Справа № 6829/10/1070
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2011 року 6829/10/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Виноградової О.І.,

при секретарі: Савранчук А.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області
до профізичної особи підприємця ОСОБА_3 стягнення штрафних санкцій у сумі 26 122 грн 00 коп.,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Обухівському районі Київської області (далі позивач) звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (далі відповідач) про стягнення штрафних санкцій у сумі 26 122 грн 00 коп.

У судове засідання 31 січня 2011 р. з`явилися представники сторін.

Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що згідно з рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С»від 12 лютого 2010 р. № /864 (далі рішення № /864) до відповідача було застосовано санкції в сумі 26 122 грн 00 коп., яку він у добровільному порядку не сплатив, а, отже, зазначена сума підлягає стягненню.

Представник відповідача позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що:

- відповідач не отримував відповіді на свою скаргу, а, отже, сума, зазначена в рішенні № /864 є неузгодженою;

- відповідач не зобовязаний вести книгу обліку доходів і витрат, оскільки не є юридичною особою;

- пояснення під час перевірки було надано ОСОБА_4, який з відповідачем у трудових відносинах не перебуває.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, встановив таке.

15 червня 2009 р. відповідача зареєстровано як фізичну особу - підприємця, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 10), та взято на облік платника податків 16 червня 2009 р. за № 7872, про що свідчить довідка від 30 червня 2010 р. № 156/7872 (а.с. 12).

27 січня 2010 р. позивачем було проведено перевірку кафе відповідача за адресою: Київська обл., с. Щербанівка, вул. Шевченка, 81 з питань дотримання суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (далі перевірка), за результатами якої у цей же день позивачем складено відповідний акт (далі акт перевірки) (а.с. 13).

Згідно з висновками акта перевірки відповідачем, зокрема, було порушено вимоги п. 12 ст. 3 та ст. 6 Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 6 липня 1995 р. № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР).

12 ;ютого 2010 р., на підставі зазначеного акта перевірки, позивачем буЫо винесено рішення № /864 (а.с.

14 травня 2010 ?. назване рішення оскаржено в адміністративному по?ядку до ДержавноЗ податкової адміністрації Київської області (а.с. 40-41), проте, рішенням названого органу від 21 червня 2010 р. зазначену скаргу залишено без розгляду (а.с. 51-52).

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив зазначену у рішенні № /864 суду санкцій, пмзивачем було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 265/95-ВР та Законом України «Про державну податкову службу4 грудня 1990 р. № 509-XII(в редакціЗ, яка діяла на датC винесенмя рішення № /(64) (далі Гакон № 509-XII).

Так, згідно з вимовРми п. 12 рт. 3 Закону № 265/95)ВР суб'єкти господарювання, які здєйснюють розр0хункові операцђї в готівковій та/або в аезготівковій формЖ (із зАстосуванням платVжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) зри продажу товарів (йаданні послуг) у Aфері торгєвлі, громадського харчуваннч та послуг зобов'ызані вести у порядву, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їE реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Як убачається зі ст. 6 зазначеного Закону, облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ? у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з вимогами ст. 21 Закону № 265/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 265/95-ВР суми фінансових санкцій, які визначені ст. 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Як убачається з п. 11 ст. 11 Закону № 509-XII (в редакції, яка діяла на дату винесення рішення № /864), органи державної податкової служби маю право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Наявні матеріали справи свідчать, що під час перевірки відповідача було виявлено факт наявності у продажу товарів (алкогольних та тютюнових виробів) на загальну суму 13 061 грн 00 коп., які не було обліковано на місці їх реалізації будь-яким чином, зокрема, були відсутні накладні на зазначений товар, а також книга обліку доходів та витрат.

Наведені обставини підтверджуються актом перевірки, підписаним без зауважень та заперечень представником субєкта господарювання (барменом офіціантом) ОСОБА_5, переліком товару, який знаходився у барі під час перевірки та власноручно викладеними поясненнями названої особи (а.с. 13-14, 54-55).

Зокрема, згідно з поясненнями ОСОБА_5 накладні на товари та книга обліку доходів та витрат в кафе-барі «Барон»на дату перевірки були відсутні (а.с. 14).

Наведене свідчить, що на час проведення перевірки у відповідача знаходився товар (алкогольні та тютюнові вироби) на загальну суму 13 061 грн 00 коп., який не було обліковано на місці його реалізації.

У звязку з виявленими порушеннями позивачем на виконання вимог ст. 21 Закону № 265/95-ВР було винесено рішення № /864 (а.с. 16).

Доказів сплати зазначеної званому рішенні суми відповідачем суду надано не було.

За таких обставин суд вважає доведеним, що з відповідача підлягає стягненню сума санкцій, визначена рішенням № /864.

При вирішенні справи судом також враховано, що твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_5 не перебуває у трудових відносинах з відповідачем спростовується змістом підписаної власноручно відповідачем скарги від 14 травня 2010 р., в якій зазначено, що ОСОБА_5 є працівником (стажером) відповідача (а.с. 40-41).

Водночас суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що книга обліку доходів і витрат не повинна вестися позивачем (фізичною особою-підприємцем) оскільки, форма такої книги для фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності визначена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 21 квітня 1993 р. № 12, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 64.

Крім того суд вважає недоведеним твердження представника позивача про те, що позивачем не отримано рішення відповідача від 21 червня 2010 р., оскільки його відправлення та вручення підтверджується списком відправленої кореспонденції зі штемпелем пошти (а.с. 68) та листом Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта»від 31 грудня 2010 р. № 38-03/1-Ю-1584, згідно з яким (дослівно) «р/лист з повідомленням № 220 від 21.06.10 р. відправлено із ВПЗ Київ-151 на адресу: с. Щербанівка, Обухівського р-ну, Київської обл., вул. Шевченка, 81, ОСОБА_3 Проведеним розслідуванням встановлено: вищезазначений лист вручений 25.06.10 р. особисто адресату»(а.с. 87).

Суд також вважає неправомірним посилання відповідача на порушення порядку проведення планової виїзної перевірки, визначеного ст. 11? Закону № 509-XII, оскільки 27 січня 2010 р. позивачем здійснювалась перевірка згідно з вимогами п. 2 ст. 11 названого Закону з питань дотримання відповідачем вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зокрема, п. 12 ст. 3 цього Закону.

Крім того судом враховано, що згідно з листом Обухівського цеху обслуговування споживачів № 8 Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта»від 31 січня 2011 р. надання документації, визначеної ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2010 р. у даній адміністративній справі є неможливим, оскільки термін зберігання виробничих документів становить шість місяців (а.с. 88).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Держави в особі Державної податкової інспекції в Обухівському районі Київської області 26 122 (двадцять шість тисяч сто двадцять дві) грн 00 коп. (розподільчий рахунок р/р 0449, МФО 821018, код 20575292, Банк управління Держказначейства в Київській області по м. Києву).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів в порядку, встановленому ст.ст. 185-187, 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 4 лютого 2011 р.

Суддя О.І. Виноградова