Справа № 2-а-505/11
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-505/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І. розглянувши в порядку письмового провадження в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій управління Пенсійного фонду України в м. Рівне протиправними та спонукання до виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві вказується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання яке повязане з виконанням обовязку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач звернувся до відповідача із заявою повідомити причину, з якої йому не призначений належний розмір пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(далі в рішенні Закон). На свою заяву від 03.11.2010 року отримав письмову відповідь від 16.11.2010 року за № 558/11, в якій зазначено, що відповідач перевів його на отримання пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і вона була призначена та виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків, згідно з положенням Закону, виходячи з розміру 19,91 грн. Своє рішення відповідач обґрунтував дією постанови КМУ № 1 від 3 січня 2002 року, постанови КМУ № 894 від 13 липня 2004 року, постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 року. Вважає таке рішення протиправним, таким, що суперечить ст. 46 Конституції України, ст. 28, ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону та просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася однак надала суду письмове заперечення в якому вказує, що статтею 54 цього Закону (у редакції чинній до 01 січня 2008 року) передбачалося, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по ІІ групі інвалідності не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам ІІ групи, віднесеним до першої категорії, відповідно до ст. 50 цього Закону встановлюються в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. № 1 розрахунок пенсій, призначених згідно із ч. 4 ст. 54 Закону та розрахунок додаткової пенсії, передбаченої цим Закону, провадився виходячи з розміру 19,91 грн.

З 01.01.2008 року п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесено зміни до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам другої групи, віднесеним до першої категорії встановлюється розміром 15 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а мінімальний розмір пенсії інвалідам другої групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках, щодо яких установлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - в розмірі 140 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Оскільки до цього часу не приведені у відповідність вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»у звязку із визнанням їх неконституційними, та відсутністю нормативного акту про відновлення дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у редакції, чинній до внесення змін, то порядок обчислення розміру пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, особам, що мають прав на такі пенсії згідно із Законом, залишився неврегульованим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»передбачено, що з 01.07.2008 року мінімальний розмір пенсії для інвалідів ІІ групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 1987-1990 роках, щодо яких установлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, повинен становити не менше ніж 820 грн.

Органи Пенсійного фонду в своїй діяльності керуються законами України, постановами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно із зазначеними документами, здійснюються призначення та перерахунок пенсій.

Відповідно до ст. 54 Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону, розміри пенсій по інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

- по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

- по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

- по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»визначено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону, проводився, виходячи з розміру 19,91 грн.

Просить в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в 03.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просить повідомити причину, з якої йому не призначений належний розмір пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На свою заяву від 03.11.2010 року отримав письмову відповідь від 16.11.2010 року за № 558/11, в якій зазначено, що відповідач перевів його на отримання пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і вона була призначена та виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків, згідно з положенням Закону, виходячи з розміру 19,91 грн. Своє рішення відповідач обґрунтував дією постанови КМУ № 1 від 3 січня 2002 року, постанови КМУ № 894 від 13 липня 2004 року, постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 року. В цьому ж листі вказано, що визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише с. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», частиною першою та третьою якої встановлено, що розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність при наявності у чоловіків 25 а у жінок 20 років страхового стажу й мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених чим законом. Вважають, що немає підстав застосовувати вказаний мінімальний розмір пенсії при обчисленні пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 54 цього Закону (у редакції чинній до 01 січня 2008 року) передбачалося, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по ІІ групі інвалідності не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю інвалідам ІІ групи, віднесеним до першої категорії, відповідно до ст. 50 цього Закону встановлюються в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пенсія ОСОБА_1 по інвалідності другої групи від захворювання, повязаного з виконанням обовязку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, нарахована і виплачується відповідно до чинного законодавства. Немає підстав застосовувати означений мінімальний розмір пенсії за віком при обчислені пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу УПФ в м. Рівне провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

При розрахунку державної допомоги та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законі про Державний бюджет України від 30 травня 197 року № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону.

Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінету Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей Закону, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону № 1058-ІV, на думку суду, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Враховуючи наведене, суд вважає, для захисту та відновлення порушеного права позивача у частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з дня звернення 3 листопада 2010 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними рішення та дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови в перерахунку пенсії та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне зробити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум в розмірі восьми (8) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та додаткової пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з дня звернення з 03 листопада 2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Сидорук Є. І.