Справа № 2-а-3556/11
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2011-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3556/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2011 року м. Київ

Суддя Соломянського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до УПФ України в Соломянському районі міста Києва.

Свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом ІІ групи І категорії як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на отримання пенсії в розмірі не нижче 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідачем така пенсія йому нараховується в меншому розмірі. Вважає, що такі дії відповідача порушують його права.

Просить визнати дії відповідача протиправними, зобовязати провести перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі не менше 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 червня 2010 року по момент винесення рішення, зобовязати відповідача призначити йому довічно державну пенсію в розмірі не менше 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2011 року і виплачувати їх щомісячно в подальшому.

Управління пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва копію позовної заяви отримало 04 липня 2011 року. Будь-яких заперечень проти позову до суду не подало.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи І категорії із захворюванням, яке повязане з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року та особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, згідно ст. 49 Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах інвалідам ІІ групи 75 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів І категорії згідно ст. 54 Закону щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІI групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно підпунктів 12 та 15 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено у нових редакціях, і розмір додаткової пенсії для інвалідів ІІ групи був визначений в сумі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії по ІI групі інвалідності не менше 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року внесені до вказаних статей зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому з 22 травня 2008 року дія статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ була відновлена у попередніх редакціях.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка набрала чинності 22 травня 2008 року сума додаткової пенсії для інвалідів ІІ групи знову встановлена в розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії по II групі інвалідності не менше 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розмір пенсії позивача одночасно був врегульований по-різному і різними нормативними актами. За загальних умов у випадку правової колізії застосуванню підлягають норми нормативного акту, який є вищим за юридичною силою, тобто в даному випадку норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що після відновлення з 22 травня 2008 року дії статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахунок пенсії та додаткової пенсії Позивачу здійснюється в розмірах, передбачених Постановою КМ України № 530 .

Таким чином, у період, коли діють два однопредметні нормативно-правових акти, що по-різному регулюють встановлення розміру одноразової щорічної допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачем необґрунтовано застосовано той акт, що має нижчу юридичну силу Постанову КМ України № 530 від 28 травня 2005 року, а Закон України, який має вищу юридичну силу, відповідачем не застосовано, що є протиправним та таким , що порушує права позивача.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» він приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у пункті 1 статті 13 цього Закону.

У разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано доказів правомірності дій Управління щодо відмови в здійсненні позивачу відповідного перерахунку передбаченого саме статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на це, вимоги позивача про порушення прав при нарахуванні та виплаті пенсії є правомірними та обґрунтованими.

Зі змісту статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Частиною 3 цієї статті визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Разом з тим, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Позивач звернувся в суд 21 червня 2011 року та просить здійснити перерахунок та виплату йому державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії з 01 січня 2011 року.

За таких обставин, суд вважає за можливе зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2011 року по 15 липня 2011 року (день ухвалення постанови судом).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Між сторонами відсутній спір щодо права позивача на отримання підвищення основної та додаткової пенсії.

Вирішуючи питання про зобовязання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі дітям війни, суд не має права обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплату, певним часовим проміжком.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Постановою Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категорія громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27 грудня 2005 року № 1293, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва щодо перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії згідно статей 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 01 січня 2011 року по 15 липня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва вжити дій для перерахунку та виплатиОСОБА_1:

-державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком;

-щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком

з 01 січня 2011 року по 15 липня 2011 року з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за виключенням виплат ОСОБА_1 здійснених управлінням Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва у 2011 році.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва здійснити перерахунок належної до виплати ОСОБА_1:

-державної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не менше 8 (вісьми) мінімальних пенсій за віком;

-щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: