Справа № 2а/0470/455/11
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 р. Справа № 2а/0470/455/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД" до Дніпропетровської митниці, третя особа - Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення форми "Р" № 147 від 15.12.10року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вента. ЛТД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці, третя особа - Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську, про скасування податкового повідомлення форми «Р» № 147 від 15.12.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.11.2010 року Дніпропетровською митницею проведено камеральну перевірку стану дотримання вимог законодавства України з питань митної справи. За результатами перевірки складено акт № К65/10/110000000/НОМЕР_1 від 30.11.2010 року, яким встановлено порушення Закону України «Про податок на додану вартість». В звязку з чим, податковим повідомленням № 147 від 15.12.2010 року визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності, в розмірі 1286, 10 грн., з яких за основним платежем 1224,86 грн. та за штрафними санкціями в сумі 61,24 грн. Позивач вважає, що ним не було порушено норми Закону України «Про податок на додану вартість», а товар класифіковано у відповідності до УКТЗЕД.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши при цьому, що 30.11.2010 року під час проведення камеральної перевірки відповідачем було встановлено, що ТОВ «Вента. ЛТД» згідно контракту № 364 від 30.05.2006 р. імпортувало на митну територію України товар: «вироби медичного призначення: сечоприймачі нестерильні та сечоприймачі стерильні», які було класифіковано невірно, що призвело до безпідставного отримання пільг зі сплати податку на додану вартість відповідно до п.п.5.1.7 пункту 5.1 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість»та зменшення розміру податкового зобовязання. Тобто, платником допущено методологічну помилку, яка полягає у неправильному застосуванні пільг при визначенні податкового зобовязання внаслідок невірної класифікації товару, що призвело до несплати встановленого Законом податку на додану вартість. За результатами перевірки Дніпропетровською митницею складений акт № К65/10/110000000/НОМЕР_1 від 30.11.2010 року, на підставі якого винесено податкове повідомлення від 15.12.2010 року №147. Дніпропетровська митниця вважає, що ТОВ «Вента. ЛТД» було порушено вимоги чинного законодавства з питань митної справи, а тому спірне податкове повідомлення скасуванню не підлягає. З огляду на вищевикладені обставини, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вента. ЛТД» згідно контракту № 364 від 30.05.2006 року імпортувало на митну територію України товар: сечоприймачі нестерильні TRO-UROCOL 2L та сечоприймачі стерильні TRO-UROCOL plus, виробник: TROGE Medical Gmbh plus на заводі Suzhou Linhue Medical Devices Co., LTD ; країна виробництва Китай (CN). Торгівельна марка «VOGTMEDEMICAL VERTRIEB GMBH». Вищевказаний товар має відповідне свідоцтво про державну реєстрацію лікарських засобів та виробів медичного призначення № 6464/2007 від 18.05.2007 року, виданий Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення Міністерства охорони здоровя із зазначенням у свідоцтві коду УКТЗЕД для товару сечоприймачі нестерильні TRO-UROCOL та сечоприймачі стерильні TRO-UROCOL plus 9018 90 85 90. Митне оформлення зазначеного товару здійснено за вантажно-митними деклараціями:№ 110000001/2008/103751 від 04.02.2008 року; № 110000001/2008/110214 від 07.03.2008 року; № 110000001/2008/117088 від 11.04.2008 року; № 110000001/2008/126286 від 30.05.2008 року; № 110000001/2009/136813 від 04.12.2009 року. При митному оформленні зазначений товар декларувався кодом 9018 90 85 90 згідно УКТЗЕД прилади та пристрої, що використовуються у медицині, хірургії, стоматології або ветеринарії, включаючи сцинтографічну апаратуру та іншу електромедичну апаратуру, а також апарати для дослідження зору, із застосуванням 0 % ставки ввізного мита та звільненням від оподаткування податком та додану вартість, відповідно до п.п. 5.1.7 п. 1 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість».

30.11.2010 року інспекторами Дніпропетровської митниці, на підставі п. п. «в» п. 4.2.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», наказу Дніпропетровської митниці від 15.11.2010 № 957 «Про проведення камеральної перевірки», проведено камеральну перевірку дотримання товариством з обмеженою відповідальністю «Вента. ЛТД» вимог законодавства України з питань митної справи. За результатами перевірки було складено акт № К65/10/110000000/НОМЕР_1 від 30.11.2010 року, в якому зазначено, що позивачем допущено методологічну помилку, а саме: невірно класифіковано товар. Товар, зазначений у вантажно-митних деклараціях, позивачем класифіковано за кодом НОМЕР_2 як прилади та пристрої, що використовуються у медицині, хірургії, стоматології або ветеринарії включаючи сцинтографічну апаратуру та іншу електромедичну апаратуру, а також апарати для дослідження зору, із застосуванням 0% ставки ввізного мита та звільненням від оподаткування податком на додану вартість, замість його класифікації за кодом НОМЕР_3 як інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення №147 від 15.12.2010 року, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності, в розмірі 1286, 10 грн., з яких за основним платежем 1224,86 грн. та за штрафними санкціями в сумі 61,24 грн.

Питання переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов'язане з встановленням та справлянням податків і зборів, в тому числі податку на додану вартість, процедури митного контролю та оформлення, порядку проведення перевірок встановленні Митним кодексом України, Законами України «Про податок на додану вартість», «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та іншими нормативно правовими актами, прийнятими у відповідності до зазначених законів. Главою 29 Митного кодексу України передбачено, що імпорт це митний режим, відповідно до якого товари ввозяться на митну територію України для вільного обігу без обмеження строку їх перебування на цій території та можуть використовуватися без будь-яких митних обмежень. Ввезення товарів на митну територію України в режимі імпорту передбачає: 1) подання митному органу документів, що засвідчують підстави та умови ввезення товарів на митну територію України; 2) сплату податків і зборів, якими обкладаються товари під час ввезення на митну територію України відповідно до законів України; 3) дотримання вимог, передбачених законом, щодо заходів нетарифного регулювання та інших обмежень.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), обєктом оподаткування також є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорту) згідно з положеннями глав 29-30 Митного кодексу України. В той же час статтею 5 зазначеного Закону визначені операції, що звільнені від оподаткування. До зазначених операцій віднесені також операції з поставки (у тому числі аптечними закладами) зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попереднього звітному. Якщо у такий строк перелік не встановлено, діє перелік минулого року (п. 5.1.7 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2003 року №1949 «Про перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладання податком на додану вартість» затверджено перелік виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладання податком на додану вартість.

Згідно зазначеного переліку під кодом згідно з УКТЗЕД 9018 90 85 90 визначено прилади, пристрої та інструменти, що використовуються в медицині, хірургії, стоматології; пристрої для відсмоктування та вливання, кало- та сечоприймачі, контрацептиви внутрішньо маткові. Оскільки позивачем ввезено у митному режимі імпорту товари сечоприймачі, операції з продажу яких звільнені від обкладання податком на додану вартість, за кодом, встановленого постановою Кабінету Міністрів України, суд вважає неправомірним дії відповідача щодо нарахування позивачу на зазначений товар податку на додану вартість.

Крім того, з метою уніфікації процедур митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України суб'єктами підприємницької діяльності, із застосуванням пільг в оподаткуванні та забезпечення контролю з боку митних органів за правомірністю використання пільгового режиму оподаткування товарів Державною митною службою України наказом від 22.06.2006 року № 514 затверджено Порядок подання документів, які підтверджують право суб'єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України.

Відповідно до п. 1.2. зазначеного Порядку митне оформлення таких товарів здійснюється після подання всіх документів, необхідних для застосування пільг, або за умови сплати всіх належних податків і зборів, установлених законодавством України.

Згідно пункту 3 розділу 1 Переліку документів, подання яких потрібне для застосування пільгового режиму оподаткування при митному оформленні товарів, що ввозяться на митну територію України, документом, що підтверджує право на використання пільг зі сплати ПДВ є оригінал Свідоцтва про державну реєстрацію або його нотаріально засвідчена копія, або підтвердження державної реєстрації виробів медичного призначення, видане в установленому Міністерством охорони здоров'я України, згідно з переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2003 № 1949.

Позивачем при митному оформлені надавалося відповідне свідоцтво про державну реєстрацію та відповідачем було прийнято рішення про здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні, що свідчить про відсутність сумнівів у поданих документах, а також правильну позицію позивача.

Згідно з п.10.3 ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість», платники податку, які імпортують товари на митну територію України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митними органами.

Відповідно до п. п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобовязання розраховується контролюючим органом, то платник податків не несе відповідальність за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобовязання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувалися з відомостями щодо звільнення позивача від сплати податку на додану вартість, чи з кодом товарної номенклатури, зазначеної імпортером, то відповідно до п. 10.3 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» та підпункту 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»митниця не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування податкових зобовязань у звязку з помилковим визначенням коду товарної номенклатури, зокрема, з посиланням на результати камеральної перевірки та на положення підпункту «в» підпункту 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», дія якого не поширюється на митні органи.

Отже, суд враховує, що Дніпропетровською митницею рішення по імпортованому товару не приймалося. Посилання відповідача на методологічну помилку до уваги не приймається з огляду на те, що під методологічною помилкою розуміється невірне застосування ставки при обкладанні податком, а не визначення коду товарної номенклатури.

Дана позиція, також, підтверджується Узагальненням Верховного Суду України від 02.06.2009 року про практику розгляду адміністративних справ судами щодо спорів, повязаних зі справлянням податків і зборів митними органами.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вента. ЛТД» - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення форми «Р» № 147 від 15.12.2010 року.

Присудити на користь Відкритого акціонерного товариства «Північний гірничо збагачувальний комбінат» документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 09.03.2011 року.

Суддя ОСОБА_1