Справа № 2-а-1088/11
Суддя: Стратович О. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1088/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Стратович О.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду (УПФ) України в Олевському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення недосплаченої надбавки до пенсії та зобовязання виплачувати надбавку до пенсії у подальшому в повному розмірі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати йому надбавки до пенсії як дитині війни не у відповідності із ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", стягнення з відповідача коштів в розмірі 1329 грн., зобовязання відповідача провести перерахунок та виплачувати у подальшому з 11 квітня 2011 року позивачу зазначену надбавку як дитині війни відповідно до положень ст. 6 зазначеного Закону.

Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що їй відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" повинна виплачуватись щомісячна надбавка до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак, у 2010-2011 роках зазначена допомога виплачувалась позивачці в неповному розмірі.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача УПФ України в Олевському районі в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, не повідомив про причини неявки, тому справа розглядається без його участі.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є дитиною війни, що підтверджується копією паспорта позивачки, листом відповідача.

Позивачка зверталася до управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області з проханням провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитини війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, однак відповідачем їй було відмовлено та зазначено, що пенсія призначена і виплачується правильно у відповідності до діючого законодавства про пенсійне забезпечення і підвищити її розмір немає підстав.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 1 13 Конституції України).

В даному випадку Закон України Про соціальний захист дітей війни визначає порядок і розміри надбавки.

Виплата надбавки в менших розмірах, є неправомірними, оскільки суперечить базовим положенням Конституції України про статус закону України як акта вищої юридичної сили в системі нормативно-правових актів держави та самому Закону, який регулює зазначені відносини.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової владизазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх

утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України Про соціальний захист дітей війнита не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Також відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року № 1261 та з урахуванням Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 року № 8-2 , саме зазначений відповідач забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже є відповідачем у справах щодо здійснення виплат надбавки до пенсії особам, які підпадають під дію Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином відповідач неправомірно обмежував позивачку у її праві на отримання надбавки в розмірі, зазначеному в ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, чим порушив її право на соціальний захист .

Як вбачається з адміністративного позову, позивачка просить про захист своїх прав на отримання надбавки як особа, яка є дитиною війни.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, слід керуватися тим, що відповідно до положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни зазначена надбавка призначається і виплачується органами пенсійного фонду.

З огляду на те, що спеціальним Законом, який встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки дітей війни, функції щодо призначення та виплати відповідної надбавки віднесено до компетенції органів пенсійного фонду, тому суд не уповноважений здійснювати розрахунки сум зазначеної надбавки, а також стягувати вказані суми.

Також ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи зазначене, вважаю за необхідне вийти за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивачки та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачці надбавку до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни починаючи з 11 жовтня 2010 року по 11 квітня 2011 року, оскільки позивачка звернулася з позовом до суду за захистом порушених прав стосовно отримання нею зазначеної надбавки 11 квітня 2011 року, що стверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 8, 22 Конституції України, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 10, 11, 71, 86, 99, 159, 162, 163, 167, 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення недосплаченої надбавки до пенсії та зобовязання виплачувати надбавку до пенсії у подальшому в повному розмірі - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни не у відповідності із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недовиплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 11 жовтня 2010 року по 11 квітня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області провести нарахування та виплату у подальшому ОСОБА_2 недовиплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 11 квітня 2011 року.

Управління Пенсійного Фонду України в Олевському районі Житомирської області звільнити від сплати державного мита на підставі п. 34 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито.

ОСОБА_1 звільнити від сплати державного мита на підставі п.18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3