Справа № 819/3389/13-а
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2014-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тернопільський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3389/13-a

27 січня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Бойко Н.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції про визнання незаконною відмови у державній реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції (далі відповідач, РС Бережанського РУЮ) про визнання неправомірною відмову державної реєстраційної служби Бережанського РУЮ від 07 листопада 2013 року у державній реєстрації права власності та зобовязання зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. Львівська, 42, с.Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 являється власником 1/5 частини будинковолодіння розташованого по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області. Про що, 27 серпня 2013 року виконавчим комітетом Лапшинської сільської ради прийнято рішення №28 про оформлення права приватної власності на 1/5 частину вищезазначеного будинковолодіння за ОСОБА_3

Позивач зазначає, що звернувшись до РС Бережанського РУЮ із пакетом документів для проведення державної реєстрації права власності, їй було відмовлено з посиланням на невідповідність поданих документів вимогам, що їх посвідчують; правовстановлюючий документ (свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок) не містить відомостей про субєкта заявленого права.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Додатково відзначивши, що дана відмова є неправомірною, формальною, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства оскільки позивачем подані всі необхідні документи для оформлення права власності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні 3 січня 2014 року надав письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно керуючись ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктами 16, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 правомірно відмовлено заявнику у державній реєстрації права власності.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок від 22 квітня 1988 року (а.с. 7) житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області, належить колгоспному двору на праві особистої власності, що складається з 4-х членів, головою якого є ОСОБА_4.

27.08.2013 року виконавчий комітет Лапшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області рішенням №28 (а.с. 8), на підставі тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, вирішив оформити право приватної власності за ОСОБА_2 на 1/5 частину будинковолодіння розташовані в с. Лапшин вул. Львівська, 42.

Як слідує з довідки виданої виконкомом Лапшинської сільської ради №786 від 10.09.2013 року (а.с. 6), житловий будинок з надвірними будівлями в с. Лапшин по вул.Львівська, 42 належить голові колгоспного двору ОСОБА_4 (померла 13.12.2010 року) та членам: ОСОБА_5 (помер 19.04.1993 року), ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про що свідчить запис в по господарській книзі №4, особовий рахунок №319 станом на 01 липня 1990 року.

Разом з тим, рішенням Бережанського районного суду від 07.06.2013 року визнано за ОСОБА_1, як за спадкодавцем першої черги за законом право власності на спадкове майно у вигляді 2/5 частин житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області, яке залишилось після померлої 13.12.2009 року ОСОБА_4 (а.с. 9-10).

Згідно витягу з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 2/5 житлового будинку з надвірними будівлями вул. Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області.

04 листопада 2011 року Бережанським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №42 по вул. Львівська, с. Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської області, де в графі розмір частки власності ОСОБА_2 вказано 1/5 частина.

Також судом встановлено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції ОСОБА_6 розглянувши заяву представника ОСОБА_2 від 07.11.2013 року про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул.Львівська, 42, с.Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області, встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, правовстановлюючий документ (свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок) не містить відомостей про субєкта заявленого права

Рішенням №7684730 від 07 листопада 2013 року Реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області керуючись ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктами 16 та 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою (а.с. 14).

Оцінивши зібрані по справі докази, зясувавши всі обставини справи та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1. ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою КМУ від 22 червня 2011 № 703 (далі Порядок №703) передбачено невичерпний перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, так відповідно до п.п.16 п.27 Порядку визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п.п.2, 3, 6 ч.1. ст. 19 Закону №1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 13 Порядку №703 визначено, що у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Судовим розглядом встановлено, та не спростовано відповідачем, що під час звернення представника позивача із заявою про проведення державної реєстрації права та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими угіддями та спорудами: вул. Львівська, 42 с. Лапшин, Бережанського району, Тернопільської області, до заяви позивачем надані всі необхідні документи, серед яких: свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 22.04.1988 №402, довідка, видана виконкомом Лапшинської сільради №786 від 10.09.2013 року, рішення виконкому Лапшинської сільради №28 від 27.08.2013 року), квитанція про оплату за надання адміністративної послуги

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що представником позивача було надано відповідачу необхідні документи, що підтверджують виникнення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону та у відповідності до п.п.16 п.27 Порядку №703. Вказане надало можливість відповідачеві проведення реєстрації прав на нерухоме майно.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо неможливості встановити відомостей про субєкта заявленого права. Враховуючи відсутність відмітки у свідоцтві на право особистої власності усіх прізвищ 4-х членів сімї, державний реєстратор на підставі інших доданих документів (рішення Лапшинської сільради від 27.08.2013№28) міг підтвердити відомості про субєкта заявленого права ОСОБА_2.

Аналізуючи оскаржене рішення відповідача №7684730 від 07 листопада 2013 року, враховуючи вимоги ч.3 ст.2 КАС України, суд прийшов до висновку, що останнє прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому підлягає до скасування.

Статті 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд керуючись ч.2 ст.11 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача прийшов до переконання про необхідність зобовязати відповідача зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст.ст. 2, 69, 70, 71, 94, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати неправомірним та скасувати рішення Реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07 листопада 2013 року №7684730.

3. Зобовязати Реєстраційну службу Бережанського районного управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1) право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул.Львівська, 42, с. Лапшин, Бережанського району Тернопільської області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 31 січня 2014 року/

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.