Справа № 2а-3401/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2011 р. Справа № 2a-3401/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

судді Скільський І.І.,

при секретарі Скора Н.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Долинської об`єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу в сумі 1563,78 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2011 року Долинська об`єднана державна податкова інспекція (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 1563,78 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не в повному обсязі виконував взяті на себе податкові зобовязання та допустив заборгованість по сплаті єдиного податку на загальну суму 1563,78 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов з підстав викладених у позовній заяв підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач правом на подання заперечень щодо задоволення позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неприбуття суду не надав.

Відповідно до частини 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проте за клопотанням сторони та з урахуванням обставин у справ суд може відкласти її розгляд.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, судом встановлено наступне.

23.04.2004 року ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець Долинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області та взята на облік у Долинській об`єднаній державній податковій інспекції (а.с.6). Згідно із поданою відповідачем заявою від 14.12.2007 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності відповідача переведено на спрощену систему оподаткування шляхом сплати єдиного податку (а.с.10). Відповідно до обраного виду діяльності (дилерські послуги, консультаційні послуги) та встановленого рішенням Долинської районної ради переліку ставок єдиного податку, він був зобовязаний сплачувати єдиний податок не пізніше кожного 20 числа місяця за наступний місяць в розмірі 100 грн. Згідно перевіреної судом довідки про стан розрахунків з бюджетом, станом на 03.10.2011 року за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку в сумі 1563,78 грн. (а.с.12).

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про систему оподаткування визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 даного Закону платник податків повинен сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів). Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється зі сплатою податку, зборів (обовязкових платежів) або його скасуванням, а також у разі смерті платника податків.

Указом Президента України № 727/98 від 03.07.1998 року Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва передбачено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку та сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Пунктом 1.1 статті 1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами(в редакції, чинної на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що платниками податків визнаються юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (пункт 1.2. статті 1 даного Закону).

Податковий борг - це податкове зобовязання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання (стаття 1 згаданого Закону).

Судом встановлено, що в результаті проведеної податковим органом перевірки, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, №/0, №/0, №/0 від 20.01.2011 року, відповідно до яких до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 915,05 грн. Зазначені податкові рішення від 20.01.2011 року відповідачем не оскаржувались.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року (в редакції, чинної на момент виникнення спірних правовідносин), податкове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та в строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно пп. 1.3 ст. 1 вказаного Закону податковим боргом (недоїмкою) вважається податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Відповідно до пп.5.2.1 даного Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, тобто у разі апеляційного оскарження податкового повідомлення-рішення щодо донарахування сум податків та застосування штрафних (фінансових) санкцій за встановлені податковим органом порушення податкового, валютного та іншого законодавства в розмірі, передбаченому цим Законом.

Згідно пункту 5.4 Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пп.17.1.7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов`язаний сплатити штраф у таких розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання та у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці від 31 до 90 календарних днів включно.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами № 2181 - III від 21.12.2000 року (надалі Закон) платник податків зобовязаний сплатити суму податкового зобовязання протягом десяти календарних днів з дня отримання податкової вимоги.

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону визначено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

На виконання вимог п. 6.2 ст. 6 вказаного Закону, податковим органом 23.02.2009 р. відповідачу було направлено першу податкову вимогу № 1/2403 від 22.0.2007 року та другу податкову вимогу № 2/2919 від 26.09.2008 р., які отримано відповідачем.

Відповідно до частини 2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.п 20.1.18.ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 95.3. ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Cума податкового боргу станом на 03.10.2011 року становить 1563,78 грн., що підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом (а.с. 12) та іншими матеріалами справи.

Вище вказана заборгованість боржником не сплачена на момент розгляду справи, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував. За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1 Тур`я, Долинський район, Івано-Франківська область) в дохід держави заборгованість в розмірі 1563 (одна тисяча п`ятсот шістдесят три гривні) 78 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 13.12.2011 року.