Справа № 802/2874/15-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 вересня 2015 р. Справа № 802/2874/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі

до: публічного акціонерного товариства "Сад Поділля"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по невідшкодованих фактичних витратах на виплату і доставку пенсії за списком № 2 в розмірі 5204,20 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином та завчасно.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Окремо зазначив, що позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 14-15). Згідно поданих заперечень представник відповідача зазначає, що ПАТ "Сад Поділля" не відноситься до суб'єктів господарювання, які зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до приписів пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п.1 - суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; п.2 - філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б- з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Як встановлено судом та свідчать матеріали справи, публічне акціонерне товариство "Сад Поділля" зареєстровано Шаргородською районною державною адміністрацією 28.08.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.7), перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Шаргородському районі та є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

За ПАТ "Сад Поділля" рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в загальній сумі 5204,20 грн.

Заявлена сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, підтверджується наявним у справі розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з липня 2015 року (а.с. 4, 5).

Разом з тим, згідно платіжного доручення № 108 від 08.07.2015 року позивачем частково сплачено заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пільгової пенсії в сумі 129,54 грн. за пенсіонера ОСОБА_5М (а.с. 26).

Таким чином, на час розгляду адміністративної справи за відповідачем після часткової сплати грошових зобов'язань по не відшкодованих витратах на виплату та доставку пільгових пенсій рахується заборгованість в сумі 5 074,66 грн.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", абзацу 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування", ч. 1 п. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), та п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам на 1 рік працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Отже, зазначеною нормою прямо визначено обовязок підприємств стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача, що викладені в письмових запереченнях, про відсутність підстав для відшкодування фактичних витрат, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, позивач є платником єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, підтверджується довідкою Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 609/10/05-26-15 від 30.04.2015 року (а.с. 23).

Згідно з вимогами п. 301.1 ст. 301 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2015 року, платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, могли бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року виключено із пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України "Загальнодержавні податки" фіксований сільськогосподарський податок.

З 01.01.2015 року за приписами п. 291.4 ст. 291 ПК України сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків є платниками єдиного податку четвертої групи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" змін до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" щодо пільг платників збору по відшкодуванню Пенсійному фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій внесено не було. Тобто, для платників єдиного податку четвертої групи пільг щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законодавством наразі не встановлено.

Таким чином, з врахуванням змін до Податкового кодексу України у відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2015 року відповідач зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відтак, посилання представника відповідача на те, що ПАТ "Сад Поділля" не є суб'єктом господарювання, яке повинно відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є безпідставними.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості до управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області відповідачем частково сплачено, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" (23521, Вінницька область, Шаргородський район, с. Пеньківка, вул. Жовтнева, 12, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі (23500, Вінницька область, м. Шаргород, вул. Леніна, 222, ідентифікаційний код 24900872) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 в сумі 5074,66 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович