Справа № 2а-35/10/2570
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-35/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бородавкіної С.В.

при секретарі Андрушко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.01.2010 року звернувся до суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 і просить стягнути з відповідача суму фінансової санкції в розмірі 18404,10 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Державною податковою інспекцією у м. Чернігові була проведена перевірка дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, про що складено акт від 14.10.2009 р. № 0742/25/26/23/НОМЕР_1. Під час перевірки було встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: при проведенні вибіркового опису товарів та співставлення даних результатів з наявними на момент перевірки супровідними документами встановлено, що на алкогольні напої, які наведені в додатку № 3 на загальну суму 9202,05 грн. відсутні та не надані на перевірку документи, які підтверджують факт надходження даних товарів на господарську одиницю. Тому за виявлені порушення до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів в сумі 18404,10 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно з п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.05.2001 р. № 7-рп/2001 по справі № 1-22/2001 вказується, що загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на цивільно-правову, кримінальну, адміністративну, дисциплінарну. ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та податкових законів, поро які йдеться у конституційному зверненні, що встановлюють відповідальність за порушення їх приписів, спрямовані на забезпечення режиму здійснення валютних операцій, фінансової (в тому числі податкової) дисципліни. За змістом цих норм предметом їх регулювання є відносини не цивільно-правового характеру, а публічно-правового характеру, передбачена ним відповідальність також є публічно-правовою. Однак у численних законодавчих актах. Які встановлюють відповідальність підприємств. Установ та організацій за порушення законодавства у публічних сферах, у тому числі валютного та податкового, не надається прямої вказівки на її вид чи характер правопорушень, а йдеться про фінансові санкції, штрафи, заходи впливу, заходи впливу та санкції. Більше того при встановленні у цих законодавчих актах відповідальності громадян і посадових осіб за правопорушення у зазначених сферах прямо вказується на її адміністративний характер та порядок притягнення до відповідальності саме таких осіб згідно з нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином, аналізуючи рішення Конституційного суду України можна прийти до висновку, що фінансові санкції за порушення статті 21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є за своєю природою адміністративним стягненням і може регулюватись КУпАП. Відповідно до ст.. 38 КУпАП адміністративне стягнення не пізніш ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення , а тому оскільки рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій було прийнято 27.10.2009 р., а позов подано 28.12.2009 р., таким чином позивачем було пропущено строк звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

14.10.2009 р. працівниками Державної податкової інспекції у м. Чернігові на підставі направлень на перевірку від 14.10.2009 р. № 2046 та № 2047 проведена планова перевірка відділу в магазині, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Київська, 59, та належить ФОП ОСОБА_1 Перевірка проводилась в присутності продавця ОСОБА_3, яка підписала акт перевірки без зауважень та отримала один примірник (а.с.9).

За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.10.2009 року № 0742/25/26/23/НОМЕР_1, в якому зафіксовано, що облік товарних запасів за місцем їх реалізації ведеться з порушенням встановленого порядку його ведення, а саме: при проведенні вибіркового опису товарів та співставлення даних результатів з наявними на момент перевірки супровідними документами встановлено, що на алкогольні напої, які наведені в додатку № 3 на загальну суму 9202,05 грн. відсутні та не надані на перевірку документи, які підтверджують факт надходження даних товарів на господарську одиницю (а.с.9-10).

На підставі матеріалів перевірки 27.10.2009 р. Державною податковою інспекцією у м. Чернігові прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.10.2009 р. № НОМЕР_2, яким на підставі ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на накладено штрафу у розмірі 18404,10 грн. (а.с.16)

Вказане рішення було отримано відповідачем 30.10.2009 року (а.с.15).

Згідно ст.ст. 8, 9, 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні визначені функції органів державної податкової служби, до яких належать, зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку, організацією виконання актів законодавства у межах своїх повноважень, здійсненням систематичного контролю за їх реалізацією, застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.16 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України. Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до статті 21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду № 2а-11913/09/2570 від 14.12.2009 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2010 р., в задоволенні позовних вимог фізичної особипідприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання нечинним рішення від 27.10.2009 р. відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Чернігові до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, а фінансова санкція у вигляді штрафу підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 суму штрафних санкцій в розмірі 18404,10 грн. до Державного бюджету на р/р 0002, код бюджетної класифікації 21080900, одержувач: Державний бюджет, код 22825965, банк ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бородавкіна С.В.