Справа № 500/5179/14-а
Суддя: Пащенко Т. П.
Дата ухвалення: 2014-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5179/14-а
Провадження № 2-а/500/153/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання рішення щодо відмови в поновленні пенсії по інвалідності як державному службовцю протиправним, зобовязання поновити виплату пенсії та стягнення недорахованої суми,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, яким просить визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови в поновленні пенсії по інвалідності як державному службовцю протиправним відповідно до норм Закону України «Про державну службу» та зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області поновити виплату пенсії на підставі заяви від 10.09.2013 року та довідки про складові заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» як державному службовцю з моменту припинення зазначеної виплати, стягнути кошти недорахованої суми у звязку з прийняттям незаконного рішення, мотивуючи тим, що він працював у Ізмаїльській митниці з 10.03.1993 року по 19.08.2013 року. 27.08.2013 року відповідно до рішення Одеської обласної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоровя України його визнано інвалідом ІІ групи. 10.09.2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії державного службовця. Позивач має вислугу державної служби понад 20 років та на момент звернення і призначення пенсії по інвалідності останнім місцем його роботи була державна служба. У січні-лютому 2014 року позивачу перестали нараховувати та виплачувати пенсію по інвалідності як державному службовцю та почалося відраховування з пенсії певних сум як таких, що сплачені начебто неправомірно. На заяву позивача до УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про поновлення виплати пенсії як державному службовцю згідно заяви від 10.09.2013 року, йому було відмовлено у звязку з відсутністю законних підстав для поновлення виплати пенсії по інвалідності відповідно до норм Закону України «Про державну службу». Позивач вважає рішення УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови в поновленні йому пенсії по інвалідності як державному службовцю незаконним та без врахування дійсних обставин справи, оскільки відповідно до ЗУ «Про державну службу» особам з числа інвалідів І або ІІ групи у період перебування на державній службі, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Відповідно до Митного Кодексу України посадові особи митної служби України є державними службовцями та час служби зазначених осіб в митних органах зараховується до стажу державної служби, необхідного для призначення пенсії державного службовця. З огляду на викладене, позивач просить визнати рішення щодо відмови в поновленні пенсії по інвалідності як державному службовцю протиправним, зобовязати поновити виплату пенсії та стягнути недораховану суму.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позову з підстав зазначених в запереченнях від 04.09.2014 року, в яких вказує, що посади працівників митних органів, які мають спеціальні звання не відносяться до категорії посад державних службовців. Згідно записів у трудовій книжці, позивач займав посаду головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Ізмаїл» Південної митниці. Зазначена посада не відноситься до категорії посад державних службовців. Класифікація посад державних службовців визначена статтею 25 ЗУ «Про державну службу». Посади працівників митних органів, які мають спеціальні звання, цією статтею не визначені. Таким чином, Закон України «Про державну службу» та Митний Кодекс України визначають різні правові засади діяльності, статус, умови проходження служби зі спеціальними званнями. Правових підстав для віднесення посадових осіб митної служби України зі спеціальними званнями до відповідних категорій посад державної служби немає, оскільки умови проходження служби посадових осіб митної служби зі спеціальними званнями регулює Митний Кодекс України. Крім того, позивач не працював на держслужбі з 19.08.2013 року, таким чином управління призначило пенсію згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та розрахувало відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, згідно записів в трудовій книжці позивача трудовий стаж його складає:

- з 01.07.1981 року по 10.10.1986 року працював у колгоспі «Победа» Ізмаїльського району Одеської області, стаж складає 5 років 3 місяці 10 днів;

- з 16.08.1988 року по 01.10.1991 року працював у Ізмаїльському ПТУ-58, стаж складає 3 роки 2 місяці 15 днів;

- з 10.01.1992 року по 28.01.2001 року працював у АТ «Бессарабія», стаж складає 9 роки 18 днів;

- з 10.03.1993 року по 15.04.1997 року працював у Ізмаїльській митниці інспектором, стаж складає 4 роки 1 місяць 6 днів;

- з 16.04.1997 року по 30.06.2000 року працював у Придунайській митниці старшим інспектором, стаж складає 3 року, 2 місяці, 16 днів;

- з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року працював у Придунайській митниці старшим інспектором, стаж складає 3 року, 6 місяців;

- з 01.01.2004 року по 16.10.2005 року працював у Ізмаїльській митниці старшим інспетрором, стаж складає 1 рік 9 місяців 16 днів;

- з 17.10.2005 року по 19.08.2013 року працював у Ізмаїльській митниці старшим інспектором, провідним інспектором митниці, заступником начальника відділу, головним інспектором сектору митного оформлення, головним інспектором митного поста, стаж складає 7 роки 10 місяців 15 дні.

Тобто, згідно матеріалів справи весь загальний стаж ОСОБА_1 складає 31 рік 05 місяців 3 дні, у тому числі 04 роки 09 місяців 25 днів період навчання, 1 рік 7 місяців 24 дня військова служба та праця у митниці 20 років 5 місяців 23 дня.

27.08.2013 року рішенням Одеської обласної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоровя України ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності. ( а.с. 8)

В судовому засіданні було встановлено, що з 27.08.2013 року ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності як державному службовцю, що вбачається з листа управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі № 107/Б-01 від 28.07.2014 року (а.с. 7).

Однак з 29.02.2014 року як вбачається з витягу із рішення комісії по вирішенню спірних питань №12 від 12.02.2014 року пр. управлінні Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області виплату пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю припинено та почало управління утримувати надмірно виплачену суму.

18.07.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про поновлення йому виплати пенсії по інвалідності як державному службовцю згідно заяви від 10.09.2013 року відповідно до норм Закону України «Про державну службу».

Листом УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області №107/Б-01 від 28.07.2014 року ОСОБА_1 повідомлено, що право на одержання пенсії як державний службовець мають особи з числа інвалідів І та ІІ групи незалежно від часу встановлення інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Статтею 25 Закону визначені категорії посад державних службовців, перелік посад і органів, в яких працюють державні службовці, посади керівних працівників і спеціалістів митної служби цією статтею не визначені, отже поновити виплату пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. 37 Закону з 10.09.2013 року немає законних підстав (а.с. 7).

Так, відповідно до змісту ст.1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, «державна служба» в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Як слідує зі ст.2 вищевказаного Закону, «посада» - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Судом встановлено, що посади на яких працював ОСОБА_1 у Ізмаїльській митниці, були визначені структурою та штатним розписом Державної митної служби України та відповідно на нього, згідно із приписами Закону України «Про державну службу», «Положення про Державну митну службу в Україні» та Митного кодексу України, були покладені певні службові обовязки та повноваження, які в свою чергу він виконував протягом 20 років 5 місяців 23 днів.

Указом Президента України «Про державну митну службу України» №1145/96 від 29.11.1996 року передбачено, що Державна митна служба України утворена як центральний орган виконавчої влади.

Відповідно до вимог «Положення Міністерство доходів і зборів України» від 18.03.2013 року № 141/2013 Міністерство доходів і зборів України реорганізується та є правонаступником Державної податкової служби України та Державної митної служби України, - є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань:

забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики;

забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок);

забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Таким чином, працівники митної служби, серед яких був і позивач, працюючи на посаді інспектора Ізмаїльської митниці, старшого інспектора Ізмаїльської митниці, провідного інспектора митниці, заступника начальника відділу, головного інспектора сектору митного оформлення, головного інспектора митного поста одержував заробітну плату за рахунок державних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну службу» регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюються відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законом України.

У відповідності до п.3 Указу Президента «Про Міністерство доходів і зборів України» від 18.03.2013 року, за посадовими особами органів державної податкової та митної служб та особами рядового і начальницького складу податкової міліції, які переходять на службу до Міністерства доходів і зборів України та його територіальних органів, членами їх сімей зберігаються умови оплати праці та матеріального забезпечення, пільги та інші соціальні гарантії (у тому числі медичне обслуговування, санаторно-курортне та пенсійне забезпечення), встановлені відповідно до законодавства для посадових осіб органів державної податкової та митної служб та осіб рядового і начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей.

Відповідно до п.2 «Положення Міністерство доходів і зборів України» від 18.03.2013 року № 141/2013 Міндоходів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами і дорученнями Президента України, щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, за час служби позивача в Ізмаїльській митниці ним добросовісно виконувались обовязки посадової особи, визначені відповідно до п. 4 Положення про Державну митну службу в Україні, і випадків притягнення його до будь-якої відповідальності не було.

Згідно з ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом. Пенсійне забезпечення працівників контролюючих органів, їх установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на підставах та в порядку, встановлених законодавством.

Відповідно до ст. 342 Податкового кодексу України посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України. При прийнятті на роботу посадовій особі може бути встановлено випробувальний термін відповідно до Закону України "Про державну службу". На роботу до контролюючих органів не можуть бути прийняті особи, стосовно яких встановлено обмеження законами України "Про державну службу" та "Про засади запобігання і протидії корупції". Посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із записів трудової книжки позивача, він відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну службу» 07.07.1995 року прийняв присягу державного службовця.

Згідно п.2 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994р. №283, до стажу державної служби зараховується стаж на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, суддів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до приписів ст.37 Закону України «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Враховуючи, що за весь час роботи в митній службі до позивача пред'являлися вимоги, як до державного службовця відповідно до норм Закону України «Про державну службу» та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994 р. № 283, суд прийшов до висновку, що час роботи в органах державної митної служби позивачу повинен бути зарахований до стажу державної служби, отже він має більше десяти років стажу державної служби, тому позовні вимоги є обґрунтовані.

Вищезазначена позиція суду співпадає з позицією Вищого адміністративного суду України викладеної в ухвалі від 22.11.2012 року (справа № К/9991/64060/11, доповідач Калашникова О.В.) та в ухвалі від 05.09.2013 року (справа №К/800/44913/13, доповідач Ліпський Д.В.)

В звязку з тим, що 29.02.2014 року припинені виплати позивачу, то поновити виплату пенсії позивачу потрібно саме з дати припинення виплат.

Однак оскільки управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області не приймалося рішення щодо припинення виплат, суд приходить до висновку, щодо частково задоволення позову та необхідності визнання саме протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні, на підставі заяви від 10.09.2013 року, пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити пенсію ОСОБА_1, на підставі заяви від 10.09.2013 року та довідки про складові заробітної плати як державному службовцю з моменту припинення зазначеної виплати, а саме з 29.02.2014 року з урахуванням вже виплачених сум, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Керуючись ст. ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання рішення щодо відмови в поновленні пенсії по інвалідності як державному службовцю протиправним, зобовязання поновити виплату пенсії та стягнення недорахованої суми задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови в поновленні пенсії по інвалідності як державному службовцю ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності на підставі заяви від 10.09.2013 року та довідки про складові заробітної плати як державному службовцю з моменту припинення зазначеної виплати, а саме з 29.02. 2014 року з урахуванням вже виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.П.Пащенко