Справа № 2а-3221/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2011 р. Справа № 2a-3221/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.

за участю секретаря Хоми О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Коломия та Коломийському районі Івано-Франківської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1672, 80 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2011 року управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі звернулося з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі - 1672,80 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено вимоги статті 20 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та допущено заборгованість по сплаті страхових внесків за 2010 рік в розмірі 1672,80 гривень.

Судом, в судовому засіданні у відповідності до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України допущено заміну вибулого внаслідок реорганізації Управління Пенсійоного фонду України в Коломийському районі його правонаступником Управління Пенсійного фонду України в місті Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області (далі - позивач).

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак на адресу суду направив клопотання в якому просив розгляд справи проводити без участі представника управління за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення наявними в матеріалах справи, своїм правом на подання заперечення на адміністративний позов не скористалася. Відповідно до змісту статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України повторне неприбуття в судове засідання без поважних причин сторони або її представника або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи, а тому судом здійснено розгляд даної адміністративної справи за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2006 року ОСОБА_1 зареєстрована Коломийською районною державною адміністрацією як фізична особа-підприємець, та взята на облік управлінням Пенсійного фонду України в Коломийському районі, та відповідно до статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідач допустила заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в сумі 1672,80 гривень.

Вищевказана сума, була самостійно обчислена та задекларована відповідачем у відповідності до статті 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , що підтверджується поданою таблицею нарахування страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік до органів Пенсійного фонду України, наявною в матеріалах справи.

Пунктом 7 Розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлений механізм реалізації заходів впливу та стягнення недоїмки страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, згідно якого стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Крім того, цією ж нормою Закону встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Як наслідок, до правовідносин стягнення недоїмки страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, підлягають застосуванню положення частин 1 9 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції закону чинній до 01.01.2011 року

Стаття 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції чинній на час виникнення заборгованості, встановлювала відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачала, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 6 Постанови правління пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України» розрахунки суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, річний звіт про нараховані та сплачені суми фіксованого розміру страхових внесків, звіт про нарахування внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, звіт про нарахування внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за осіб, які проходять строкову військову службу, розрахунок суми внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування із сум грошового забезпечення, що підлягають сплаті, за звітний період подаються у строки та за формами, встановленими Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663 (у редакції, що діяла до 01.01.2011р.).(надалі-Інструкція).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина 2 статті 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлює обовязки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Відповідач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

Згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частини 12 статті 20 вищезазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Загальна сума заборгованості відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в Коломийському районі становить 1672,80 гривень, станом на день розгляду справи не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області заборгованість з сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік в розмірі 1672 (одна тисяча шістсот сімдесят дві) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.12.2011 року.