Справа № 1304/9920/12
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2012-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1304/9920/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2012 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому просив постановити рішення, яким визнати дії відповідача протиправними та стягнути з відповідача на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 3 групи за 2012 рік в розмірі 4166,00 грн.

Позов мотивує тим, що він являється інвалідом війни третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни та у відповідності до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" йому щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога в розмірі сім мінімальних пенсій за віком. Проте у 2012 році така допомога йому була виплачена не в повному обсязі, а саме в сумі 1720,00 грн., тому він вимушений звернутись до суду.

У запереченнях відповідача, які надійшли на адресу Галицького районного суду м. Львова 22.11.2012 року представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав зазначених у такому запереченні. Зокрема, вказує, що виплата позивачу допомоги проводилась у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, зазначає, що відповідач лише перераховує, виділені державою кошти на такий вид соціальної допомоги та як виконавчий орган місцевого самоврядування не може нести відповідальність за зобовязаннями держави.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням (а.с.8).

Згідно ст.2 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Відповідно до абз. 7 п. 27 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги, зокрема, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року № 107-VI дію положень статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту на 2008 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги викладено у наступній редакції: Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) п.п. 36-100 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тобто рішення Конституційного Суду не мають зворотної сили.

Таким чином, дія ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції, яка передбачає виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам ІІІ групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, була відновлена з 22.05.2008 року.

Відповідно до п.3 Розділу Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2012 рік установлено, серед іншого, що у 2012 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Норма аналогічного змісту міститься у п.4 Розділу Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 У справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, вказана норма визнана такою, що відповідає Конституції України (є конституційною).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення, яка прийнята на виконання вимог та відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що інвалідам війни 3-ї групи, до яких належить і позивач, одноразова грошова допомога до 5 травня виплачується в розмірі 1720,00 грн..

Крім того, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Таким чином, приходжу до переконання, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення.

Обґрунтованість такого висновку суду підтверджується і розясненням Конституційного Суду України наданим у рішенні від 25.01.2012року №3-рп/2012 У справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України. Відповідно до цього рішення, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, на підставі наведеного вище, вважаю, що позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 162, 163 КАС України, ст. 22,152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р., Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012року №3-рп/2012, Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік, Законом України Про державний бюджет України на 2012 рік, Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення від 28.12.2011 року №1381, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 10 днів з дня її отримання.

Суддя О.Р.Юрків