Справа № 2-а-2673/11
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2673/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2011 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Прокопчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

05 травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ГУПФ України в м. Києві.

Свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом ІІ групи І категорії як особа, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

04 квітня 2011 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок додаткової пенсії.

У перерахунку йому було відмовлено листом від 11 квітня 2011 року. Вважає, що ці дії відповідача порушують його права.

Просить визнати такі дії відповідача неправомірними, зобовязати здійснити обчислення та виплату додаткової пенсії в розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що у 2011 році норми Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофизастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 року. Постановою КМ України від 06 липня 2011 року встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами ІІ групи І категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи І категорії із захворюванням, яке повязане з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року та особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, згідно ст. 49 Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах інвалідам ІІ групи 75 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно підпунктів 12 та 15 пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28 грудня 2007 року, статті 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло викладено у нових редакціях, і розмір додаткової пенсії для інвалідів ІІ групи був визначений в сумі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії по ІI групі інвалідності не менше 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року внесені до вказаних статей зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому з 22 травня 2008 року дія статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ була відновлена у попередніх редакціях.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка набрала чинності 22 травня 2008 року сума додаткової пенсії для інвалідів ІІ групи знову встановлена в розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії по II групі інвалідності не менше 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розмір пенсії позивача одночасно був врегульований по-різному і різними нормативними актами. За загальних умов у випадку правової колізії застосуванню підлягають норми нормативного акту, який є вищим за юридичною силою, тобто в даному випадку норми Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Встановлено, що після відновлення з 22 травня 2008 року дії статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахунок пенсії та додаткової пенсії Позивачу здійснюється в розмірах, передбачених Постановою КМ України № 530.

Таким чином, у період, коли діють два однопредметні нормативно-правових акти, що по-різному регулюють встановлення розміру одноразової щорічної допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачем необґрунтовано застосовано той акт, що має нижчу юридичну силу Постанову КМ України № 530 від 28 травня 2005 року, а Закон України, який має вищу юридичну силу, відповідачем не застосовано, що є протиправним та таким , що порушує права позивача.

Відповідно до ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд Українивін приймає рішення щодо конституційності актів, зазначених у пункті 1 статті 13 цього Закону.

У разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано доказів правомірності дій Управління щодо відмови в здійсненні позивачу відповідного перерахунку передбаченого саме статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 11 лютого 2011 року.

З огляду на це, вимоги позивача про порушення прав при нарахуванні та виплаті додаткової пенсії є правомірними та обґрунтованими.

Зі змісту статей 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивипливає, що під час визначення пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною першою ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Частиною 3 цієї статті визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Разом з тим, наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Позивач звернувся в суд 04 травня 2011 року.

За таких обставин, суд вважає за можливе зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 04 травня 2011 року.

Пунктом 7 частини І Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікдоповнено п. 4 Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, згідно якого у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Такі норми не визнані неконституційними в установленому порядку, тому для розвязання спорів зазначеної категорії застосуванню підлягає норма, яка прийнята пізніше Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік.

23 липня набрала чинності Постанова Кабінету міністрів України Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетувід 06 липня 2011 року № 745. Розмір нарахованих відповідачем позивачу виплат цій постанові не суперечить, тому перерахунок має бути здійснений по 22 липня 2011 року.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 49, 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України, Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Постановою Кабінету Міністрів України Про збільшення розмірів пенсії деяким категорія громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 27 грудня 2005 року № 1293, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, Постановою Кабінету міністрів України від 06 липня 2011 року № 745, статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вжити дій для перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком з 04 травня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за виключенням виплат ОСОБА_1 здійснених Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві в цей період.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: