Справа № 2-а-1793/11
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1793/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 липня 2011 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Абрамчук Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 селищної ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати до пенсії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, є інвалідом ІІ групи. Згідно вимог ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їй, як особі, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, має проводитись доплата до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, хоча відповідно до п. 2 постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фактично виплачується 10 гривень 50 копійок. Вказані дії відповідача щодо нарахування доплати до пенсії позивач вважає протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати дії ОСОБА_3 селищної ради Волинської області протиправними та зобовязати провести перерахунок і виплату за період з грудня 2010 року доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 25 червня 2011 року судовий розгляд даної адміністративної справи проводиться за загальними правилами, встановленими КАС України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила визнати дії ОСОБА_3 селищної ради Волинської області протиправними та зобовязати провести перерахунок і виплату за період з грудня 2010 року доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з врахуванням виплачених сум.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що доплата до пенсії позивачу нараховувалася та виплачувалася по травень 2011 року включно ОСОБА_3 селищною радою відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Підтвердила, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, проживає на території гарантованого добровільного відселення. Крім того, вважає, що ОСОБА_3 селищна рада не є належним відповідачем по даній справі, оскільки не являється розпорядником бюджетних коштів. З 1 червня 2011 року вказана доплата до пенсії позивачу ОСОБА_3 селищною радою не нараховується і не виплачується.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов є підставним і підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, є інвалідом ІІ групи. Доплата до пенсії відповідно до вимог ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу нараховувалася та виплачувалася по травень 2011 року включно ОСОБА_3 селищною радою. Зазначене встановлено з досліджених судом посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 089799 (категорії 1) від 30.03.2001 року, пенсійного посвідчення № 140310 від 25.05.2001 року, довідки серії ВЛН № 054410 від 28.03.2007 року, довідок ОСОБА_3 селищної ради № 663 від 30.05.2011 року, № 443/2.6 від 6.07.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 6 ОСОБА_4 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 ОСОБА_4 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п.п. 9 п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року, який набрав чинності 1.01.2008 року, текст ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було викладено у новій редакції, відповідно до якої громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Згідно ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності з 22.05.2008 року, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

За таких обставин є правильним та таким, що відповідає положенням ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що позивач має право на доплату до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 3, 6, 22, 64 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 19 ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Згідно п. 5 ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру доплати до пенсії позивачу застосуванню підлягає ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підставі якої здійснювалось нарахування доплати до пенсії позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав, суперечить положенням ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які є чинними на даний час.

При цьому суд бере до уваги, що дія норм ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 2010-2011 роках не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами, а зміни, внесені ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Ст. 70 ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, суд бере до уваги, що інших постанов КМУ щодо встановлення розміру щомісячної доплати до пенсії після прийняття постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлені розміри виплат в якій залишаються незмінними по даний час, яка є чинною, не приймалося, в той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати.

Однак, ОСОБА_4 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні. ОСОБА_4 (статті 62 та 67) Кабінету Міністрів надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього ОСОБА_4, якою, зокрема, є постанова Кабінету Міністрів України № 987 від 20.06.2000 року „Про затвердження Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим ОСОБА_4, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає положенням вказаного ОСОБА_4.

Отже, нарахування та виплата доплати до пенсії позивачу мали здійснюватися відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 53 ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2010 рік від 27 квітня 2010 року встановлено у 2010 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривні.

Згідно ст. 22 ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23 грудня 2010 року встановлено у 2011 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 941 гривня, з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985 гривень, з 1 грудня - 1004 гривні.

Відповідно до п.п. 5 п. 4, п. 5-6 постанови КМУ № 936 від 20.09.2005 року „Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених ОСОБА_4, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам, зокрема пенсіонерам та особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби та інших структур, громадянам, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, громадянам, які працюють у громадян, що займаються підприємницькою діяльністю без утворення юридичної особи, а саме: …доплата особам за роботу (службу) на території зон радіоактивного забруднення відповідно до статей 39, 40 ОСОБА_4, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року. Соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці. Підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів за формою, затвердженою Мінпраці, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення, місця реєстрації, ідентифікаційного номера. У разі зміни зазначених відомостей та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів. До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінпраці формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленному законодавством порядку. Одержану інформацію, подану підприємствами, підрозділи уповноваженого органу у разі потреби звіряють щодо правомірності нарахування виплат та компенсацій з відділами персоніфікованого обліку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що слід зобовязати ОСОБА_3 селищну раду Волинської області провести перерахунок та виплату відповідно до вимог ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доплати до пенсії позивачу, оскільки саме відповідачем по травень 2011 року включно проводилися нарахування та виплата вказаної доплати до пенсії ОСОБА_1 у конкретному розмірі, в звязку з чим суд не може перебирати на себе функції державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження. З цих підстав суд не бере до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що ОСОБА_3 селищна рада не є належним відповідачем по даній справі.

Суд не бере до уваги також посилання представника відповідача в судовому засіданні на відсутність відповідного бюджетного фінансування для проведення перерахунку та виплати доплати до пенсії позивачу у відповідності до положень ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Зазначене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від 8 листопада 2005 року у справі Кечко проти України в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного рішення Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано адміністративний позов до ОСОБА_3 селищної ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати до пенсії лише 8 червня 2011 року. Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем в поданій до суду позовній заяві не вказано, а тому суд вважає, що під час вирішення даного спору слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до п. 4 розділу VII „Прикінцеві положення ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23.12.2010 року, який набрав чинності 20.06.2011 року, установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 ОСОБА_4 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 ОСОБА_4 України „Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Суд вважає, що зазначені положення ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2011 рік не є перешкодою для задоволення позовних вимог позивача, оскільки на час розгляду справи вищевказані положення ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є чинними, іншими законами не змінювалися та не зупинялися, а тому з врахуванням практики Європейського Суду з прав людини підлягають застосуванню, оскільки Європейський Суд з прав людини в своїх рішеннях уже неодноразово зазначав, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань. В межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Крім того, суд бере до уваги, що будь-яких постанов КМУ щодо реалізації вказаних положень ОСОБА_4 України „Про Державний бюджет України на 2011 рік на час розгляду справи не приймалося.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача виплачувати в подальшому доплату до пенсії на підставі положень ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до задоволення не підлягають, оскільки ст. 6 КАС України передбачено право звертатися з адміністративним позовом за захистом вже порушених прав, свобод чи інтересів, у звязку з чим відсутні правові підстави прийняти постанову відносно ще не порушених прав.

Крім того, суд бере до уваги, що з 1 червня 2011 року вказана доплата до пенсії позивачу ОСОБА_3 селищною радою не нараховується і не виплачується, а тому позовні вимоги до ОСОБА_3 селищної ради про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати до пенсії за період з 1.06.2011 року по 8.07.2011 року до задоволення не підлягають.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії ОСОБА_3 селищної ради Волинської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязати ОСОБА_3 селищну раду Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 8 грудня 2010 року по 31 травня 2011 року доплати до пенсії відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі двох мінімальних заробітних плат на час виплати, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині перерахунку та виплати доплати до пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 99-100, 104, 158-163, 167, 186, 256 КАС України, ст.ст. 1, 13, 49, 39, 67, 70, 71 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади, постановою КМУ № 936 від 20.09.2005 року „Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 селищної ради Волинської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати ОСОБА_3 селищну раду Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат на час виплати за період з 8 грудня 2010 року по 31 травня 2011 року на підставі положень ст. 39 ОСОБА_4 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова в частині перерахунку та виплати доплати до пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: