Справа № 2-а-584/11
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-584/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 рокум. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду Федотова В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його право на державну соціальну допомогу, встановлену ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року (надалі - Закон...), її отримання та виплату, визнати неправомірними дії відповідача у звязку з із невиплатою такої допомоги, зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Маріуполі Донецької області нарахувати та виплатити недоотриману з вини відповідача соціальну допомогу.

Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, в своїй письмової заяві просив справу розглянути за його відсутності. Проти позову заперечував, вказуючи, що позивач отримував підвищення до пенсії, як вдова інваліда війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», а тому відсутні правові підстави для здійснення зазначеного перерахунку та доплати до пенсії позивачу, згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" , який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років.

За ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас, ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

З огляду на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позивач має соціальну категорію «дитина війни», знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію. Крім того, суд вважає встановленим, що позивач, мав також статус «учасника війни», користується пільгами встановлені законодавством України для учасників війни, гарантіями їх соціального захисту.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, було визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком).

Відповідно до Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує надбавку згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту", що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Тобто відповідно до правовідносин, з урахуванням соціального статусу, до якого належить позивач, необхідно застосовувати положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у звязку з цим виплачується надбавка до пенсії

Згідно ст. 8 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками війни визнаються військослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Отже, враховуючі, що позивач отримує підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як спеціальний суб'єкт даних правовідносин, доказів того, що він звертався до відповідача про виплату такого підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Розділ IV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ) та така виплата проводилась за його вибором відповідно до цього Закону не надано, тому суд вважає, що правових підстав для задоволення вимог позивача про підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, відсутні, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову за відсутністю права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% , як дитині війни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 161-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій посадових осіб неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги „дітям війни" - відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з моменту отримання копії постанови.

Постанова є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя: В.М. Федотова