Справа № 6272/10/1070
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року 6272/10/1070

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Виноградової О.І., при секретарі: Варданян О.В., представник позивача - не з'явився, представник відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції

Київської області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень -

рішень,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2010 р. ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень - рішень від 14 червня 2010 р. № 2124//0/515 та № 2125//0/514 (далі - повідомлення - рішення № 2124//0/515 та повідомлення - рішення № 2125//0/514).

У судовому засіданні 28 липня 2010 р. представником відповідача до суду було подано заперечення на адміністративний позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у зв'язку з тим. що вважає оскаржуване повідомлення - рішення правомірним (а.с. 43 -45).

У судовому засіданні 6 жовтня 2010 р. представником відповідача подано письмові пояснення до заперечення на адміністративний позов (а.с. 162 - 163).

24 листопада 2010 р. представником позивача подано додаткові пояснення у справі (а.с. 187).

У судове засідання 2 грудня 2010 р. з'явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 186).

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем не було включено дані про виплачені доходи та утриманий податок з доходів фізичних осіб по найманим працівникам.

Суд у судовому засіданні, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, встановив таке.

У період з 31 травня по 4 червня 2010 р. на підставі направлення від 31 травня 2010 р. № 1135 (а.с. 83) відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 1 квітня 2007 р. по 31 березня 2010 р., за результатами якої 30 червня 2010 р. складено акт № 2034/17-1-120/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки) (а.с. 103 - 117).

У ході перевірки було виявлено, що у позивача працюють наймані працівники, які на момент проведення перевірки не були належним чином оформлені. Зокрема, позивачем не було включено дані про виплачені доходи та утриманий податок з доходів фізичних осіб найманих працівників: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до довідок форми № 1ДФ про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (а.с. 121 - 125).

14 червня 2010 р. на підставі акту перевірки відповідачем були винесені повідомлення - рішення № 2124//0/515 та № 2125//0/514, яким позивачеві нараховано відповідно заборгованість за основним платежем - 8493 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 16 986 грн 00 коп., за основним платежем - 8500 грн 00 коп. (а.с. 8 - 9).

Не погоджуючись із зазначеними повідомленнями - рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків» від 22 грудня 1994 р. № 320/94-ВР (далі - Закон № 320/94-ВР), Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 р. № 889-ІУ (далі - Закон № 889-ІУ), Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 р. № 727/98 (далі - Указ № 727/98).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону № 320/94-ВР фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності відповідно до чинного законодавства зобов'язані подавати до державних податкових інспекцій відомості про нараховані та виплачені суми фізичним особам доходів і суми утриманих з них податків та інших обовязкових платежів.

Згідно з вимогами п. 1.15 ст. 1 Закону № 889-ІУ податковий агент це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до вимог п.п. 8.1.1 - 8.1.2 Закону № 889-ІУ податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Згідно з вимогами ч. 4 п. 2 Указу № 727/98 у разі, коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використання найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сімї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Наявні матеріали справи свідчать, що що під час перевірки відповідачем було відібрано пояснення у найманих працівників позивача, які на момент перевірки - 3 червня 2010 р. знаходилися на робочому місці та виконували свої трудові обов'язки, а саме:

1) ОСОБА_7, який пояснив, що працює у позивача з січня 2010 р. та отримує

заробітну плату у сумі 600 - 700 грн (а.с. 87);

2) ОСОБА_4, який пояснив, що працює у позивача з березня 2007 р. та отримує

заробітну плату у сумі 540 грн 00 коп. (а.с. 88);

3) ОСОБА_8, який пояснив, що працює у позивача з початку 2007 р. та отримує

заробітну плату у сумі 700 - 800 грн (а.с. 89);

4) ОСОБА_5, який пояснив, що працює у позивача з березня 2008 р. та отримує заробітну плату у сумі 700 грн 00 коп. (а.с. 91);

5) ОСОБА_6, який пояснив, що працює у позивача з січня 2004 р. та отримує заробітну плату у сумі 600 - 700 грн (а.с. 86).

Судом взято до уваги, що трудові угоди між позивачем та найманими працівниками - ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 М.1. укладені не були та не зареєстровані у центрі зайнятості. Крім того, довідки про трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку за вказаний період позивачем не отримувалися, що є порушенням ст. 2 Указу № 727/98.

Відповідно до пояснень перелічених найманих працівників позивач виплатив їм грошові кошти за виконані роботи у загальній сумі 56 630 грн 00 коп. (а.с. 86 - 89, 91).

При цьому, податок з доходів фізичних осіб не утримувався та до бюджету не перераховувався, що є порушенням вимоги п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону № 889-IV.

За таких обставин відповідачем було нараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб у сумі 8493 грн 00 коп. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 16 989 грн 00 коп. (повідомлення - рішення № 2124//0/515 (а.с. 7),а також єдиний податок на підприємницьку діяльність у сумі 8500 грн 00коп. (повідомлення - рішення № 2125/ /0/514) (а.с. 8).

Судом також враховано, що після закінчення перевірки позивач оформи трудові довідки з найманими працівниками з 4 червня 2010 р., що підтверджує той факт, що на момент проведення зазначеної перевірки наймані працівники ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали у позивача без оформлення передбачених законодавством документів.

Наведене свідчить, що оскаржувані повідомлення-рішення відповідачем було винесено правомірно.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 71, 94, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14 червня 2010 р. № 2124//0/515 та № 2125/ /0/514 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів в порядку, встановленому ст.ст. 185-187, 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 7 грудня 2010р.

Суддя Виноградова О.І.