Справа № 2а-1040/09
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/17223/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Гончар Л.Я.; Єрьоміна А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправною та скасування постанови, що переглядається за касаційною скаргою Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відділення Фонду) про визнання протиправною та скасування постанови відділення Фонду про накладення штрафу від 16 червня 2009 року № 183.

Зазначав, що в період з 1 по 2 червня 2009 року відділенням Фонду проведено перевірку правильності нарахування, сплати, обліку та використання коштів Фонду соціального страхування на підприємстві ТОВ «Кен-Так Яворів», на якому він працює головним бухгалтером, за результатами якої складено акт перевірки та винесено постанову про накладення штрафу.

Посилаючись на протиправність оскаржуваної постанови, винесення її поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, просив її скасувати.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відділення Фонду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що відділенням Фонду в період з 1 по 2 червня 2009 року проведено перевірку правильності нарахування, сплати, обліку та використання коштів Фонду соціального страхування на підприємстві ТОВ «Кен-Так Яворів», за результатами якої складено акт від 2 червня 2009 року № 517, яким встановлено порушення головним бухгалтером ТОВ «Кен-Пак Яворів» ОСОБА_4 пункту 20 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок), а саме проведено оплату допомоги по тимчасовій непрацездатності працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не за графіком роботи підприємства.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення від 2 червня 2009 року № 249 передбачено, що у січні та лютому 2009 року проведено оплату допомоги по тимчасовій непрацездатності не за графіком роботи підприємства, внаслідок чого встановлено переплату на суму 1957,95 грн, що є порушенням порядку використання страхових коштів.

Постановою від 16 червня 2009 року № 183 головного бухгалтера ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 165-5 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що головний бухгалтер не підлягає притягненню до відповідальності у даному випадку, оскільки рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією із соціального страхування, до складу якої позивач не входить. Крім того, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята з порушенням двомісячного строку, встановленого статтею 38 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про винесення оскаржуваної постанови з порушенням двомісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 20 Порядку сума страхових виплат застрахованій особі та оплати за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця розраховується шляхом множення суми денної (годинної) виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної (середньогодинної) заробітної плати (доходу) залежно від страхового стажу, якщо наявність його передбачено законодавством, на кількість днів (годин), які підлягають оплаті.

Частиною першою статті 244-11 КУпАП передбачено, що органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з ухиленням від реєстрації як платника страхових внесків до Фонду, несвоєчасною або неповною сплатою страхових внесків, а також порушенням порядку використання страхових коштів (стаття 165-5).

За правилами частини першої статті 38 КУпАП адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

Правопорушення, за вчинення якого згідно з оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф, визначене статтею 165-1 КУпАП. Відповідно до цієї статті ухилення посадовими особами підприємств, установ та організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, від реєстрації як платника страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, несвоєчасна або неповна сплата страхових внесків, а також порушення порядку використання цих коштів тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, передбачене статтею 165-1 КУпАП порушення, яке полягає, зокрема, в порушенні порядку використання страхових коштів, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме у цій справі, під час проведення оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, яка здійснена у січні та лютому 2009 року.

Тому зазначене порушення не можна вважати триваючим, як на це вказує відділення Фонду, а відтак адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його вчинення.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення ґрунтується на правильному застосуванні норм права.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з остаточним висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позову, але з наведених вище підстав, а тому судові рішення мають залишитися без змін з урахуванням висновків мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відхилити, а постанову Яворівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

Л.Я.Гончар

А.В.Єрьомін