Справа № 2-а-577/11
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-577/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко Л. В.,

при секретареві Прохоровій К. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України у Волинській області, інспектора ВДАІ УМВС України у Волинській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВДАІ УМВС України у Волинській області (в подальшому відповідач-1), інспектора ВДАІ УМВС України у Волинській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 (в подальшому відповідач-2) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.01.2011 позивач, керуючи автомобілем „Тойота Камрі, державний номер НОМЕР_1, рухалася в м. Луцьку на регульованому перехресті віл. Ковельської та Набережної. Вона була зупинена інспектором ДПС, який повідомив їй проте, що нею було порушено п. 8.7, 3/3 ОСОБА_3 дорожнього руху України, а саме, здійснення повороту ліворуч на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора. Після цього відповідачем-2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, і винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки вона не порушувала правил дорожнього руху, так як здійснила поворот ліворуч на зелений сигнал світлофора. При зупинці її автомобіля відповідач-2 не представився, вів себе грубо і вимагав вийти з машини. Ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення вона змогла лише після втручання її колишнього чоловіка. Свідком у протоколі вказана особа, яку вона взагалі не бачила і не відомо хто це. Крім того, позивач зазначила, що в постанові про адміністративне правопорушення відсутнє число винесення постанови. У звязку з цим позивач просить скасувати постанову АС1 № 069384 від ___ січня 2011 року та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 11). Надіслали до суду, заперечення проти позову, просили справу слухати за їх відсутності ( а.с. 12).

Суд за згодою позивача ухвалив продовжити судовий розгляд справи за відсутності відповідачів в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 08.01.2011 відповідачем-2 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1. 08.01.2011 о 13:10 в м. Луцьку, керуючи автомобілем Тойота Камрі, державний номер НОМЕР_1, на регульованому перехресті вул.. Ковельської та Набережної, повертаючи ліворуч на вул.. Набережну здійснила рух ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушила п. 8.7.3/3/ ОСОБА_3 Дорожнього руху (а.с. 5).

Відповідачем-2 ___.01.2011 винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн. (а.с. 4).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Уповноваженою посадовою особою, що має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП є посадова особа органу внутрішніх справ (ст. 255 КУпАП). Згідно з ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, також покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Отже, адміністративне стягнення накладене на позивача правомочним органом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачі жодних доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП, і які б спростовували твердження позивача, суду не надали.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем-2 при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилалася ОСОБА_1

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні дав свої показання свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є колишнім чоловіком позивача і знаходився з нею в автомобілі, як пасажир. Він підтвердив факт дотримання позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху під час здійснення маневру.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи те, що при винесенні постанови від 08.01.2011 інспектор ДПС припустився порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, його дії є протиправними, а зазначена постанова підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають, оскільки адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення. Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється лише на спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 222, 251, 254, 255, 256, 268, 283, 289 КУпАП, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», статтями 2, 69-71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ВДАІ УМВС України у Волинській області старшого сержанта ОСОБА_2 протиправними.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення АС1 № 069384 від ___ січня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу скасувати.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 07 лютого 2011 року.

Головуючий