Справа № 443/1339/15-а
Суддя: Сидорак Б. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 443/1339/15-а Провадження № 2-а/443/43/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області та старшого інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Жидачівського району у Львівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ПС2 №416325 від 30 липня 2015 року, посилаючись на те, що 30 липня 2015 року інспектором ВДАІ з обслуговування Жидачівського району у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову ПС2 №416325 у справі про адміністративне правопорушення, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки він був зупинений відповідачем без передбачених законом підстав, при цьому останній протримав його безпідставно протягом 5-ти годин та незважаючи на те, що у нього були реєстраційний документ на автомобіль та посвідчення водія, склав відносно нього протокол та виніс на його підставі оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив постанову скасувати, пояснивши, що дійсно 30.07.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. керував автомобілем на автодорозі у м.Жидачеві по вул. Гніздичівській, де його було зупинено відповідачем та при цьому він посилаючись на п.21-1 ст.11 Закону України "Про міліцію" попросив назвати причину зупинки транспортного засобу, однак відповідач відмовився це зробити та намагався відчинити двері автомобіля, яким він керував та попросив його вийти із автомобіля. Дії та слова відповідача свідчили, що позивача затримано, однак відповідного протоколу працівниками міліції на місці складено не було. Згодом відносно нього відповідачем було складено протокол та винесена оскаржувана постанова, однак їхні копії йому вручено не було, а лише відповідачем було зачитано йому їхній зміст. Рестраційне посвідчення на автомобіль та посвідчення водія у нього були і їх бачив відповідач, однак незважаючи на це склав відносно нього протокол та виніс постанову. Ним з автомобіля проводилась відеозйомка мобільним телефоном, яку позивач долучив до справи.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення (пояснення) на позов суть яких полягає в ому , що дійсно 30.07.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. спільно із працівниками ВДАІ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підчас несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху та при проведенні ряду операцій у м.Жидачеві по вул.Гніздичівській ним було зупинено автобіль марки "Субару Імпреза" під керуванням позивача ОСОБА_1. Після зупинки транспортного засобу, він підійшовши до водія представився та пояснив причину зупинки транспортного засобу, пред"явив на його вимогу службове посвідчення та попросив пред"явити посвідчення водія відповідної категорії та рестраційні документи на автомобіль, однак відповідач відмовився виконати вказану вимогу. У подальшому на його неодноразові законні вимоги пред"явити відповідні документи, позивач тільки сперечався із ним, демонструючи відповідні документи, однак не дав можливості ознайомитись із ними. Після цього ним було викликано із Жидачівського райвідділу міліції опергрупу. По прибутті опергрупи, позивач продовжував відмовлятись виконати вимогу пред"явити реєстраційний документ на автомобіль та посвідчення водія, пояснюючи, що вказана вимога є незаконною. У подальшому в присутності двох понятих відносно позивача було складено протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, який йому було зачитано, однак позивач підписувати його та надати пояснення категорично відмовився. На підставі вказаного протоколу ним була винесена оскаржувана постанову. При цьому працівником ВДАІ ОСОБА_4 на мобільний телефон здійснювалась відеозйомка вказаних подій та просив в якості доказу дослідити в судовому засіданні копію відеофіксації правопорушення. За вказаних обставин вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, а також вивчивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Інспектором ВДАІ з обслуговування Жидачівського району ГУМВСУ у Львівській області, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 30 липня 2015 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №416325 відносно позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн..

Як вбачається із вказаної постанови позивач 30 липня 2015 року о 15 год. 40 год. у м.Жидачеві по вул. Гніздичівська, керуючи автомобілем " Субару Імпреза", реєстраційний номер НОМЕР_1 не пред"явив для перевірки посвідчення водія вказаної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

На відеозаписах, який судом долучені, як докази, зафіксовано як позивач ОСОБА_1 на пропозицію відповідача надати посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб, відмовився це зробити, мотивуючи відмову тим, що вимоги працівника ДАІ не є законними.

Судом встановлено, що дійсно 30 липня 2015 року позивач керував транспортним засобом та вимогу працівника ДАІ пред"явити посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, відмовився це зробити.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена карта"), та при цьому таке правопорушення тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини скоєння адміністративного правопорушення встановлюються органом (посадовою особою), який розглядає справу на підставі наявних доказів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином висновок органу (посадової особи), який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, про наявність чи відсутність адміністративного правопорушення має бути наслідком дослідження доказів по справі.

Факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 підтверджується його свідченнями, наданими в судовому засіданні про те, що після вимоги інспектора ВДАІ представити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, він відмовився це зробити, оскільки назвав таку вимогу незаконною, та відеозйомками, які переглянуто в судовому засіданні, здійснені самим позивачем та інспектором ВДАІ ОСОБА_4, з яких чітко видно, що позивач відмовився надати для перевірки відповідні документи працівнику ВДАІ на його вимогу.

Згідно із п.2.1 а), п.2.4 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також - передати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Позивач ОСОБА_1 не звертався в адміністративному порядку щодо оскарження дій відповідача та правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення; протиправності дій інспектора ДПС (відповідача) в судовому засіданні не встановлено.

Згідно п. 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом МВС України №111 від 27.03.2009 року, працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.3 ст 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідачем накладено стягнення в розмірі 850 грн., що свідчить про накладення стягнення в межах санкції статті ч.1 ст.126 КУпАП та з врахуванням положень ст.283 КупАП, встановлених обставин справи та особи порушника, в порядку КАС України, суд не вправі пом'якшувати адміністративне покарання.

Позивачем не надано доказів, які спростовують обставини, встановлені при складанні протоколу та винесенні постанови. Твердження позивача про невиконання відповідачем вимог п.2.14 г) ПДР, згідно якого водій має право знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище та посаду, спростовані у судовому засіданні показаннями свідків - в.о. начальника відділення ДАІ з обслуговування Жидачівського району ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 та слідчого Костіва Т.В., що виїжджали на виклик.

В зв'язку з цим суд дійшов висновку про те, що позивача обгрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення норм п.2.4 а) ПДР України та ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення необхідно відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,17,18,70,71,79,86,94,158,160-163,167 КАС України, ст.ст.22,33,251,284,287-293 КУпАП,суд,-

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області та старшого інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Жидачівського району у Львівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жидачівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22.09.2015 року.

Головуючий-суддя _______________________

17 вересня 2015 року