Справа № 2а-11873/10/0470
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2011 р. Справа № 2а-11873/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
за участю:
позивача представника позивача представника відповідача-1 представника відповідача-2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, наказів незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі ГУМВС України в Дніпропетровській області, відповідач-1) та Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, відповідач-2), в якій з урахування уточненої позовної заяви (а.с.9-11), просить: визнати дії ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області по проведенню службового розслідування в АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.10.2009р. незаконними, результати службового розслідування визнати незаконними та скасувати; визнати накази ГУМВС в Дніпропетровській області №1291 від 06.10.2009 р., №2 о/с від 04.01.2010 р. незаконними та скасувати; поновити ОСОБА_3, старшого лейтенанта міліції, на роботі з моменту його звільнення, на раніше займаній посаді; визнати відсутність ОСОБА_3 на роботі вимушеним прогулом та компенсувати заробітну плату за весь період.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: 06.10.2009 р. начальником ГУМВС України в Дніпропетровській області виданий наказ №1291 «Про звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 та капітана міліції ОСОБА_7А.». Даний наказ був виданий на підставі результатів службового розслідування АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (службове розслідування було закінчено 05.10.2009р.). За результатом даного службового розслідування був виданий наказ №216 по АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 07.10.2009р., який фактично був прийнятий та клопотання перед ГУМВС України в Дніпропетровській області було порушено до закінчення результатів службового розслідування. На момент винесених наказів рішення про оскарження результатів службового розслідування ОСОБА_3 винесено ще не було. Позивач зазначив, що все вищевказане засвідчує про неправомірні дії посадових осіб ГУМВС та ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, які проводили службове розслідування, готували та підписували накази №1291 від 06.10.2009р., №2о/с від 04.01.2010р. Також позивач не погоджується з формулюванням підстави звільнення самовільно покинув місце служби. Позивач зазначив, що 05.09.2009 р. заступив як черговий МВМ-4 АНД РВ, про що свідчить запис в журналі про отримання табельної зброї та проходження інструктажу. В ході несення служби позивач отримав телефонний дзвінок про те, що жінка по вул. Сидньова просить допомоги. Виклик був зареєстрований позивачем в ЖОІ за №3622. Дільничних або інших співробітників в МВМ-4 в цей час не було та ОСОБА_3 прийняв рішення їхати на виклик самостійно. З метою особистої безпеки та безпеки табельної зброї, позивач наказав в.о. помічника чергового МВМ-4 ОСОБА_7 їхати разом з ним. Позивач діяв у відповідності з п.4.29 та п.6.1.2.Інструкції, затвердженої наказом МВС України №181 від 28.04.2009 р. „Про організацію діяльності чергових частин та підрозділів внутрішніх справ України. Також, ОСОБА_3 заперечує перебування його в нетверезому стані в добовому наряді. Факт перебування позивача у нетверезому стані у встановленому законом порядку не встановлений та не оформлений, а був сфальсифікований. Акт №17 від 06.09.2009 р. складено не на місці події протягом 2-х годин, а набагато пізніше наступного ранку. Акт підписано ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які перебували на місці події 05.09.2009 р., а також ОСОБА_11, який взагалі не був на місці події та не міг бачити позивача у нетверезому стані. Позивач, з посиланням на п.7 ст.40 КЗпП України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів №9 від 06.11.1992 р. вказує, що нетверезий стан може підтверджуватися як медичним висновком, так і іншими доказами, яким суд може дати оцінку. Стан спяніння повинен бути засвідчений не пізніше двох годин з моменту виявлення шляхом складання відповідного акту, де вказуються ознаки спяніння та акт підписується незацікавленими свідками. Крім того, від позивача повинні були витребувати письмові пояснення. Проведене службове розслідування від 05.10.2009 р. є неповним та необєктивним, не виявлені та не досліджені всі обставини проступку, який скоїв позивач. Розслідування проведено стосовно двох співробітників ОСОБА_7 та ОСОБА_12, не встановлено вину кожного конкретно, не залучені незалежні свідки. Ніхто не дотримувався законних прав та інтересів позивача; ніхто не відбирав від позивача письмових пояснень, ніхто не проінформував позивача про проведення службового розслідування; службове розслідування не затверджено, з висновком розслідування не ознайомлено безпосереднього керівника позивача. На кадрову комісію позивача викликано не було. На ознайомлення з наказом позивача також не викликали та було складено фіктивний акт про відмову позивача від ознайомлення під розпис. Позивачу не видана трудова книжка, внаслідок чого він не може влаштуватися на роботу та утримувати сімю. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача-1 надала письмові заперечення, в яких просила суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача-1 зазначила, що підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справ став наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.10.2009р. № 1291 «Про звільнення з ОВС за порушення дисципліни старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 та капітана міліції ОСОБА_7О.», яким ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення у звязку з порушенням останнім службової дисципліни, яке виразилося у знаходженні в добовому наряді 05.09.2009р. у стані алкогольного спяніння. Так, згідно з графіком чергувань на вересень 2009 року ОСОБА_3 05.09.2009 року ніс службу у добовому наряді у Міському відділенні міліції - 4 АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Близько 00.30 год. 06.09.2009 з метою перевірки несення служби добовим нарядом МВМ - 4 АНД РВ начальник МВМ - 4 капітан міліції ОСОБА_13 та старший слідчо-оперативної групи капітан міліції ОСОБА_10 прибули до МВМ-4. Під час перевірки було встановлено, що у вказаний час на місці несення служби відсутній ОСОБА_3, який прибув лише через 10 хвилин на автомобілі «Таврія» з зовнішніми ознаками алкогольного сп'яніння. Останньому було запропоновано надати пояснення та пройти медичний огляд на встановлення стану сп'яніння, на що ОСОБА_3 категорично відмовився, про що був складений відповідний акт №17 від 06.09.2009 р. Дисциплінарна провина ОСОБА_3 повністю підтверджується матеріалами службової перевірки, яка була проведена АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (висновок службового розслідування від 05.10.2009 р.). Факт знаходження ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння підтверджується рапортами: заступника начальника АНД РВ ОСОБА_14, начальника МВМ- 4 АНД РВ ОСОБА_8, заступника начальника СКР ОСОБА_11, поясненням ДІМ АНД РО ОСОБА_15 Твердження позивача про прийняття наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.10.2009 р. №1291 з порушенням вимог чинного законодавства не відповідають дійсності, оскільки зазначений наказ був прийнятий на підставі висновку службового розслідування АНД РВ ДМУ від 05.10.2009 р. у відповідності до Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. Співробітником АНД РВ ДМУ ОСОБА_3, який під час несення служби у добовому наряді 05.09.2009 р. знаходився у стані алкогольного сп'яніння і категорично відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння та самовільно залишив місце несення служби, грубо порушені вимоги Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника ОВС України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382. Кодексу честі працівника ОВС України, затвердженого наказом МВС України від 11.01.1996 № 18, Етичного кодексу працівника ОВС України, затвердженого рішенням колегії МВС України від 05.10.2000 № 7км/8, які вимагають від співробітників органів внутрішніх справ дотримуватись порядку і правил, встановлених законодавством України, присягою статутами, нормативними актами МВС України і наказами начальників органів внутрішніх справ, які видаються в межах їх повноважень. За час проходження служби ОСОБА_3 систематично порушував службову дисципліну. Перед накладенням крайнього заходу дисциплінарного впливу позивач мав не зняте дисциплінарне стягнення. Отже, при прийнятті рішення про звільнення з ОВС ОСОБА_3 керівництвом ГУМВС України в Дніпропетровській області при визначенні виду дисциплінарного стягнення бути враховані: тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, невизнання винною особою своєї вини та раніше накладені дисциплінарні стягнення (тобто, дотримані вимоги ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту України). Таким чином, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_3 з ОСОБА_16 України в Дніпропетровській області діяло в межах компетенції та керувалось нормами, які регулюють проходження служби органах внутрішніх справ України.

Представник відповідача-2 надала письмові заперечення, в яких просила суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача-2 підтримала правову позицію, викладену представником відповідача-1 та зазначила, що ОСОБА_3 проходив службу в ОВС України та був звільнений із органів внутрішніх справ згідно з п. 64 «є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р., на підставі наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.01.2010 № 2о/с. Позивача ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі висновку службового розслідування від 05.10.2009 р., яке було проведене АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за фактом перевірки несення служби добовим нарядом МВМ - 4 АНД РВ ДМУ. Під час проведення службового розслідування було встановлено, що 05.09.2009 р. в ході перевірки несення служби добовим нарядом МВМ-4 АНД РВ ДМУ було виявлено, що вхідні двері приміщення були зачинені, в приміщенні МВМ - 4 старший інспектор-черговий капітан міліції ОСОБА_7 та старший інспектор - черговий чергової частини старший лейтенант міліції ОСОБА_3 відсутні. Після звязку по мобільному телефону з ОСОБА_7 та ОСОБА_3, останні прибули на автомобілі «Таврія», що належить ОСОБА_3 та по зовнішнім ознакам знаходились в стані алкогольного спяніння. При подальшій перевірці кабінетів МВМ - 4 АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на столі в кімнаті відпочинку добового наряду було виявлено спиртні напої та залишки продуктів харчування. Від надання пояснень та проходження медичного обстеження ОСОБА_3 відмовився, що підтверджується актом № 17 від 06.09.2009 р. Вищезазначені факти підтверджуються матеріалами висновку службового розслідування від 05.09.2009 р. та актом № 17 від 06.09.2009 року. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Таким чином, ОСОБА_3 було скоєно дисциплінарний проступок, який виразився в перебуванні у складі добового наряду в стані алкогольного спяніння, самовільному залишенні місця служби. ОСОБА_3 під час проходження служби складав присягу працівника органів внутрішніх справ 22.01.2005 р. та зобовязувався дотримуватися вимог чинного законодавства, статутів і наказів. Спеціальні юридичні і моральні норми пред'являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника міліції. Також, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту ОВС України з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового та начальницького складу, начальник призначає службове розслідування, після проведення якого про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, при цьому у разі подання скарги, виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які працюють інспекторами патрульної служби та були на чергуванні в ніч з 05 по 06.09.2009 р. Свідки пояснили суду, що 05.09.2009 р. близько 23.00 заїхали до МВМ-4, де несли службу ОСОБА_7 та ОСОБА_3 щоб отримати інформацію про стан справ. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були тверезі. Свідки поспілкувались с ОСОБА_7 та ОСОБА_3 і поїхали. Через 40 хв. свідків викликав заступник начальника з КЗ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14, який разом з заступником начальника СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 наказав їхати до МВМ-4. Прибувши на МВМ-4 свідки з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 побачили, що приміщення МВМ-4 зачинено. До МВМ-4 своїм транспортом прибув начальник МВМ-4 АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_13, який перебував у нетверезому стані. ОСОБА_13 молотком чи ломом збив навісний замок на дверях МВМ-4 та разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 зайшов до приміщення. Свідки зайшли у коридор МВМ-4 та в кімнаті відпочинку МВМ-4 пляшок з алкогольними напоями та закуски не бачили. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в приміщенні МВМ-4 не було. Свідки поїхали продовжувати чергування та в той день з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не бачились.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка заступник начальника СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10, який суду пояснив, що 05.09.2009 р. близько півночі йому повідомив ОСОБА_14, що телефон чергових МВМ-4 не відповідає. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_14 на машині патрульних чергових прибули до МВМ-4, де вже знаходився ОСОБА_13, який прибув на своєму транспорті. МВМ-4 було зачинено. ОСОБА_13 був тверезий, збив замок на дверях та разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 увійшов до приміщення МВМ-4. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в приміщенні не було. В кімнаті відпочинку чергових знаходилась пляшка пива та риба. Патрульних чергових, які привезли ОСОБА_14 та ОСОБА_10, відпустили продовжувати службу. ОСОБА_14 чи ОСОБА_13 по мобільному телефону звязались з ОСОБА_19 та ОСОБА_3, які на автомобілі „Таврія через 10 хв. прибули до МВМ-4, перебуваючи у нетверезому стані. ОСОБА_7 та ОСОБА_3 пояснили, що поїхали на обслуговування виклику, проте не доїхали, оскільки не знайшли адреси, ніяких документів щодо виклику скласти не встигли, пояснення щодо відсутності на місці служби надавати відмовились, від проходження медичного огляду на стан спяніння також відмовились. ОСОБА_19 та ОСОБА_3 відсторонили від продовження чергування та замінили іншими черговими. ОСОБА_3 вів себе агресивно та поїхав. Вранці 06.09.2009 р. в АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було складено акт № 17 про факт відмови від написання пояснень та проходження медичного огляду.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка заступник начальника СКР АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11, який пояснив, що 06.09.2009 р. зайшов підписати папери до ОСОБА_20, заступника начальника АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де якраз розглядалося питання про перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на чергуванні в стані алкогольного спяніння. Свідок ОСОБА_11 зазначив, що ОСОБА_7 дійсно в кабінеті АНД РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області перебував у нетверезому стані, відмовився надавати пояснення та проходити медичний огляд. ОСОБА_3 підійшов пізніше, також перебував у нетверезому стані, відмовився надавати пояснення та проходити медичний огляд. ОСОБА_11 виявився свідком цих обставин та підписав відповідний акт № 17 від 06.09.2009 р.

Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ України регламентується Законом України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 р. (далі Закон №565), Законом України „Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України № 3460-IV від 22.02.2006 р. (далі Дисциплінарний статут), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 р. (далі Положення № 114), Етичним кодексом працівника органів внутрішніх справ України, схваленим колегією МВС України 05.10.2000 р. № 7км/8 (далі Етичний кодекс), Кодексом честі працівника органів внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України № 18 від 11.01.1996 р. (далі Кодекс честі), Присягою працівника органів внутрішніх справ України, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991 р. (а.с.42). Порядок проведення службового розслідування визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 06.02.1991 р. №522 (далі Інструкція про порядок проведення службових розслідувань).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 94 від 02.02.2004 р. затверджено Положення про Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Наказом МВС України № 547 від 21.10.2001 р. „Про внесення змін до деяких відомчих нормативно-правових актів Управління МВС України в Дніпропетровській області перейменовано на Головне управління МВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до п. 9.7 Положення про Головне управління начальник ГУМВС у Дніпропетровській області притягає до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Наказом Управління МВС України в Дніпропетровській області від 15.11.2007 р. № 1000 (із змінами, внесеними наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області №1080 від 28.10.2008 р.) затверджено Положення про ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Відповідно до п. 9 Положення, ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області є юридичною особою і має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та власним найменуванням. Районні відділи ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не являються юридичними особами та не мають самостійного балансу.

Судом встановлено, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ з 13.09.2004 р. (а.с.87).

Позивачем складено Присягу працівника органів внутрішніх справ України (а.с.42).

Позивач разом з ОСОБА_7 05.09.2009 р. заступили в добовий наряд чергування на МВМ-4 (а.с.57).

ОСОБА_3 05.09.2009 р. о 15:00 під № 468/3622 в журналі обліку інформації МВМ-4 зареєстровано повідомлення про виклик на вул. Сафонова, 39 (а.с.134) та продубльовано цей виклик в журналі обліку інформації АНД РВ ДМУ ГУМВС України під №3622 (а.с.143).

05.09.2009 р. близько 23:00 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували в приміщенні МВМ-4 в тверезому стані, де спілкувались інспекторами патрульної служби ОСОБА_17 та ОСОБА_18

05.09.2009 р. після 23:00 начальник МВМ 4 капітан міліції ОСОБА_13 з метою дізнатися оперативну обстановку на обслуговуємій території зателефонував до чергової частини МВМ 4, але на телефоний дзвінок ніхто не відповів. Після чого начальник МВМ-4 капітан міліції ОСОБА_13 разом з заступником начальником АНД РВ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 та старшим СОГ капітаном міліції ОСОБА_10 близько 00:30 годин 06.09.2009р. на машині патрульних інспекторів прибули до МВМ-4 з метою перевірки несення служби добовим нарядом. Під час перевірки було виявлено, що вхідні двері приміщення МВМ-4 були зачинені, після чого ОСОБА_13 відчинив двері, де було встановлено, що в приміщенні МВМ-4 старший інспектор-черговий чергової частини старший лейтенант міліції ОСОБА_3 та старший інспектор чергової частини штабу капітан міліції ОСОБА_7 відсутні. На столі в кімнаті відпочинку добового наряду було виявлено пляшку пива та рибу. Зв`язавшись по мобільному телефону з черговими МВМ-4 останні через 10 хвилин прибули на автомобілі «Таврія», який належить старшому лейтенанту міліції ОСОБА_3 По зовнішнім ознакам ОСОБА_7 та ОСОБА_3 знаходились в стані алкогольного спяніння, внаслідок чого їх було відсторонено від подальшого чергування та викликано інших чергових. Від надання письмових пояснень та медичного обстеження на стан спяніння ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відмовились.

Вищевказані обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи актом №17 від 06.09.2009 р. (а.с.48), рапортами ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 06.06.2009р. (а.с.44-47), показаннями свідків.

В судовому засіданні досліджені Журнали обліку інформації МВМ-4 та АНД РВ, в яких за № 3622 зареєстровано повідомлення про виклик 05.09.2009 р. на адресу: вул. Сафонова, 39: о 15:00 в ЖОІ МВМ-4 (а.с.134) та о 18:00 в ЖОІ АНД РВ (а.с.143).

Інших викликів під № 3622 в ЖОІ не зареєстровано та відсутні виклики 05.09.2009 р. на вул. Сидньова.

Отже, судом не приймаються доводи позивача про перебування після 23:00 на виклику по вул. Сидньова, оскільки такий виклик зареєстровано не було, а виклик під №3622, про який зазначив позивач, мав місце о 15:00 та 18:00 та повинен був бути виконаний безпосередньо після його отримання.

Зазначені обставини підтверджують наявність протиправної поведінки позивача, яка виразилась у перебуванні у добовому наряді в стані алкогольного спяніння та самовільного залишення місця несення служби, знаходячись в добовому наряді.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Кодекс честі працівника органів внутрішніх справ України передбачає, що громадянин України, який вирішив присвятити своє життя службі в органах внутрішніх справ України, добровільно бере на себе обовязок служити Закону, виконувати вимоги Присяги, додержуватись високоморальних норм поведінки. Працівник органів внутрішніх справ повинен постійно памятати, що він є представником влади, і бути гідним довіря народу. При виконанні службових обовязків та у повсякденному житті працівник органів внутрішніх справ, крім іншого, повинен: бути вимогливим до себе, своїми вчинками та поведінкою, способом життя стверджувати високі принципи чесності і скромності у громадському і особистому житті, нетерпимо ставитись до будь-яких аморальних проявів.

Згідно Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України працівник органів внутрішніх справ зобовязаний користуватися у службовій діяльності і у повсякденному житті та поведінці системою етичних норм, зокрема, беззаперечно та неухильно поважати та захищати права і свободи людини і громадянина; не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, поважати їх природне право на життя, законні права, використовувати силу тільки як крайній захід для досягнення законної цілі; повсякчас бути готовим до надання людям допомоги і захисту в межах службових повноважень та виходячи із загальнолюдських морально-етичних позицій; у службових та позаслужбових стосунках з людьми, в особистій поведінці бути зразком чесності, чемності, тактовності. У разі недотримання взятих зобовязань бути готовим понести відповідальність, передбачену законодавством України.

Стаття 7 Дисциплінарного статуту визначає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоровя, права та свободи громадян; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

З огляду на зазначене, спеціальні юридичні і моральні норми предявляють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника міліції.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивач грубо порушив службову дисципліну та неправомірно поводив себе, що виразилося в перебуванні у добовому наряді в стані алкогольного спяніння, самовільного залишення місця несення служби, знаходячись в добовому наряді.

05.10.2009 р. затверджено висновок про результати службового розслідування за фактом перевірки 06.09.2009 р. несення служби добовим нарядом МВМ-4 АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яким встановлено порушення службової дисципліни ОСОБА_12 під час несення добової служби, що мало місце 05.09.2009 р., та запропоновано звільнити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за п.64 „є Положення № 114 (за порушення дисципліни) (а.с.39-40).

Пунктом 5 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань передбачено, що у всіх інших випадках порушень, не встановлених п.4 цієї Інструкції, службові розслідування проводять посадові особи відповідних служб органів внутрішніх справ, працівники яких допустили порушення службової дисципліни.

Враховуючи те, що скоєне позивачем порушення службової дисципліни не відноситься до переліку пункту 4 Інструкції, суд вважає правомірним проведення службового розслідування щодо позивача заступником начальника з КЗ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_14

Пунктом 10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань встановлено, що при проведенні службового розслідування повному, обєктивному і всебічному дослідженню підлягають, кім іншого, подія порушення, наявність вини працівника ОВС у скоєнні порушення.

Інструкція не обмежує можливість надання керівником усного наказу про проведення службового розслідування, розгляду питання про вчинене правопорушення щодо двох осіб одночасно, якщо їх дії були повязаними.

В дослідженому в судовому засіданні висновку службового розслідування повно встановлено подію порушення та наявність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у скоєнні порушення.

Позивач в судовому засіданні зазначає на порушення, допущені при проведені службового розслідування, проте доказів на обґрунтування їх наявності суду надано не було.

Згідно ст.71 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

05.10.2009 р. внесено подання про звільнення позивача з ОВС (а.с.123-124).

З огляду на зазначене, в судовому засіданні не підтвердились доводи позивача про наявність протиправних дій ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області при проведенні службового розслідування в АНД РВ; підстави для визнання результатів службового розслідування протиправними та їх скасування - відсутні.

Крім того, суд зазначає, що в позовній заяві заявлена вимога про визнання протиправними дій по проведенню службового розслідування 06.10.2009 р., проте в ході судового розгляду справи встановлено, що службове розслідування було закінчено 05.10.2009 р. та відповідний висновок складено 05.10.2009 р.

06.10.2009 р. наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області № 1291 „Про звільнення з ОВС за порушення дисципліни старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 та капітана міліції ОСОБА_7О. за порушення службової дисципліни, що виразилося в перебуванні у добовому наряді в стані алкогольного спяніння, самовільного залишення місця несення служби, знаходячись при цьому в добовому наряді, наказано звільнити з ОВС за п.64 „є Положення № 114 (за порушення дисципліни) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3А.(а.с.41).

Частиною 5 ст. 25 Закону № 565 встановлено, що службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обовязки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни є дисциплінарним проступком.

Як зазначено в ч. 1 с. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За наведених обставин, суд вважає, що оскаржуваним наказом „Про звільнення з ОВС за порушення дисципліни старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 та капітана міліції ОСОБА_7О. ГУМВС України в Дніпропетровській області № 1291 від 06.10.2009 р. до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення.

На підставі ст.18 Дисциплінарного статуту у разі подання скарги виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється.

04.01.2010 р. наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області №2 о/с старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 старшого інспектора чергового чергової частини 4-го міського відділення міліції АНД РВ ДМУ звільнено в запас Збройних сил за п.64 „є Положення № 114 (за порушення дисципліни) з 30.12.2009 р. (а.с.26).

Як зазначено в ч.ч. 3, 7 ст. 13 Дисциплінарного статуту начальник, який не наділений правом накладання дисциплінарних стягнень, має право порушити перед старшим прямим начальником клопотання про притягнення особи рядового або начальницького складу до дисциплінарної відповідальності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Відповідно до п. 2 Положення № 114 позивач в званні старший лейтенант міліції відносився до середнього начальницького складу.

Відповідно до п. 70 Положення № 114 звільнення осіб середнього начальницького складу провадиться начальниками управлінь внутрішніх справ областей.

Відповідно до п.п. є) п. 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас за порушення дисципліни.

Суворість дисциплінарного стягнення, яке було накладене на позивача, не може бути підставою для поновлення на службі позивача, оскільки вирішення питання щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення є переважним правом керівника, який наділений правом накладання дисциплінарних стягнень. Крім того, суд враховує, що у позивача на момент звільнення було незняте дисциплінарне стягнення у вигляді догани, накладене наказом АНД РВ №280 від 17.11.2009 р. (а.с.38).

Таким чином, спростовуються доводи позивача про неправомірне застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного стягнення.

Згідно Положення про кадрову комісію ГУМВС України в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.06.2010 р. № 1022 кадрова комісія є дорадчим і аналітичним органом, розглядає питання, що стосуються організації кадрової роботи. Положенням про кадрову комісію не передбачено винесення на її розгляд та вирішення питань щодо звільнення співробітників ОВС.

Наведеним спростовуються доводи позивача про неправомірне його звільнення без виклику на кадрову комісію.

Отже, оскаржувані накази ГУМВС України в Дніпропетровській області № 1291 від 06.10.2009 р. „Про звільнення з ОВС за порушення дисципліни старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 та капітана міліції ОСОБА_7О. та №2 о/с від 04.01.2010 р. про звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Суд не приймає як належні, аргументи позивача про невидачу йому трудової книжки, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, трудова книжка неотримана позивачем не з вини відповідачів. 27.11.2009 р., 08.12.2009р. та 30.12.2009 р. листами позивача було повідомлено про необхідність зявлення до сектору кадрового забезпечення АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для проведення розрахунку (а.с.78, 80, 83). Проте, позивач до сектору кадрового забезпечення АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не зявився, трудову книжку не отримав.

Отже, в ході судового розгляду справи не підтвердилися доводи позивача про порушення службовими особами ДГУ ГУМВС України в Дніпропетропетровській області процедури службового розслідування, не встановлено протиправності виданих ГУМВС України в Дніпропетропетровській області наказів №1291 від 06.10.2009р. та №2 о/с від 04.01.2010 р., внаслідок чого позовні вимоги позивача про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку не підлягають задоволенню.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 01 березня 2011 року.

Суддя ОСОБА_1