Справа № 809/3153/15
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа № 809/3153/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Ткачук О.П.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківської митниці Головного управління ДФС України про зобовязання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Головного управління ДФС України про зобов'язання до вчинення дій.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідачем безпідставно, при переведенні позивача з посади на посаду позбавлено права на отримання різниці між заробітною платою визначеною умовами праці згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 597 від 07.08.2013 року та заробітною платою згідно нових умов праці. Зазначила, що з метою врегулювання спірного питання позивач звернулася до відповідача, який листом від 20.07.2015 року не надав вичерпної відповіді на спірні питання. Такі дії відповідача вважає неправомірними та, з урахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить зобовязати здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням різниці із заробітною платою згідно нових умов праці, з 28.12.2013 року та виплатити дані кошти. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що вимога позивача стосовно доплати до заробітної плати за 2013-2015 роки та продовження виплати в майбутньому є безпідставною, суперечить п.2 Постанови КМ України №597 від 07.08.2013 року «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів» і нормам Постанови №153 від 31.03.2015 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань оплати праці». Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у звязку з встановленням наступного.

Так, згідно наказу №242-к від 28.10.2013 року 28.10.2013 року ОСОБА_3 головного інспектора адміністративно-господарського відділу Івано-Франківської митниці Міндоходів, як і інших окремих працівників, переведено на посаду головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління Івано-Франківської митниці Міндоходів з посадовим окладом 1147 гривень на місяць згідно штатного розпису на 2013 рік Івано-Франківської митниці Міндоходів (а.с.10).

Листом відповідача від 25.03.2015 року на заяву позивача від 11.03.2015 щодо прохання виплатити належну їй різницю в оплаті праці надано відповідь з посиланням на норми законодавства, що передбачають скасування такої виплати всім працівникам ДФС, в тому числі і позивачу (а.с.70-72).

Зясувавши всі обставини справи, встановивши факти на які посилаються представники сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 103 Кодексу законів про працю України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

У відповідності до ст. 585 Митного кодексу України держава забезпечує достатній рівень оплати праці посадових осіб органів доходів і зборів з метою створення матеріальних умов для незалежного і сумлінного виконання ними службових обов'язків. Заробітна плата посадової особи органів доходів і зборів складається з посадового окладу, надбавок до нього, премії, доплат та інших виплат, розмір та порядок встановлення яких визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» встановлено, що різниця у заробітній платі виплачується працівникам за посадою, займаною відповідно до нових умов оплати праці до того часу, поки вони працюють на займаній посаді. В свою чергу пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 р. № 597 «Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів» у редакції, що діяла до 31.03.2015 року, передбачено, що уразі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

Указом Президента України від 24.12.2012 року № 726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» утворено Міністерство доходів і зборів України, реорганізувавши Державну митну службу України та Державну податкову службу України, а також покладено на Міністерство, що утворюється, функцію з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2015 року № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів, реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби та визначено територіальні органи Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються.

На підставі вказаної постанови, Івано-Франківську митницю Державної митної служби України реорганізовано шляхом приєднання до Івано-Франківської митниці Міндоходів.

Посадових осіб Івано-Франківської митниці було переведено на посади Івано-Франківської митниці Міндоходів відповідно до наказу Івано-Франківської митниці Міндоходів № 242-к від 28.10.2013 р. з посиланням на затверджений 16.10.2013 р. штатний розпис на 2013 рік та наказ Івано-Франківської митниці Міндоходів від 25.10.2013 р. № 200 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису на 2013 рік Івано-Франківської митниці Міндоходів».

Окрім цього, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.2014 р. № 236 «Про Державну фіскальну службу» було утворено Державну фіскальну службу України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів України шляхом його перетворення.

Згідно абзацу 3 пункту 2 вказаної Постанови було встановлено, що за посадовими особами органів Державної фіскальної служби та особами рядового і начальницького складу податкової міліції, які переходять на службу до Державної фіскальної служби та її територіальних органів, членами їх сімей зберігаються умови матеріального забезпечення, пільги та інші соціальні гарантії, встановлені відповідно до законодавства для посадових осіб органів доходів і зборів та осіб рядового і начальницького складу податкової міліції.

Таким чином, однією з умов оплати праці органів доходів і зборів, які мали зберігатися при переході до ДФС України, була і виплата різниці у заробітній платі, яка виплачувалась відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року №597.

В судовому засіданні встановлено, що Івано-Франківська митниця Міндоходів листом від 06.02.2014 № 620/1/09-70-10-24 звернулась до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації з проханням надати розяснення щодо збереження чи скасування виплати різниці у заробітній платі працівникам митниці Міндоходів в конкретних випадках (в тому числі і щодо працівників адміністративно-господарського управління). Листом від 24.02.2014 №374/04.01-13/09-14 "Про надання розяснення" Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації повідомив, що фактичне переведення працівників відбулося з 28.10.2013 року та до 28.12.2013 року за ними зберігався їх попередній заробіток, а відтак згадані працівники не мають права на доплату.

Також судом встановлено, що Івано-Франківська митниця Міндоходів звернулась до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області з проханням здійснити перевірку стосовно забезпечення відповідачем вимог, передбачених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 597.

На підставі направлення № 793, першим заступником начальника Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області з 31.07.2014 року по 05.08.2014 року проведена позапланова перевірка на предмет додержання вимог законодавства з питань праці у Івано-Франківській митниці Міндоходів.

За результатами перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці в Івано-Франківській області надано відповідь від 08.08.2014 року № 01-21/2063, де зазначено, що переведення працівників митниці з одних посад на інші відбувались на підставі внесення змін до штатного розпису, видання відповідних наказів та внесення записів до трудових книжок, і тим працівникам, які зайняли інші посади, доплата знята і не може виплачуватись, оскільки різниця у заробітній платі виплачується працівникам за посадою, займаною відповідно до нових умов оплати праці, затверджених постановою КМУ від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" зі змінами, до того часу, поки вони працюють на займаній посаді і не виплачується у разі переведення їх із займаної посади на іншу посаду. Тобто, за результатами позапланової перевірки Територіальна державна інспекція з питань праці в Івано-Франківській області зробила висновок, що 39 працівникам, доплата знята правомірно.

Листом від 04.03.2015 року № 4546/6/99-99-05-02-03-15, Державна фіскальна служба України рекомендувала зберегти доплату по Постанові № 597 у випадку переведення працівників митниць Міндоходів на аналогічні посади.

Так, в судовому засіданні встановлено, що після переведення заробітна плата позивача складалась з: посадового окладу в розмірі 1147,00 грн., надбавки за спеціальне звання у розмірі 125,00 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 254,40 грн., надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливих завдань у розмірі 763.20 грн. та надбавки за особливі умови служби в митних органах у розмірі 636 грн. Разом 2 925,60 грн.

В результаті прийняття Постанови Кабінету Міністрів України №597 від 07.08.2013 року Постанова Кабінету Міністрів України №676 від 18.07.2012 року втратила чинність. А відтак умови праці працівників митниці Міндоходів визначались Постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року, основною відмінністю яких було те. що в переліку щомісячних надбавок була відсутньою надбавка за особливі умови служби в митних органах та вираховувалась у відсотковому відношенні до посадового окладу і щомісячної надбавки за звання.

Таким чином, в результаті даного оплата праці позивача стала меншою, тобто діючі умови оплати праці перейшли в бік погіршення.

Пунктом 3 указу Президента України від 18.03.2013 року № 141/2013 передбачено, що за посадовими особами органів державної податкової та митної служб та особами рядового і начальницького складу податкової міліції, які переходять на службу до Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів, членами їх сімей зберігаються умови оплати праці та матеріального забезпечення, пільги та інші соціальні гарантії (у тому числі медичне обслуговування, санаторно-курортне та пенсійне забезпечення), встановлені відповідно до законодавства для посадових осіб органів державної податкової та митної служб та осіб рядового і начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей.

Суд зазначає, що питання заробітної плати позивача регламентувалось Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", якою затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної ОСОБА_2 України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_2 України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1-47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин згідно з додатками 56 - 59.

Разом з тим, 10.09.2013 року набула чинності Постанова № 597 "Деякі питання оплати праці працівників Міністерства доходів і зборів та його територіальних органів" у відповідності до якої були внесені зміни до Постанови № 268. Відтак, у відповідності до пункту 2 Постанови № 597 передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

У відповідності до частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до частини 1 статті 32 Кодексу законів про працю України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно частини 3 статті 32 Кодексу законів про працю України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Таким чином, в результаті встановлених фактів та наведених норм законодавства право позивача на оплату праці рівнозначне оплаті праці (заробітній платі, яку вона отримувала до переведення) порушене шляхом його погіршення.

У відповідності до пункту 2 Постанови № 597 передбачено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників, умови оплати праці яких визначені цією постановою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеними за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати Івано-Франківську митницю Головного управління ДФС України здійснити ОСОБА_3 (ін.номер НОМЕР_1, вул.Хіміків,19/16, м. Івано-Франківськ, 76018) перерахунок заробітної плати з урахуванням різниці між заробітною платою, визначеною умовами оплати праці згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 597 від 07.08.2013 року та розміром заробітної плати встановленої новими умовами праці з 28.12.2013 року та виплатити зазначені кошти за період з 28.12.2013 року до дня набрання рішенням суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 21.09.2015 року.

Суддя Мигалюк Ю.В.