Справа № 2-а-66/10
Суддя: Старчеус О. П.
Дата ухвалення: 2010-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-66 2010 р.
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2010 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі:головуючого-судді - ОСОБА_1,

при секретарі - Максименко С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області, третя особа без самостійних вимог- Інспектор ДПС Коблевської роти ДПС ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи,-

п о с т а н о в и в :

Позивач 11 червня 2010 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 30.05.2010 року постановою відповідача на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення швидкості. Вважає накладене стягнення необгрунтованим, оскільки швидкість руху не перевищував та правил дорожнього руху не порушував; при винесенні постанови працівником ДАІ допущено численні порушення матеріальних та процесуальних норм, тому просив визнати дії інспектора ДПС неправомірними , а вказану постанову скасувати і закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнив, суду пояснив, що 30.05.10 р. в с.Ракове його зупинили працівники ДАІ і склали протокол про адміністративне правопорушення за перевищення швидкості. Швидкість вимірювалась приладом «Іскра». З протоколом ДАІ він не згоден, оскільки рухався на своєму автомобілі з дозволеною швидкістю , а в протоколі та постанові працівників ДАІ відсутні докази того, що заміряна приладом «Іскра» швидкість належить саме його автомобілю. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просить постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати і провадження по справі закрити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, але направили до суду листа з проханням розглянути справу за їх відсутності, з позовом не згодні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Постановою інспектора ДПС Коблевської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 від 30 травня 2010 року серії ВЕ№ 165693 ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 30.05.2010 року о 23:25 год. по а/д Р-06 Ульянівка-Миколаїв у населенному пункті с.Ракове, що позначений дорожнім знаком 5.45, керуючи транспортним засобом «Шевролет-Ніва», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 82 км/год, чим допустив порушення п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно зі ст.222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, від імені яких зазначені правопорушення мають право розглядати працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Відповідно до п.1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, Державтоінспекція є головним органом, на який полягається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України; до її складу входять підрозділи дорожньо-патрульної служби.

Згідно з п.4 вказаного Положення, Державтоінспекція, зокрема, виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху, забезпечує розгляд справ, віднесених до відання Державтоінспекції.

Відповідно до п.4.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.11.2006 року № 1111, та зареєстрованої Міністерством юстиції України 29 листопада 2006 року за № 1243/13117, до функцій працівників ДПС віднесено застосування у встановленому порядку передбачених чинним законодавством заходів адміністративного впливу до порушників.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що позивач встановленої швикості не перевищував, на пред»явленому інспектором ДПС приладі «Іскра» було зазначено лише зафіксовану швидкість руху транспортного засобу, дата та час фіксування були відсутні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, складених відносно позивача, відповідачем при винесенні постанови враховано як доказ лише описову частину складеного ним же протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та правомірності дій відповідача суду не надано.

Таким чином, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Виходячи з викладеного вище суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню як винесена необґрунтовано, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст.11, 86, 159-163, 167 КАС України, п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області, третя особа без самостійних вимог- Інспектор ДПС Коблевської роти ДПС ОСОБА_3, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи задовольнити.

Постанову інспектора ДПС Коблевської роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 від 30 травня 2010 року серії ВЕ№ 165693 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення,, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя