Справа № 2-а-1293/10
Суддя: Хорошун О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1293/10
№ пров. 2-а-1293/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.11.2010 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Бурлака О.В. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Канів про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання провести перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Канів відносно відмови виплати пенсії у відповідно до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язати управління Пенсійного фонду України м.Канів здійснити перерахунок та доплату до пенсії з 18.10.2007 р. по даний час і в подальшому виплачувати відповідно до ст.ст. 39,50,54,67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі мінімальної заробітної плати, 10 мінімальних пенсій за віком, та 100 % мінімальної пенсії за віком яка визначається на момент виплати пенсії і виплатити її та проводити нарахування та виплату пенсії в цих розмірах в подальшому.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має статус особи, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інвалідом 3 групи, який постійно проживає в зоні радіоактивного забруднення, а тому має право на пільги, передбачені цим Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зокрема, посилаючись на ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на 10 мінімальних пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону № 796-ХІІ 100% мінімальної пенсії за віком, та ст.39 цього Закону у розмірі мінімальної заробітної плати. Позивач також вказав, що дії відповідача щодо невиплати доплати до пенсії є протиправними та грубо порушують його законні права.

16.11.2010р. винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав, та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

На адресу суду від представника відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Канів Черкаської області надійшло заперечення, управління Пенсійного фонду України в м. Канів діяло в межах законодавства та не допускало порушень по питанню виплати доплати працюючим пенсіонерам за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, яка передбачена Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року та постановою КМУ від 26.07.1996 р. № 863. Крім цього, пояснив, що даний вид доплат проводиться в межах видатків, які виділені Головним управлінням. Управління Пенсійного фонду України на місцях, виконують лише делеговані повноваження з питань соціального захисту і до їх компетенції не входить прийняття рішень по визначенню розмірів доплат і компенсацій. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Вважаю, що в порядку ст. 183-2 ч.4 КАС України справу слід розглянути без виклику сторін в порядку скороченого провадження.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 р. № 107-УІ, «Про державний бюджет України на 2009рік» № 835-УІ від 26.12.08р., Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р., Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.03. Статтею 70 Закону України «Про державний бюджет України на 201 Орік».

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з неналежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначає, якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до Закону України № 231-У від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» який набрав чинності з 31.10.2006 року, визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки згідно ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 вищевказаного Закону передбачає, правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорії 1.2.3.4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами першої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особами, віднесеним до категорії 1, зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1.

Частиною 3 статті 54 вказаного закону передбачено, що обчислення та призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання (у спірних відносинах має місце захворювання) внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у якому призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4.

Відповідно до п.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія по інвалідності І групи в усіх випадках не повинна бути нижчою десяти мінімальних пенсій за віком. Положення зазначеної норми співпадають з приписами пункту 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з настанням інвалідності або втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою КМУ від 30 жовтня і997 року № 523 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХИ пенсії непрацюючим пенсіонерам, .які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищуються на одну мінімальну заробітну плату, і відповідно до ч.7 ст.48 даного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09лилня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені розміри пенсії по інвалідності залежно від групи інвалідності.

Згідно ч.З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», - у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, у тому числі віднесеним до категорії 1. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, копією посвідчення серія А № 105481 С (а.с.6), що позивач є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 1 категорії, та є інвалідом І групи безстроково внаслідок захворювання повязаного з проживанням в зоні відчуження ЧАЕС.

Крім цього, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку УПФ в м.Канів як пенсіонер та отримує пенсію за віком з 05.09.1995р. (а.с.7), не працює, та не являється приватним підприємцем, звернувся до відповідного управління з заявою про перерахунок пенсії.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», дію ст. 39,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, а тому на підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії у часі немає.

Згідно п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, ст.39,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнано неконституційним.

п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни, у тому числі,до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», та встановлено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, для інвалідів 1 групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України перерахунок пенсії з урахуванням ст.39,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу не проводився.

У 2009 році та у 2010 році дія ст. 39.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не призупинялася, а застосування відповідачем положень Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Таким чином, з 09.07.2007 року була відновлена дія норм ст. ст. 39,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якою особам постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі, для інвалідів І групи - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, а ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, для інвалідів І групи - 10 мінімальних пенсій за віком, і відповідно до ст..39 цього Закону доплата до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто, посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не може бути прийняте до уваги, оскільки у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 1,3, 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції суб'єкта владних повноважень, покладені на нього законом та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд вважає необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Каневі здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії для інвалідів І групи - 100 відсотків мінімальної пенсії та мінімальної зарплати з 22.05.2008 року по даний час.

В частині здійснення перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст..54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слід відмовити, оскільки позивач перебуває на іншому виді пенсії.

Що стосується періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, то суд приходить до наступного.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 39,50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.З ч.ч. 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача щодо здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії строки позовної давності не поширюються та шестимісячний строк звернення до адміністративного суду не застосовується.

Також суд звертає увагу і на те, що у даних спірних правовідносинах йдеться мова про отримання грошових коштів, призначених позивачу, як постраждалому від наслідків аварії на ЧАЕС та за шкоду, заподіяну його здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду - захист майнових прав позивача не може обмежуватися шестимісячним строком позовної давності.

Частиною 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ураховуючи наведене та спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобов'язати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, ст.ст. 39,50,54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186 КАС України, суд ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Канів про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання провести перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»-

задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Канів Черкаської області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та додаткової пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст.39,50,54,67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Канів Черкаської області перерахувати ОСОБА_1 додаткову пенсію відповідно до ст.ст.39,50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. по З1,12.2008р. з 01.01.2009р. по 31,12.2009р. з 01.01,2010р. по даний час, за виключенням отриманих раніше коштів;

доплату до пенсії у відповідності до ст.ст. 39,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. з 01.01.2010р. по даний час, за виключенням отриманих раніше коштів. Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга полається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий О.В. Хорошун