Справа № 2а-4117/11/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2012-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2012 р. Справа № 2a-4117/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Мельничука Є.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 6066,17 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2011 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль" (далі відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2010 році та пені за несвоєчасну їх сплату в розмірі 6066,17 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте ним в 2010 році в розмірі 5666,67 гривень та пеню нараховану за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 399,50 гривень. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 6066,17 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що на підприємстві дійсно працює 9 чоловік, однак частина працює повний робочий день (6 осіб), а інша неповний (3 особи), на підтвердження чого суду подав штатний розпис по ТзОВ «Стиль» на 2010 рік, табелі обліку використовуваного робочого часу за 2010 рік. Зазначив, що у відповідності до розділу 4 Інструкції зі статистики кількості працівників, з урахуванням осіб, які працюють неповний робочий тиждень, кількість працюючих в еквіваленті повної зайнятості по ТзОВ «Стиль» за 2010 рік становить 6,9 чоловік, що виключає підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій. З цих підстав, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідач є юридичною особою, зареєстрованою Галицькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області, яка здійснює господарську діяльність та використовує найману працю.

27.10.2011 року відповідачем подано позивачу звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік, згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 7,6 чоловік, середня річна заробітна плата штатного працівника становила 13411 гривень в рік (а.с.9).

05.12.2011 року позивачем проведено перевірку правильності розрахунків робртодавцями області звіту «Про зайнятість та працевлаштування інвалідів» товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль», перевіркою встановлено, що у 2010 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 9 чоловік, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа, середня річна заробітна плата штатного працівника становила 11333,33 гривень в рік та згідно якого, визначено суму штрафних санкцій за нестворене робоче місце для інваліда в 2010 році в розмірі 5666,67 гривень, про що складено акт перевірки за № 413 (а.с. 8).

Відповідачем адміністративно-господарські санкції за 2010 рік в розмірі 5666,67 гривень не сплачені. За несвоєчасну сплату вказаних санкцій позивачем нараховано пеню в розмірі 399,50 гривень.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх працевлаштування реалізується шляхом створення спеціального робочого місця, адаптацією основного й додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлює обовязок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлено для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

В судовому засіданні встановлено, що в 2010 році на ТзОВ «Стиль» працювало 9 осіб. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Акту перевірки (а.с.8), штатним розписом на 2010 рік по ТзОВ «Стиль» (а.с.23), табелями обліку використовування робочого часу за 2010 рік (а.с. 47).

Посилання представника відповідача на положення розділу 4 Інструкції зі статистики, згідно з яким проведено розрахунок кількості працюючих в еквіваленті повної зайнятості по ТзОВ «Стиль» та встановлено кількість працюючих осіб 6,9 чоловік, є безпідставними виходячи з наступного.

Розділом 2 Інструкції зі статистики затвердженої наказом Державного комітету статистики України за №286 від 28.09.2005 року (далі Інструкція), встановлено порядок розрахунку середньооблікової кількості штатних працівників.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції, в облікову кількість штатних працівників включаються усі наймані працівники, які уклали письмово трудовий договір (контракт) і виконували постійну, тимчасову або сезонну роботу один день і більше, а також власники підприємства, якщо, крім доходу, вони отримували заробітну плату на цьому підприємстві.

Пунктом 2.3 Інструкції встановлено, що в обліковій кількості штатних працівників за кожний календарний день враховуються особи, які фактично працювали, а також відсутні на роботі з будь-яких причин, тобто усі працівники, які перебувають у трудових відносинах, незалежно від виду трудового договору.

Крім того, в пп. 2.4.3 п. 2.4 Інструкції, чітко визначено, що до облікової кількості включаються штатні працівники, які прийняті або переведені за ініціативою адміністрації на роботу на неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

В обліковій кількості ці працівники враховуються за кожний календарний день як цілі одиниці, включаючи неробочі дні тижня, що обумовлені при зарахуванні на роботу.

Розділ 4 Інструкції встановлює порядок визначення середньої кількості працівників в еквіваленті повної зайнятості, а не облікову кількість штатних працівників (розділ 2 Інструкції), як того вимагає стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Таким чином, виходячи з середньооблікової кількості штатних працівників 9 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів ТзОВ «Стиль» складав один штатний працівник за 2010 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Згідно вказаного порядку роботодавці реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб підприємців. Для реєстрації пунктом 3 вказаного Порядку встановлено обовязок роботодавців подати (надіслати рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінпраці, та копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи підприємця.

Також, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно якого, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування передбачає, обовязок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обовязки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачають собою:

1. Виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць.

2. Створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

3. Надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів.

4. Звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

5. Забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано покладених на нього обовязків спрямованих на забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, а також не надано суду доказів вжиття відповідачем таких заходів.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачена відповідальність роботодавців за не здійснення працевлаштування інвалідів. А саме, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не виконав нормативу по працевлаштуванню одного інваліда та в строк до 15 квітня 2011 року не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом в розмірі середньої річної заробітної плати на робочому місці, на загальну суму 5666,67 гривень. Позивач за порушення відповідачем термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, у відповідності до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», нарахував пеню в розмірі 399,50 гривень. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 6066,17 гривень.

Як наслідок, суд зазначає, що створення робочих місць для інвалідів супроводжується обовязком підприємства вжити всіх вище перерахованих заходів.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та нарахованої пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2010 році в загальному розмірі 6066,17 гривень, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль" на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції та пеню в розмірі 6066 (шість тисяч шістдесят шість) грн. 17 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: (підпис) ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 13.01.2012 року.