Справа № 489/6532/13-а
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2013-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а/489/397/2013
У Х В А Л А

17 жовтня 2013 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника третьої особи КП СКП Гуртожиток ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_2, КП СКП Гуртожиток про визнання незаконним і скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністрації Ленінського району м. Миколаєва про визнання незаконним і скасування розпорядження.

Позивачка вказує на, те що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлових кімнат № 107, 108 у гуртожитку по пров. Кобера,13 у м. Миколаєві. У кімнаті № 112 проживає ОСОБА_6 Балансоутримувачем гуртожитку є КП СКП Гуртожиток.

У 2007 році ОСОБА_2 самовільно зайняла частину площі загального користування (4,5 кв.м) за рахунок приєднання частини коридору до своєї кімнати, приєднання частини сходинкової клітини загального користування площею 13,4 кв.м з наступним переобладнанням її в коридор-кухню. Не зважаючи на відсутність належних погоджень інших власників спільного та неподільного майна будинку, розпорядженням голови адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради від 15 серпня 2011 року № 393 кімната № 112 по пров. Кобера,13 у м. Миколаєві визнана готовою до експлуатації.

Посилаючись на те, що даним розпорядженням фактично визнано право одного з співвласників спільного сумісного майна одноособово користуватися цим майном, а також усунуло її, позивача, як співвласника від володіння та користування майном, просила суд визнати незаконним і скасувати розпорядження голови адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради від 15 серпня 2011 року № 393 про готовність до експлуатації кімнати № 112 по пров. Кобера,13 у м. Миколаєві.

23 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду. В своїй заяві позивачка посилалася на те, що строк звернення до суду з даним адміністративним позовом нею пропущено з поважних причин, оскільки вона зверталася до суду за захистом свого порушеного права в порядку цивільного судочинства, проте у відкритті провадження у справі їй було відмовлено.

25 вересня 2013 року представник третьої особи подав до суду заяву про залишення адміністративного позову ОСОБА_5 без розгляду, посилаючись на те, що позивачка пропустила строк звернення до суду з даним позовом без поважних причин.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали адміністративного позову судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою оскаржується розпорядження голови адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради від 15 серпня 2011 року № 393 про готовність до експлуатації кімнати № 112 по пров. Кобера,13 у м. Миколаєві.

Адміністративний позов подано нею до суду 9 серпня 2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваної відповіді, тощо.

В обґрунтування поважності пропуску строку позивачка зазначила на те, що вона зверталася до суду з аналогічними вимогами в порядку цивільного судочинства, однак ухвалою судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 11 липня 2013 року було відмовлено у відкритті провадження у справі.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав ( справа Стаббінгс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Оцінюючи викладені обставини, суд вважає, що обставини, на які посилається позивачка, а саме звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства не є підставою для підтвердження поважності причин пропуску нею строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки з долучених до позову документів вбачається, що про оспорюване розпорядження позивачка дізналася в серпні 2012 року, однак до суду з позовом про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування в порядку цивільного судочинства вперше звернулася лише в липні 2013 року.

До того ж, як слідує з наявних у справі відповідей органів місцевого самоврядування наданих на звернення позивачки, в серпні 2012 року їй було розяснено право на звернення до суду з відповідним позовом.

Будь-яких інших доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, матеріали справи не містять.

За такого, суд приходить до висновку, що позивачкою було пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав без поважних причин, а тому поданий нею адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст..ст. 99, 100, 160, 165 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до адміністрації Ленінського району м. Миколаєва про скасування розпорядження залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська