Справа № 22-а-15001/11
Суддя: Мережко М. В.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області про зобовязання відповідача перерахувати пенсію,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 травня 2010 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом про те, що він є інвалідом II-ї групи в зв"язку із захворюванням, пов»язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС I-ї категорії та перебуває на обліку в управлінні Пенсійному фонді України в м. Буча Київської області. Відповідно до чинного законодавства, пенсії для інвалідів ІІ-Ї групи, щодо яких встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими за 8 встановлених законодавством мінімальних пенсій за віком, а особам, віднесеним до I-ї категорії, інвалідам ІІ-Ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Посилався на те, що розмір пенсії на даний час не відповідає законодавчо встановленому мінімальному її критерію, чим суттєво порушуються його конституційні права. Відповідач незаконно відмовляє йому у перерахуванні та виплаті призначеної пенсії з урахуванням вищевказаних положень чинного законодавства України. Просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов"язати відповідача здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, починаючи з дня встановлення йому інвалідності, а саме з 01.01.2007.р.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, з урахуванням раніше проведених виплат, в період часу з 20.05.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 20.05.2010 року., державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з дотриманням вимог ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконну, на його думку рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення Ірпінським міським судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі: інвалідам 2-ої групи 75% мінімальної пенсії за віком.

Позивач ОСОБА_1, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує державну та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв»язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 654 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" суперечить вимогам ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, а також інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп та від 22.05.2008 року за № 10-рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 та 2008 рік», зокрема Закону, яким було внесено зміни на 2007 та 2008 рік до ст.ст. 50 і 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення розміру державної та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, пов»язаної з наслідками аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати або змінювати обсяг прав і обов»язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 50, 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив помилку при визначенні періоду, за який належить зобов»язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу недоплачені суми. Так, відповідно до ст. 257 ЦПК України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено строк в три роки (на момент ухвалення рішення), який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Таким чином, суду першої інстанції при частковому задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. шляхом зобов»язання відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної державної і додаткової пенсії згідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до рішень Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008, № 06 від 09.07.2007 року необхідно було зробити це з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік, з 22.05.2008 року по 20.05.2010 рік.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2010 року - змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок державної пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначивши данний період « з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік, з 22.05.2008 року по 20.05.2010 рік з врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: