Справа № 817/451/13-а
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2013-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/451/13-а

11 березня 2013 року 15год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 підприємства "Моторне ательє"
до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Моторне ательє" звернулося до суду з позовом до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2012 року за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем за результатами позапланової документальної перевірки ОСОБА_3 підприємства "Моторне ательє" з питань дотримання податкового законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "Спецремавтоматика" за період з 01.02.2012 року по 28.02.2012 року.

Зазначає, що не погоджуються із висновками органу державної податкової служби, викладеними в акті за результатами вказаної перевірки, а саме, щодо порушення позивачем п. 198.3 ст. 198, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 1860,00 грн. та податку на прибуток на суму 306,00 грн. До такого висновку відповідач дійшов, трактуючи господарські операції ОСОБА_3 підприємства "Моторне ательє" з ТОВ "Спецремавтоматика" безтоварними та такими, що мали нереальний товарний характер.

На підставі вказаного акта перевірки 21.11.2012 року органом державної податкової служби позивачу були виставлені податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1, яким відповідач збільшив грошове зобов'язання за податком на прибуток приватних підприємств в сумі 383,00 грн., у тому числі: за основним платежем - 306,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 77,00 грн. та № НОМЕР_2, яким відповідач збільшив грошове зобов'язання за податком на додану вартість в сумі 2325,00 грн., у тому числі: за основним платежем - 1860,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 465,00 грн. Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби у Рівненській області від 29.01.2013 року № 39/10с/10-210/491 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення. Позивач не погоджується з висновком відповідача та вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними з наступних підстав.

Приватне підприємство "Моторне ательє" здійснюючи господарські відносини з ТОВ "Спецремавтоматика" діяло відповідно до вимог законодавства.

Зокрема, позивач придбав у ТОВ "Спецремавтоматика" випарники в кількості 62 шт. на загальну суму 11160,00 грн. Поставка товару проведена за видатковими накладними №РН-0000042 від 07.02.2012 року та №РН-0000052 від 14.02.12 року. Доставка товару здійснена перевізником, ТОВ "Нова пошта", що підтверджується товарно-транспортними накладними № 7211 від 10.02.2012 pоку та № 8452 від 14.02.2012 pоку.

Позивач в повному обсязі розрахувався з ТОВ "Спецремавтоматика" за придбаний товар, сплативши 06.02.2012 року кошти в сумі 5580,00 грн., згідно рах-фактури № СФ-0000032 від 31.01.2012 pоку, та 14.02.2012 року - 5580,00 грн., згідно рах-фактури № СФ-0000057 від 13.02.2012 року, що засвідчується банківськими виписками.

Враховуючи наявність статусу платника ПДВ, ТОВ "Спецремавтоматика" видало ОСОБА_3 підприємству "Моторне ательє" податкові накладні № 9 від 06.02.2012 року та № 23 від 14.02.2012 року.

В підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ "Спецремавтоматика" для перевірки було надано необхідні первинні документи: рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, банківські виписки, товарно-транспортні накладні. Зазначені документи повністю відповідають вимогам до первинних документів, що встановлені законодавством України, та засвідчують товарний характер операцій позивача з ТОВ "Спецремавтоматика".

Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала подані заперечення та пояснила, що при проведенні перевірки позивача використані матеріали зустрічної звірки ТОВ "Спецремавтоматика" щодо підтвердження відомостей із платником податків, оформленої довідкою від 21.09.2012 року № 894/2204/33207132. У висновку акту перевірки вказано наступне:

Звіркою ТОВ "Спецремавтоматика" документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин за лютий 2012 року із ТОВ "Фірма "Гарант" на загальну суму 198208,98 грн, у т.ч. ПДВ 33034,83 грн., їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Звіркою ТОВ "Спецремавтоматика" документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин за квітень 2012 року із ПП "Лайнстар" на загальну суму 176429,34 грн, у т.ч. ПДВ 29404,89 грн., їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Звіркою ТОВ "Спецремавтоматика" документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами-покупцями за період лютий, квітень 2012 року на загальну суму 412345,44 грн. в т.ч. ПДВ 68724,24 грн.

Вказує, що наведене свідчить про відсутність у ТОВ "Спецремавтоматика" адміністративно - господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладеним угодам та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань. Останнє, в свою чергу, свідчить про відсутність наміру створення правових наслідків. Тобто, такі угоди носять фіктивний характер.

Таким чином, при перевірці ТОВ "Спецремавтоматика" (яка здійснена ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова) було встановлено, що задекларований податковий кредит ТОВ "Спецремавтоматика", за лютий 2012 року, сформований неправомірно та підлягає зменшенню до 0, а задекларовані податкові зобов'язання ТОВ "Спецремавтоматика" за лютий 2012 року за результатами перевірки, зменшені до 0.

Вказує, що не підтверджено наявність поставок товарів від ТОВ "Спецремавтоматика" підприємству покупцю - ПП "Моторне ательє" у лютому 2012 року.

Даний факт та дані перевірки ТОВ "Спецремавтоматика", свідчать про те, що правочин між ТОВ "Спецремавтоматика" та ПП "Моторне ательє" здійснено без мети настання peaльних наслідків. Отже, зазначений правочин відповідно до ч. 1, 2 ст. 215, ч. 5 ст.203 Цивільного кодексу України є нікчемним, і в силу ст. 216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Оскільки, первинні документи, складені на виконання договору купівлі-продажу складалися без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування та несплати податків, то за таких обставин ПП "Моторне ательє" податковий кредит з ПДВ сформований по операціях з ТОВ "Спецремавтоматика" по нікчемних правочинах, які не підтверджуються належними та допустимими податковими накладними. В задоволенні позову просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "Моторне ательє" зареєстроване як юридична особа Здолбунівською районною державною адміністрацією Рівненської області 29.03.2005 року (а.с.12,13) та згідно свідоцтва № 100314637 від 01.01.2011 року є платником податку на додану вартість (а.с.68).

З 06.11.2012 року по 08.11.2012 року Здолбунівською об'єднаною державною податковою інспекцією Рівненської області Державної податкової служби проводилась позапланова документальна перевірка ОСОБА_3 підприємства "Моторне ательє" з питань дотримання податкового законодавства при проведенні взаємовідносин з ТОВ "Спецремавтоматика" за період з 01.02.2012 року по 28.02.2012 року за результатами якої складено акт від 09.11.2012 року за № 1052/22-33353479 (а.с.19-32).

Згідно висновків акта перевірки перевіркою встановлено порушення:

- п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України ОСОБА_3 підприємством "Моторне ательє" завищено податковий кредит на суму 1860,00 грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1860,00 грн., в т.ч. за лютий 2012 року на суму 1860,00 грн.;

- пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України Приватне підприємство "Моторне ательє" завищило суму витрат в розмірі 1458,00 грн. (у т. ч. за І квартал 2012 року 1458,00 грн.), що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 306,00 грн., в тому числі: за І квартал 2012 306,00 грн.

На підставі акту перевірки органом державної податкової служби винесені податкові повідомлення-рішення форми "Р":

- від 21.11.2012 року № НОМЕР_1, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 383,00 грн., у тому числі: за основним платежем - 306,00 грн.та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 77,00 грн. (а.с.8);

- від 21.11.2012 року № НОМЕР_2, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2325,00 грн., у тому числі: за основним платежем - 1860,00 грн.та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 465,00 грн. (а.с.10).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржував їх в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби у Рівненській області від 29.01.2013 року №39/10с/10-210/491 про результати розгляду скарги орган державної податкової служби залишає без змін податкові повідомлення-рішення форми "Р" Здолбунівської ОДПІ Рівненської області Державної податкової служби від 21.11.2012 року № НОМЕР_2 про визначення грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 1860,00 грн. за основним платежем і в сумі 465,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, від 21.11.2012 року № НОМЕР_1 про визначення грошового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 306,00 грн. за основним платежем і в сумі 77,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а скаргу ОСОБА_3 підприємства "Моторне ательє" - без задоволення (а.с.41-43).

Висновки відповідача, відображені в акті перевірки, суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються не на нормах закону та фактичних обставинах здійснення господарських операцій, а на припущеннях органу державної податкової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999 року (надалі - Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"), господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану суб'єкта господарювання кореспондує з положеннями розділів ІІІ, V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (надалі - Податковий кодекс України), якими встановлено порядок формування платниками податків валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість та визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств і податком на додану вартість.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, інших витрат, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку та витрати банківських установ.

Пунктом 138.2 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

В силу вимог пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу ІІІ Податкового кодексу України до складу витрат не включаються витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

В свою чергу, відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судом, між ОСОБА_3 підприємством "Моторне ательє" та ТОВ "Спецремавтоматика" було укладено усний договір.

На виконання умов договору ТОВ "Спецремавтоматика" поставило ПП "Моторне ательє" товари згідно з видатковими накладними:

- № РН-0000042 від 07.02.2012 року на суму з ПДВ 5580,00 грн. (ПДВ - 930,00 грн.), рахунок фактура № СФ-0000032 від 31.01.2012 року на суму з ПДВ 5580,00 грн. (ПДВ - 930,00 грн.;

- № РН-0000052 від 14.02.2012 року на суму з ПДВ 5580,00 грн. (ПДВ - 930,00 грн.), рахунок фактура № СФ-0000057 від 13.02.2012 року на суму з ПДВ 5580,00 грн. (ПДВ - 930,00 грн.

Всього на суму 11160,00 грн., в тому числі ПДВ - 1860,00 грн.

За вказаними господарськими операціями було видано податкові накладні:

- № 9 від 06.02.2012 року на суму 5580,00 грн. (ПДВ - 930,00 грн.);

- № 23 від 14.02.2012 року на суму 5580,00 грн. (ПДВ - 930,00 грн.).

В свою чергу, ПП "Моторне ательє" розрахувалося з ТОВ "Спецремавтоматика" за поставлений товар, згідно банківських виписок:

- від 06.02.2012 року в сумі 5580,00 грн.;

- від 14.02.2012 року в сумі 5580,00 грн.

Вказаний товар ТОВ "Спецремавтоматика" доставило позивачу перевізником ТОВ "Нова пошта", що підтверджується товарно-транспортними накладними №7211 від 10.02.2012 pоку та №8452 від 14.02.2012 pоку. Вказаний факт представником відповідача не заперечувався.

Отримані від ТОВ "Спецремавтоматика" товари, були поставлені ПП "Моторне ательє" іншим суб'єктам господарювання, а саме:

ТзОВ "Автокомплект" на підставі договору поставки товару № МА-0000018 від 01.02.2012 року за: видатковою накладною № МА-0000073 від 13.02.2012 року на суму 3800,00 грн., в т. ч. ПДВ - 633,33 грн., видатковою накладною № МА-0000122 від 12.03.2012 року на суму 2836,00 грн., в т. ч. ПДВ - 472,67 грн. Отримання товару відбувалося за довіреністю № 51 від 08.02.2012 року.

ОСОБА_4 за видатковою накладною № МА-0000100 від 23.02.2012 року на суму 250,00 грн., в т. ч. ПДВ - 41,67 грн.

ТзОВ "НКЦ асоціації міжнародних автомобільних перевізників України" на підставі договору поставки товару № МА-0000008 від 24.01.2012 року за видатковою накладною № МА-0000107 від 29.02.2012 року на суму 3954,34 грн., в т. ч. ПДВ - 659,06 грн.

ПП "Світахо" на підставі договору поставки товару № МА-0000017 від 01.02.2012 року за видатковою накладною № МА-0000128 від 15.03.2012 року на суму 1080,00 грн., в т. ч. ПДВ - 180,00 грн.

ОСОБА_5 за видатковою накладною № МА-0000270 від 05.10.2012 року на суму 612,00 грн., в т. ч. ПДВ - 102,00 грн.

ОСОБА_6 за видатковою накладною № МА-0000271 від 05.10.2012 року на суму 1279,01 грн., в т. ч. ПДВ - 213,17 грн.

ТзОВ "ОЛ-ТРАНС" за видатковою накладною № МА-0000283 від 09.10.2012 року на суму 310,00 грн., в т. ч. ПДВ - 51,67 грн. Отримання товару відбувалося за довіреністю №116 від 09.10.2012 року.

ОСОБА_7 за видатковою накладною № МА-0000286 від 09.10.2012 року на суму 2357,26 грн., в т. ч. ПДВ - 392,88 грн. Отримання товару відбувалося за довіреністю № 94 від 09.10.2012 року.

ПП "АВТОТРАНССЕРВІС" за видатковою накладною № МА-0000287 від 10.10.2012 року на суму 3158,60 грн., в т. ч. ПДВ - 526,43 грн. Отримання товару відбувалося за довіреністю № 250 від 09.10.2012 року.

ПП "Альтернатива" на підставі договору поставки товару № МА-0000014 від 30.01.2012 року за видатковою накладною № МА-0000304 від 16.10.2012 року на суму 1911,76 грн., в т. ч. ПДВ - 318,63 грн.

ВАТ "Класт" за видатковою накладною № МА-0000319 від 17.10.2012 року на суму 1233,25 грн., в т. ч. ПДВ - 205,54 грн. Отримання товару відбувалося за довіреністю № 250 від 09.10.2012 року.

Крім того, ОСОБА_3 підприємством "Моторне ательє" проводились роботи (надавалися послуги) із встановлення отриманих від ТОВ "Спецремавтоматика" товарів іншим суб'єктам господарювання, а саме:

ПАТ "Автомобільна компанія "УКРТРАНС" за актом здачі-прийняття робіт № МА-0000071 від 29.02.2012 року на суму 861,00 грн., в т. ч. ПДВ - 143,50 грн.

ТзОВ "Рівнетранссервіс" на підставі договору поставки товару № МА-0000001 від 24.01.2012 року за: актом здачі-прийняття робіт № МА-0000093 від 11.04.2012 року на суму 941,00 грн., в т. ч. ПДВ - 156,83 грн., актом здачі-прийняття робіт № МА-0000095 від 23.04.2012 року на суму 873,00 грн., в т. ч. ПДВ - 145,50 грн.

ТзОВ госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Сервіс" за актом здачі-прийняття робіт № МА-0000196 від 19.10.2012 року на суму 683,00 грн., в т. ч. ПДВ - 113,83 грн.

ПП "Моторне ательє" реалізовувало товари, отримані від ТОВ "Спецремавтоматика" за цінами вищими від закупівельних, що свідчить про здійснення вказаних господарських операції з метою отримання прибутку.

Пред'явлені до перевірки документи є первинними документами у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та повністю підтверджують факти здійснення господарських операцій.

Посилання відповідача в акті перевірки на факт здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "Спецремавтоматика" без мети настання реальних наслідків, лише з метою заниження обєкту оподаткування та несплати податків, суд вважає таким, що не заслуговує на увагу.

Стаття 234 Цивільного кодексу України визначає, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним правочином.

В силу положень ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, фіктивний правочин є оспорюваним, тобто таким, який може бути визнаний судом недійсним.

Враховуючи наведене, вчинення фіктивного правочину, тобто правочину лише для виду без фактичного його виконання є підставою для звернення до суду про визнання такого правочину недійсними. Закон такі правочини не визнає нікчемними. На момент розгляду даного спору, судом не прийнято рішень про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентом ТОВ "Спецремавтоматика".

В силу положень ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З аналізу вказаної норми, випливає, що твердження Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби про нікчемність правочинів між позивачем та ТОВ "Спецремавтоматика", як наслідок протиправних дій директорів вказаних підприємств, може буде обґрунтовано за умови надання вироку по кримінальній справі, що набрав законної сили по факту притягнення до кримінальної відповідальності даних осіб за ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

Враховуючи, що на момент проведення перевірки та під час розгляду справи по суті, вирок по кримінальній справі відсутній суд вважає, що висновки органу державної податкової служби про нікчемність правочинів вчинених між позивачем та контрагентом ТОВ "Спецремавтоматика" є передчасними.

Щодо твердження органу державної податкової служби про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ "Спецремавтоматика" у звязку з відсутністю у вказаного контрагента необхідних трудових та матеріальних ресурсів для ведення господарської діяльності, здійснення взаємовідносин позивача з постачальниками лише з метою заниження об'єкта оподаткування та несплати податків, то слід зазначити наступне.

Вказані обставини не можуть бути підставою для висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Спецремавтоматика" та підставою для збільшення податкового зобов'язання позивача. Законодавство не ставить право платника податку на включення сум до валових витрат та податкового кредиту в залежність від господарських та виробничих можливостей своїх постачальників, від належного виконання всіма учасниками ланцюга постачання своїх податкових зобовязань.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV, є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі "Інтерсплав проти України").

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечуючи проти позову, правомірність спірних податкових повідомлень-рішень не довів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, податкові повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби від 21.11.2012 року за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 визнати протиправним та скасувати повністю.

В силу положень ст. 94 КАС України, судові витрати присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби України від 21.11.2012 року за № НОМЕР_1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби України від 21.11.2012 року за № НОМЕР_2.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 підприємства "Моторне ательє" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.