Справа № 2-а-7701/11
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7701/11
ПОСТАНОВА

іменем України

08 липня 2011 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Гордійчука В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі (далі Управління) про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання його нарахувати і виплатити підвищення до пенсії та додаткову пенсію в розмірах, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и в :

У поданій до суду 15 червня 2011 року позовній заяві позивач зазначає, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто в зоні гарантованого добровільного відселення та є потерпілим від Чорнобильської катастрофи третьої категорії.

У звязку з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.39, ч.2 ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закону №796-ХІІ), відповідачем йому повинні виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткова пенсія у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Останнім йому на порушення вимог зазначених статей Закону згадані доплати виплачуються у меншому розмірі.

Просить суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача здійснити нарахування і виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії, передбачених ст. ст.39, 51 Закону у розмірі відповідно двох мінімальних заробітних плат та 25 процентів мінімальної пенсії за віком, як це передбачено згаданими статтями Закону в межах строку позовної давності до зміни законодавства, яке передбачає такі виплати.

Відповідач, отримавши 25 червня 2011 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими матеріалами, у встановлений ч.3 ст.183-2 КАС України строк заперечення проти позову чи заяви про його визнання не подав.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом установлено, що позивач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є непрацюючим пенсіонером та потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи третьої категорії.

Дані обставини стверджено паспортом, пенсійним посвідченням, посвідченням громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, листом і довідкою Управління, а також довідкою Бузаківської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.39 Закону, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат, а відповідно до його ст.51 особам, віднесеним до категорії 3, щомісячно призначається додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Вказані розміри підвищення до пенсії та додаткової пенсії зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.9, п.п.13 п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, а тому вказані статті залишились чинними в первинній редакції.

Відповідач згідно його довідки та відмови виплачував позивачу підвищення до пенсії та додаткову пенсію в розмірах, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що є значно меншими.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розмірів підвищення до пенсії застосуванню підлягають ст.ст.39, 51 Закону, а не згадані постанови, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону, в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 51 Закону із застосуванням ст. 28 ч.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» та ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», і цей перерахунок має бути здійснений за період в межах шестимісячного строку звернення до суду, а саме з 15 грудня 2010 року по 15 червня 2011 року з врахуванням виплачених сум.

Що стосується перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії, то цей перерахунок і виплата має бути здійснена відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.39 Закону в розмірі двох мінімальних заробітних плат із врахуванням ст.53 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» за період з 15 грудня 2010 року по 15 червня 2011 року з врахуванням виплачених сум.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії та додаткової пенсій в таких розмірах є неправомірними.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача нараховувати підвищення до пенсії та додаткову пенсію відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону з 16 червня 2011 року до зміни законодавства, яке передбачає такі виплати, не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси осіб, які вже відбулися чи відбуваються, а не ті, що можуть бути допущені в майбутньому.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 21, 105, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії 3, непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком згідно ст.ст. 39, 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 15 грудня 2010 року по 15 червня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням ст.53 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»і виплачених сум за період з 15 грудня 2010 року по 15 червня 2011 року включно, та як особі, яка віднесена до категорії 3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком передбаченої ч.2 ст.51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за вказаний період із врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий : В. М. Гордійчук