Справа № 1407-2а-1840/11
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1407-2а-1840/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" березня 2011 р. Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Лузан Л.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона є отримувачем пенсії та дитиною війни, якій відповідач управління Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області не призначив та не проводив нарахування щомісячного підвищення до пенсії дітям війни, у розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " - 30% мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за 2009 - 2010 роки, 2011 рік.

Посилаючись на те, що бездіяльність відповідача є протиправними, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.03.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 2009 рік, з 01.01.2010 року по 15.08.2010 року - залишені без розгляду.

Представник відповідача надав письмове заперечення зазначаючи, що позивачка є пенсіонером за віком і отримує підвищення до пенсії не як дитина війни, а як учасник війни, згідно Закону України «Про статус ветеранів та гарантії їх соціального захисту» і тому одночасно отримувати підвищення до пенсії на підставі двох законів позивачка не може.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є отримувачем пенсії за віком та дитиною війни, якій відповідач проводив нарахування підвищення до пенсії не згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а на підставі Закону України «Про статус ветеранів та гарантії їх соціального захисту».

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів та гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів.

Позивачка скористалась таким правом вибору надаючи перевагу Закону України «Про статус ветеранів та гарантії їх соціального захисту», а тому її позов з підстав визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» є необґрунтованим.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст.ст. 8,183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Управління Пенсійного Фонду України у Воз-есенському районі Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та підвищення до пенсії дитині війн,- за пер од з 15.08.2010 року по 18.03.2011 року в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Постанова суду є остаточною, крім випадків оскарження до Одеського апеляційного адміні стративного суду протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя