Справа № 2-а-737/10
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-737/10

20 грудня 2010 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії як "дитині війни", зобовязання нарахувати та виплатити надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни",

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі, в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, як "дитині війни", протиправними, зобовязати нарахувати та виплатити надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по час ухвалення судом рішення та продовжувати таку виплату надалі.

Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що належить до категорії громадян, на яких поширюються соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ст. 6 Закону України даного закону їй повинна виплачуватися щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак у 2007-2010 роках вона не виплачувалась. Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" п.12. ст.71, яким зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ч.2 ст. З Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в поданому суду запереченні позовні вимоги не визнав та зазначив, що Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі не заперечує фактів, викладених позивачем в позові відносно того, що ОСОБА_1 є "дитиною війни", і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" вправі отримувати підвищену пенсію. Однак фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і ст. 6 Закону викладено у іншій редакції. Відповідно до вказаних змін Управлінням ПФУ в Богородчанському районі виплачується з 01.01.2008 року надбавка до пенсії у розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Також зазначив, що діючим законодавством визначено поняття мінімального розміру пенсії за віком, як величини встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність лише у ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Частиною 3 цього Закону також встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для

визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тому вирішити питання.! повязані з підвищенням пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", на думку відповідача, є неможливим до внесення змін в законодавство. Така позиція підтверджується ухвалою Конституційного Суду України від 19.05.2009 року №27-у/2009. Крім того зазначив, що на позовні вимоги, заявлені позивачем, відповідно до п.5 ст. 99 КАС України поширюється місячний строк позовної давності. Просить у задоволені позовних вимог відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні їй відповідати.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку як пенсіонер в Управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та належить до категорії громадян, на яку поширюються соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційними зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", внесені відповідно до п.п. 2 п. 41 розділу 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими особам зі статусом "дитина війни" встановлено розмір підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тому діє норма, відповідно з якою такий розмір становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Позиція відповідача щодо неможливості застосування ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" для розрахунку надбавки, передбаченої ст.6 Закону Країни "Про соціальний захист дітей війни" є надуманою, оскільки іншого визначення мінімального розміру пенсії у законодавстві не дано.

Так, у відповідності до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 19 цього Закону встановлено, що виключно Законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; величина порогу індексації грошових доходів громадян; пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Позивачем пред'явлено позов про підвищення пенсії до належного відповідача - Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, на обліку в якому ОСОБА_1 перебуває як пенсіонер. Посилання представника управління ПФУ на недостатнє фінансування вказаних видатків з державного бюджету не може бути підставою для відмови у виплаті коштів цій категорії осіб. Органи Пенсійного Фонду України в такому випадку вправі самостійно ставити питання про виділенш

додаткових субвенцій з Державного бюджету на покриття понесених витрат.

Відповідачем - Управлінням Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі допущено порушення права позивача на отримання надбавки до пенсії в розмірі, визначеному Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

ОСОБА_1 надбавка до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком нарахована не була, тому позовні вимоги про її нарахування і виплату підлягають задоволенню в межах строку звернення до адміністративного суду. На переконання суду, дії управління ПФУ в Богородчанському районі, що виразилися у відмові в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі, що обчислюється з урахуванням мінімальної пенсії за віком є протиправними.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії, як "дитині війни", зобовязання проведення перерахунку та виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в частині вимог за періоди з 09 липня 2007 року по 29 травня 2010 року залишено без розгляду.

Позивач звернулася з позовом до суду 30 листопада 2010 року, тому перерахунку підлягає розмір надбавки до пенсії за період з 30 травня 2010 року.

На підставі ст. 8 Конституції України, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 99,183-2 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі, що обчислюється з урахуванням мінімальної пенсії за віком протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що обчислюється з урахуванням мінімальної пенсії за віком за період з 30 травня 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України, може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий