Справа № 2-а-846/11
Суддя: Галицький В. В.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №2-а-846/11
30 травня 2011 року смт. Вільшанка
Суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області Галицький В.В., розглянувши в скороченому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі Кіровоградської області про визнання незаконною відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», -
До Вільшанського районного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі Кіровоградської області про визнання незаконною відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.03.2011 року управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі на його заяву від 09.12.2010 року, відмовило йому у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Основною підставою для відмови у призначенні йому пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі вважає порушення, на їх думку, ч. 4 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», де сказано, що джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет. У відмові управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі стверджує, що позивач з грудня 1995 року по березень 1998 року отримував заробітну плату у Вільшанській районній державній адміністрації, тому цей період роботи не може бути зарахований до стажу роботи на посаді в органах місцевого самоврядування і відповідно немає підстав для призначення йому пенсії як посадовій особі місцевого самоврядування, яка відпрацювала на виборних посадах у цих органах два повних скликання. Позивач вважає, що відмова у призначенні пенсії згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»є незаконною, суперечить ст. 21 цього Закону і повинна бути скасована з таких міркувань. 22.07.1994 року його було обрано заступником голови Вільшанської районної ради двадцять другого скликання. На цій посаді він працював повне скликання до 16.04.1998 року, тобто до дня першої сесії нового складу Вільшанської районної ради двадцять третього скликання. Проте у його трудову книжку було внесено помилково запис № 9 про звільнення мене 28 вересня 1995 року з посади заступника голови районної ради відповідно до розпорядження № 42 від 28 вересня 1995 року. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», що діяв на той час, заступник голови районної ради обирається Радою з числа депутатів і виконує свої обов'язки до обрання заступника голови Ради нового скликання. Заступник голови Ради може бути звільнений з посади лише Радою. У протоколах сесії Вільшанської районної ради за 1994-1998 роки відомостей про припинення повноважень заступника голови районної ради ОСОБА_1 немає. В документах архівного фонду № 128 Вільшанської районної державної адміністрації розпорядження голови райдержадміністрації № 42 від 28 вересня 1995 року як такого немає, 28 вересня 1995 року ніяких розпоряджень взагалі не підписувалося. Запис в його трудовій книжці під № 9 від 28 вересня 1995 року визнано недійсним. У протоколах сесії районної ради за 1994-1995 роки є відомості про те, що позивач, як заступник голови районної ради, виступав на сесіях, робив доповіді, інформації. Є архівні дані що він, як заступник голови районної ради, підписував розпорядження, накладав резолюції. Все це, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»є підтвердженням його перебування на посаді заступника голови районної ради до кінця скликання ради - 1994-1998 роки. Відповідно до Конституційного договору між верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України»від 8 червня 1995 року, правовий статус та обсяг повноважень районних державних адміністрацій до прийняття нової Конституції України визначалися «Положенням про обласну та районні державні адміністрації», яке затверджено Указом Президента України від 21 серпня 1995 року № 760. Згідно з цим Положенням Президент України призначає головою місцевої державної адміністрації особу, обрану головою відповідної Ради. Аналогічним чином призначалися і перші заступники голів новостворених райдержадміністрацій. 28 вересня 1995 року розпорядженням голови обласної державної адміністрації № 41-р позивача було призначено першим заступником голови райдержадміністрації. З цього часу, до завершення повноважень районної ради двадцять другого скликання (16 квітня 1998 року), він працював заступником голови районної ради та одночасно першим заступником голови районної державної адміністрації. Оскільки виконком районної ради було реорганізовано у секретаріат райдержадміністрації то бухгалтерія була спільна і був спільний штатний розпис. Джерелом формування Фонду оплати праці був місцевий бюджет, що підтверджується довідкою з архіву. Тобто, можна стверджувати, що позивач був обраний на посаду в орган місцевого самоврядування, відпрацював повне скликання, джерелом формування фонду заробітної плати був місцевий бюджет. Вимоги ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»витримані. Враховуючи викладене, позивач просить визнати незаконною відмову відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»та зобовязати останнього призначити йому пенсію за віком відповідно до вказаного закону.
Представник відповідача надіслав до суду письмове заперечення в якому вказав, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі та просять відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Заступник голови ради народних депутатів обирався радою з числа депутатів ради за поданням голови ради на строк повноважень ради шляхом таємного або відкритого голосування і виконував свої обов'язки до обрання заступника голови ради нового скликання. Суміщення обов'язків заступника голови ради, крім випадків, коли він працював на громадський засадах, з підприємницькою (комерційною) діяльністю, посадами в інших державних, господарських громадських органах і організаціях не допускалося. Заступник голови ради міг бути звільнений з посади тільки радою, (ст. 24 Закону України від 07.12.1990р. №533-ХІІ). Згідно зі ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», заступник голови ради працює у раді на постійній основі. На нього поширюється вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим законом для голови ради. Статтею 55 цього закону встановлено, що голова ради не може мати інший представницький мандат, суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, в тому числі на громадських засадах (крім викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток. 22.07.1994 року ОСОБА_1 був обраний заступником голови районної ради народних депутатів. У відповідності до статі 53 Конституційного договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України представницькими органами влади в районах були визначені районні ради, а згідно статті 46 органами державної виконавчої влади в областях, містах Києві та Севастополі (як містах загальнодержавного значення) і районах (крім районів у містах, за винятком міст Києва та Севастополя) є відповідно обласні, Київська та Севастопольська міські, районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, які очолюють голови цих адміністрацій. Головами обласних, Київської та Севастопольської міських і районних державних адміністрацій Президент України призначає осіб, обраних головами відповідно обласних, Київської та Севастопольської міських і районних Рад. Органами державної виконавчої влади в районах - районні державні адміністрації, які очолюють голови. Тобто стаття даного договору не розповсюджується на заступників голів районної державної адміністрації, як було зазначено в позовній заяві ОСОБА_1. Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації. Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 28.09.1995 року №41-р Про призначення перших заступників голів районних державних адміністрацій»позивача було призначено першим заступником голови Вільшанської районної державної адміністрації по переводу. Оскільки згідно з відомостями на заробітну плату позивач починаючи з грудня 1995 року отримував заробітну плату як перший заступник голови райдержадміністрації, відповідно, в районній раді заробітну плату він не отримував. Отже працював в районній раді на громадських засадах, що було передбачено статтею 51 Закону Верховної ради Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про місцеві ради народних депутатів і регіональне самоврядування»від 07.12.1990р. №533-ХІІ, та не являється посадовою особою органу місцевого самоврядування. Згідно статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Період роботи з 28.09.1995 року по 16.04.1998 року неможливо зарахувати до стажу роботи в органах місцевого самоврядування, як посадовій особі, так як в цей період основним місцем роботи позивача була райдержадміністрація, де він виконував посадові обов'язки першого заступника голови районної державної адміністрації за що і отримував заробітну плату, а робота в районній раді виконувалася ним на громадських засадах. Отже ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». На підставі вищевикладеного, просимо відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи у скороченому провадженні та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
11.03.2011 року управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі на заяву позивача від 09.12.2010 року, відмовило йому у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 5-7), він 22.07.1994 року обраний на посаду заступника голови районної ради народних депутатів. 28.09.1995 року позивач призначений першим заступником голови районної державної адміністрації. 12.04.2002 року він був звільнений з посади першого заступника голови районної державної адміністрації в звязку із обранням головою Вільшанської районної ради по переводу. 12.04.2002 року позивач обраний головою Вільшанської районної ради ХХIV скликання. 28.04.2006 року звільнений в звязку із закінченням строку повноважень.
До 14.06.1997 року дата набрання чинності Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»від 21.05.1997 року, діяв Закон Верховної ради Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990 року.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», заступник голови ради народних депутатів обирається радою з числа депутатів ради за поданням голови ради на строк повноважень ради шляхом таємного або відкритого голосування і виконує свої обов'язки до обрання заступника голови ради нового скликання. Суміщення обов'язків заступника голови ради, крім випадків, коли він працює на громадських засадах, з підприємницькою (комерційною) діяльністю, посадами в інших державних, господарських, громадських органах і організаціях, кооперативах не допускається. Заступник голови ради може бути звільнений з посади тільки радою. Питання про його звільнення може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини від загальної кількості обраних депутатів ради, а також головою ради.
Суд приходить до висновку, що позивач 22.07.1994 року був обраний на посаду заступника голови районної ради народних депутатів. Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 28.09.1995 року №41-р «Про призначення перших заступників голів районних державних адміністрацій», позивача було призначено першим заступником голови Вільшанської районної державної адміністрації по переводу. Проте, ОСОБА_1 з 28.09.1995 року і до 16.04.1998 року, тобто до завершення повноважень районної ради ХХІІ скликання, фактично працював на посаді заступника голови районної ради народних депутатів суміщаючи таким чином, вказану посаду із посадою першого заступника голови районної державної адміністрації.
Факт суміщення вказаних посад позивачем не заперечив і відповідач у своєму письмовому запереченні.
Період виконання посадових обовязків з 28.09.1995 року до 16.04.1998 року ОСОБА_1 як заступником голови районної ради народних депутатів, підтверджується архівними копіями деяких документів (а.с. 13-22), відповідно до яких він значиться як заступник голови районної ради народних депутатів, ставить резолюції на документах та видає розпорядження.
Відповідно до довідки Вільшанської районної ради Кіровоградської області № 19-323/3 від 02.12.2010 року (а.с. 23), ОСОБА_1 був обраний депутатом Вільшанської районної ради двадцять другого скликання та згідно з рішенням № 1 від 22.07.1994 року «Про обрання заступника голови районної ради народних депутатів»він був обраний заступником голови районної ради народних депутатів двадцять другого скликання. Протягом діяльності районної ради двадцять другого скликання не приймались рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника голови районної ради народних депутатів. Повноваження депутатів районної ради двадцять другого скликання, в тому числі ОСОБА_1 як заступника голови районної ради народних депутатів, були припиненні 16.04.1998 року в день проведення першої сесії Вільшанської районної ради двадцять третього скликання.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовим особам місцевого самоврядування, які працюють на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом двох і більше скликань, починаючи із скликання 1990 року, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, призначається пенсія відповідно до цього закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії.
Суд не приймає твердження відповідача, що період роботи з 28.09.1995 року по 16.04.1998 року неможливо зарахувати до стажу роботи в органах місцевого самоврядування, як посадовій особі, так як в цей період основним місцем роботи позивача була райдержадміністрація, де він виконував посадові обов'язки першого заступника голови районної державної адміністрації за що і отримував заробітну плату, а робота в районній раді виконувалася ним на громадських засадах, оскільки в положенні ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»не конкретизується щодо того, чи посадова особа місцевого самоврядування працює на виборних посадах в органах місцевого самоврядування на постійній основі чи на громадських засадах.
Таким чином, оскільки питання про звільнення ОСОБА_1 як заступника голови районної ради народних депутатів районною радою ХХІІ скликання не вирішувалось, суд вважає що позивач працював протягом двох скликань на виборних посадах в органах місцевого самоврядування, а саме: з 22.07.1994 року по 16.04.1998 року на посаді заступника голови районної ради народних депутатів та з 12.04.2002 року по 28.04.2006 року на посаді голови Вільшанської районної ради ХХIV скликання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач підпадає під дію ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»та відмова відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»в даному випадку була незаконною.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі Кіровоградської області про визнання незаконною відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», задовольнити.
Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі Кіровоградської області у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», незаконною.
Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Вільшанському районі Кіровоградської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»з 09.12.2010 року.
Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції (Вільшанський районний суд). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: