Справа № 2-а-9724/11
Суддя: Сидорук Є.І.
Дата ухвалення: 2011-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9724/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2011 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області - Сидорук Є. І. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок грошового забезпечення. В позовній заяві позивач зазначив, що проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває на грошовому забезпеченні у Рівненському обласному військовому комісаріаті. У листопаді 2011 року він дізнався, що за період 2005 2007 років йому не в повному об`ємі виплачувалося грошове забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до керівництва військового комісаріату з проханням здійснити перерахунок його забезпечення в відповідності з законодавством України та виплатити йому недоотриману суму, в чому йому було відмовлено. Просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з січня 2005 року по грудень 2007 року ( з урахуванням всіх надбавок та доплат, що були включені до складової грошового забезпечення у цей період) із застосуванням посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України на відповідний період за КЕКВ 1112 кошторису Рівненського ОВК, та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести йому нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків недоотриманого грошового забезпечення за рахунок коштів передбачених за КЕКВ 112 кошторису Рівненського ОВК.

Позивач в судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження, позов підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі в порядку письмового провадження, позов не визнає відповідно до поданих заперечень з яких вбачається, що, позивач отримує грошове забезпечення в порядку та розмірах визначених нормативними документами Міністерства оборони України. Про те , що нормативними актами України визначено порядок встановлення розміру посадових окладів на рівні не нижчому за розмір мінімальної заробітної плати, відомо, однак виконати її без відповідного розпорядження керівництва вищого рівня головного розпорядника бюджетних коштів МО України в них не має права.

Розгляд справи проведено у відсутність позивача та представника відповідача відповідно до ст. 122 ч.4 КАС України відповідно до письмових клопотань сторін про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав :

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходить військову службу у Збройних силах України а саме в Рівненському обласному військовому комісаріаті. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення та інші види забезпечення в обсязі що відповідає умовам військової служби.

Розмір грошового забезпечення та порядок виплати встановлюється відповідно Кабінетом Міністрів України та Міністерством оборони України.

Згідно довідки № 148 від 21.11.2011 року ІНФОРМАЦІЯ_1 посадовий оклад позивача в 2005 році становив 165,00 гривень, в 2006 році 170,00 гривень, 2007 році 174 гривень.

У відповідності до ст. 17 Конституції України Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Відповідно ст. 9 ч.1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпеченням входять : посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» в редакції від 10.10.2007 № 1210 затверджена схема посадових окладів за основними типовими посадами та надано право Міністру Оборони України установлювати посадові оклади за іншими посадами військовослужбовців відповідно до розмірів, затверджених зазначеною постановою.

Згідно з наказом Міністра Оборони України від 05.03.2001р. № 75 «Про затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», саме п. 3 визначено, що посадові оклади офіцерського складу виплачується за займаними посадами в розмірах, передбачених у штаті військової частини».

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. р.№1235 «Про затвердження Положення про військові комісаріати» п.5 цього Положення визначається, що «структуру, штат і штатний розпис військових частин затверджує начальник Генерального штабу Збройних сил».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95 ВР мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання.

Згідно п.5 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці» у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати (ст. 3 Закону України «Про оплату праці»).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оплату праці» розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України з урахуванням пропозицій, вироблених шляхом переговорів, представників професійних спілок, власників або уповноважених ними органів, які об`єдналися для ведення колективних переговорів і укладення генеральної угоди, та переглядається залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року, № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/2004 правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців полягає в тому, що комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення їх соціального захисту та їхніх сімей, зумовлений не втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Здійснення таких заходів не залежить від розміру їх доходів чи наявності фінансування із бюджету, а має безумовний характер.

Відповідно до п.1.11 наказу міністра оборони України від 05.03.2001р. №75 визначено, що грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене у меншому, ніж належало, розмірі виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього, але не більше ніж за три роки , що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 71, 86, 159, 160, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 17 Конституції України, ст. 9 ч.1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII , ст. 3, 10 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95 ВР, ст. 2 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII, Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, п.5 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці», Постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців» в редакції від 10.10.2007 № 1210, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок грошового забезпечення - задовільнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з січня 2005 року по грудень 2007 року з застосуванням посадового окладу в межах мінімальної зарплати встановленої законодавством України.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести ОСОБА_2 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за рахунок коштів передбачених за КЕКВ 1112 кошторису Рівненського обласного військового комісаріату. .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в користь держави в розмірі 28 гривень 23 копійки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд Рівненської області . У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Сидорук Є. І.
З оригіналом вірно:

Суддя :