Справа № 2а-907/10
Суддя: Пушкарський Д. В.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іллічівський міський суд Одеської області
01 грудня 2010 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Пушкарський Д.В., розглянувши в скороченому провадженні матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Іллічівську Одеської області про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» безпідставною та зобов'язання його вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, йому фактично виплачувалося 10% від мінімальної пенсії за віком. Таким чином, просить перерахувати та стягнути невиплачену за період з 2007 року по грудень місяць 2009 року, щомісячну державну соціальну допомогу, та перерахувати пенсію з 01 січня 2010 року з урахуванням трудового стажу та ЗО відсотків надбавки як дитині війни виходячи із вимог Закону.
Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Від представника відповідача до дуду надійшли письмові заперечення, в яких він посилаючись на
безпідставність позовних вимог просить відмовити в їх задоволені в повному обсязі.
На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.
Ухвалою суду від 03 листопада 2010 року, позовні вимоги ОСОБА_1 .ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в місті Іллічівську Одеської області про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» безпідставною та зобов'язання його вчинити певні дії частково були Залишені без розгляду в зв'язку з пропуском строку на звернення до суду, а саме за період з 09.07.2007 року по 01.04.2010 року.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні имоги за період з 01.05.2010 року підлягають задоволенню з наступних ідстав.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
, ідповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» 2195 від 18.11.2004 року, є особою, яка віднесена до соціальної групи як тина війни. Даний факт підтверджується копією паспорта серії КЕ №133718 вданим Комінтернівським РВУМВС України в Одеській Області, пенсійним освідченням (а.с. 7,8).
Виходячи із того, що позивач має правовий статус дитини війни, то 'а нього розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом країни «Про соціальний захист дітей війни», зокрема його право на ідвищення пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком, як передбачено т.6 зазначеного Закону.
Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, сткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».
На підставі ст.б названого Закону, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.
Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.11 цього закону, якою визначено певні умови отримання підвищення пенсії інвалідам.
Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6- рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема зупинення дії ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», отже, з цього часу відновлено ст.б Закону в повному обсязі.

Рішенням Конституційного суду України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

При цьому у п. 6 Конституційний Суд України зазначив, що рішення у цій справі має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Виходячи з того, що редакція ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 01 січня 2008 року втратила свою чинність з дня прийняття рішення Конституційним судом України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, то з 22 травня 2008 року відновилася попередня редакція цієї статті, а також право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.152 Конституції України, Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Законами України «Про державний бюджет на 2009 рік», «Про державний бюджет на 2010 рік» зміни до законодавства з приводу нарахування соціальної допомоги дітям війни не вносилися.

У розумінні ч.І ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, забезпечення його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по

безробіттю, а також інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України.

Таким чином, посилання представника управління пенсійного фонду в м. Іллічівську Одеської області на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є неспроможним, та судом до уваги не приймається.

Згідно ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в 2010 році у розмірі: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривні, з 1 грудня - 734 грн.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що здійснення перерахунку пенсії є виключною компетенцією Управління пенсійного фонду України та його органів, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити, шляхом зобов'язання управління пенсійного фонду в м. Іллічівську Одеської області провести перерахунок та забезпечити проведення виплати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 01 травня 2010 року, за виключенням виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 122 КАС України,

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити

частково.

Визнати протиправною відмову управління пенсійного фонду України в

м. Іллічівську Одеської області у не проведені нарахування та вплати

позивачу державної соціальної допомоги, як дитині війни що передбачене

ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО %

мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в м. Іллічівську

Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1

підвищення до пенсії, що передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни» у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, виходячи

з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,

визначеного законодавством починаючи з 01 травня 2010р., за виключенням

виплачених за зазначений період.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Суддя

ОСОБА_3