних питань.

Виходячи з положень пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України про те, що виключно законами визначаються права і свободи людини і громадянина та гарантії цих прав і свобод і що лише судом відповідно до закону може встановлюватись обмеження щодо реалізації права громадян на проведення масових зібрань (частина друга статті 39), Конституційний Суд України дійшов висновку, що визначення строків завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з урахуванням особливостей мирних зібрань, їх форм, масовості, місця і часу проведення тощо є предметом законодавчого регулювання.

Суд зазначає, що окремі аспекти щодо організації та проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій врегульовано статтями 182, 183 Кодексу адміністративного судочинства України , якими визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами суб'єктів владних повноважень про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання та про усунення обмежень у реалізації права на мирні зібрання.

Частинами першою, п'ятою статті 182 Кодексу ( 2747-15 ) передбачено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо).

Тобто , виходячи з вимог ст.. 182 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлення про проведення масових заходів може бути подано у день, який передує дню початку масових заходів , що дає право відповідачу звернутися до суду с позовною заявою про заборону таких заходів , внаслідок чого встановлений п.2.2 Положенням 10-ти денний строк для подачі повідомлення про проведення масових заходів не є розумним та достатнім для прийняття рішення виконавчим комітетом відносно проведення масових заходів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку , що саме на виконавчий комітет покладено обовязок здійснити ряд підготовчих заходів, зокрема, для забезпечення безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингу, походу чи демонстрації, підтримання громадського порядку, охорони прав і свобод інших людей, обмеження права громадян на мірні збори встановлюється тільки судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку , тому п.2.1, 2.2.,2.6,2.7,2.8,2.10 зазначеного Положення не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Крім того , розділом 3 зазначеного Положення визначено, що: узгоджувальна група у 3-ти денний термін розглядає повідомлення та про прийняте рішення повідомляє організаторів масових заходів у письмовій формі , розгляд повідомлення оформлюється протоколом узгоджувальної групи ,який є підставою для підготовки дозволу або відмови у проведенні масових заходів (п.3.2); в наданні дозволу на проведення масового заходу може бути відмовлено , зокрема: якщо вони можуть заподіяти шкоду державному ,комунальному або приватному майну, якщо вони приведуть до порушення Правил благоустрою територій міст Красноармійська, Родинське, с. Шевченка , забезпечення в них чистоти і порядку та Правил дорожнього руху , якщо їх проведення заплановано безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій , що заважає їх роботі ,або перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації , якщо проведення може створити перешкоду у роботі підприємств ,установ ,організацій , якщо в заяві викладена неправдива інформація , або заява не відповідає вимогам розділу 2 Положення ,або вимогам Закону України Про звернення громадян,якщо заплановано провести масових захід в місцях ,або по маршруту ,не передбачених даним положенням( п.3.5).

Суд зазначає, що відповідно до ст.. 39 Конституції України встановлено вичерпний перелік обмежень для реалізації права на збори мирно , без зброї , правдити збори, мітинги, походи та демонстрації а саме ці обмеження можуть встановлюватися тільки судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам , для охорони здоровя населення або захисту прав та свобод інших людей.

На підставі викладеного , суд приходить до висновку , що вищезазначені вимоги п. 3.5 розділу 3 Положення не ґрунтуються на вимогах Конституції України.

Крім того , встановлений п. 3.2 зазначеного Положення 3-ти денний строк розгляду узгоджувальною групою повідомлення про масовий захід суперечить ст.. 182 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо).

Рішенням виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337 затверджено також місця для проведення масових заходів, а саме , площа Свободи район фонтану , привокзальна площа Красноармійського залізничного вокзалу , парк культури та відпочинку селища Динасового заводу, майданчик між б. № 8 мікрорайону Лазурний та ринком Лазурний , парк культури та відпочинку Ювілейнийп.4.7 зазначеного Положення (а.с. 52,55).

Суд приходить до висновку , що обмеження відповідачем місць проведення масових заходів конкретними місцями , суперечить ст. 39 Конституції України та суттєво обмежує права громадян на свободу проведення масових заходів.

Суд приходить до висновку , що обмеження , визначені п. 4.5 Положення у використанні гучномовців та іншої звукопідсилюючої апаратури , встановлення малих архітектурних форм (кіосків , лотків ,навісів ,наметів , у тому числі тимчасових та пересувних ,призначених для роздрібної торгівлі,інформаційних ,рекламних,презентаційних та інших цілей) та обєктів зовнішньої реклами (рекламних тумб, будь-яких стендів, щитів,панно,прапорів, екранів , транспарантів ,наклейок тощо ) без погодження з узгоджувальною групою виконкому міської ради, не передбачені ст.39 Конституцією України .

На підставі викладеного , суд приходить до висновку ,що рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337, яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, затверджено склад групи з узгодження проведення масових заходів , затверджено місця для проведення масових заходів не відповідає нормам ст..11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 19,21,22,39,92,144 Конституції України, ст.. 24 ч.3,38 України Про місцеве самоврядування в Україні .

Суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача визнання про противоправними дії виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області щодо розробки ,розгляду ,прийняття , оприлюднення та реалізації рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськувід 20.07.2011 р. № 337, яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, не підлягають задоволенню з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 38 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів,мітингів , маніфестацій і демонстрацій ,спортивних видовищних та інших масових заходів , здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку віднесено до делегованих повноважень виконавчих органів сільських ,селищних, міських рад.

Тобто до компетенції відповідача відноситься розробка ,розгляд ,прийняття , оприлюднення та реалізації рішення з питань про проведення зборів,мітингів , маніфестацій і демонстрацій ,спортивних видовищних та інших масових заходів , здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Відносно вимог позивача про визнання противоправними дій ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради щодо відмови 09 серпня 2011 р. у погодженні проведення заявленого ОСОБА_1 ,голови ради Красноармійської міської громадської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ, масового заходу ,запланованого на 10 серпня 2011 р. на майдані біля будівлі Красноармійської міської Ради за адресою :м.Красноармійськ,пл.Шибанкова,11, суд зазначає , що ці вимоги позивача обґрунтовані , т.я. дії відповідача не відповідають вимогам ч.1,5 статті 182 Кодексу ( 2747-15 ), відповідно до яких органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо), тобто відповідачем не отримане у суді судове рішення про заборону позивача масових заходів 10.08.2011 р.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн . суд зазначає наступне .

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода . завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено, що не дивлячись на відмову відповідача погодити проведення позивачем масових заходів 10 серпня 2011 р. , позивач ОСОБА_1 провела 10.08.2011р. масові заходи на площі Шибанкова ,11 біля будівлі Красноармійської міської ради , що підтвердила у судовому засіданні позивач ОСОБА_1

Позивачем не надано та судом не добуто доказів того, що масовий захід ,який 10.08.2011 р. провела ОСОБА_1, відбувся відмінно від запланованого ОСОБА_1 , а також не добуто доказів спричинення шкоди авторитету позивача ОСОБА_1 , як голові Красноармійської міської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст.. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади , органів місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб,інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд зазначає, що визнаючи дії відповідача по відмові узгодження проведеного заявленого позивачем масового заходу 10.08.2011 р. , а також рішення відповідача від 20.07.2011 р. № 337 противоправним та скасовуючи його, суд поновлює права позивача, порушені відповідачем , що є достатнім засобом поновлення та захисту порушених прав позивача.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду в межах шестимісячного строку , який , якщо не встановлено інше , обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.. 100 КАС України адміністративний позов , поданий після закінчення строків , встановлених законом , залишається без розгляду , якщо суд за заявою особи , яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку , про що постановлюється ухвала.

В судовому засіданні встановлено , що рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську№ 337 , яким затверджено Положення про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійськ, затверджено склад групи з узгодження проведення масових заходів , затверджено місця для проведення масових заходів, було прийнято 20.07.2011 р.

Доказів опублікування відповідачем цього рішення у засобах масової інформації відповідачем не надано .

Крім того, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено , що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень , на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів , встановлюється місячний строк .

Зазначена норма стосується тих рішень субєкта владних повноважень , на підставі яких субєкт владних повноважень може заявити вимогу про стягнення з громадянина грошових коштів, та не може бути застосована для даних спірних правовідносин.

На підставі викладеного , суд приходить до висновку , що позивач звернувся до суду в межах 6-ти місячного строку на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень , суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету , якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування , його посадова або службова особи).

З урахуванням цих вимог , суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення сплаченої суми судового збору в розмірі 3,40 грн. підлягають задоволенню та повинні бути присуджені з місцевого бюджету

Керуючись ст. ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 182,183,185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради Донецької області про визнання противоправними дій та скасування рішення виконкому Красноармійської міської Ради Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську від 20 липня 2011 р. за № 337 рг в частині обмеження прав громадян збиратися мирно , без зброї і провадити збори,мітинги, походи і демонстрації задовольнити частково.

Визнати противоправним рішення ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради від 20 липня 2011 р. за № 337 рг. Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську .

Скасувати рішення ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради від 20 липня 2011 р. за № 337 рг Про організацію проведення масових заходів у м. Красноармійську .

Визнати противоправними дії ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради щодо відмови 09 серпня 2011 р. у погодженні проведення заявленого ОСОБА_1 ,голови ради Красноармійської міської громадської правозахисної організації Громадський рух ВЛАДА-НАРОДУ, масового заходу ,запланованого на 10 серпня 2011 р. на майдані біля будівлі Красноармійської міської Ради за адресою :м.Красноармійськ,пл.Шибанкова,11.

Стягнути з ОСОБА_4 комітету Красноармійської міської Ради за рахунок місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн.40 коп.(три грн.40 коп.)

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути суду може бути оскаржена сторонами до апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції , яки й ухвалив оскаржуване рішення.Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою , яка її подає , до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі , обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені 25 жовтня 2011 року,повний текст постанови виготовлений 31 жовтня 2011 року.

Суддя: