Справа № 2-а-2225/10
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 грудня 2010 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Гордійчука В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій відповідача неправомірними, про зобовязання його провести перерахунок і виплату державної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

У поданій до суду 22 грудня 2010 року позовній заяві позивач зазначає, що він є інвалідом 11 групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та постраждалим 1 категорії від такої аварії.

Відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону), йому повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в таких розмірах пенсій йому не виплачував і не виплачує, зробити їх перерахунок в сторону збільшення та виплату відмовляється.

Просить суд дії відповідача визнати неправомірними, зобовязати його здійснити нарахування та виплату державної пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.ст.50, 54 Закону за період з 22 червня 2010 року по день постановлення судового рішення.

31 грудня 2010 року відповідачем подано до суду письмове заперечення, де зазначено, що інвалідам 11 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи основна державна та додаткова пенсії виплачуються в розмірах, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.08 р. №530 та від 16.07.08 р. №654, якими встановлено розрахункові величини для обчислення розміру таких виплат.

Згідно п.6 постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по 11 групі інвалідності, не може бути нижче 580 грн., а щомісячна додаткова пенсія згідно п.4 цієї Постанови встановлена інвалідам такої групи у розмірі 20 % прожиткового мінімуму.

Відповідно до п.п.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», починаючи з 01 липня того ж року пенсії в інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою інвалідів 11 групи, не повинні бути нижчими 655 грн.

Вважає, що відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком, визначений цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим нормативно-правовим актом.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення п.28 Розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким передбачалося внесення змін до Закону. Однак рішення про відновлення дії згаданого Закону у редакції, чинній до внесення змін до нього, Верховною Радою України не приймалось.

Зазначає, що Управління не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України та не наділено правом приймати законодавчі акти загальнодержавного значення.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Позов підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з довідки Волинської обласної МСЕК, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.1, 4), ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС ( категорія 1 ) та з 30 березня 2009 року довічно - інвалідом 11-ої групи захворювання, повязаного з наслідками такої аварії.

У відповідності до ст.6 Закону України „Про пенсійне забезпечення особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Довідкою відповідача, його запереченням та відмовою стверджено, що позивач з 01 червня 2010 року по даний час отримує пенсію по віку, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні його позову в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, згідно ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слід відмовити.

Крім отримуваної пенсії за віком позивач відповідно до ст.49 Закону має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону, особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі інвалідам 11 групи 75 %.

Розміри додаткової пенсії по інвалідності зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.12, п.п.15 п.28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення.

Відповідач згідно його довідки, поданого письмового заперечення та відмови виплачує позивачу щомісячну додаткову пенсію з 22 червня 2010 року по даний час в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», що є значно меншим.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розміру пенсії застосуванню підлягають ст.50 Закону, а не згадана постанова, оскільки остання істотно звужує обсяг раніше встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» від 30 квітня 2010 р. № 2154-VI передбачено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 квітня 2010 року 706 грн., з 01 липня 2010 року 709 грн., з 01 жовтня 723 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону, в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Виходячи з наведеного суд доходить висновку, що відповідач зобовязаний здійснити перерахунок позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за період в межах шестимісячного строку звернення до суду, а саме з 22 червня по 22 грудня 2010 року, відповідно до вимог його ч.1 ст. 50 із застосуванням ст. 28 ч.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» та ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» і цей перерахунок має бути здійснений за згадані періоди з врахуванням виплачених йому сум.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії в такому розмірі є неправомірними.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Частково задовольняючи позовні вимоги суд судового збору з відповідача не стягує, оскільки Пенсійний фонд України, його установи та організації від такої сплати звільнені на підставі п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.ст. 49, 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі щодо невиплати ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії І, інваліду 11 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 червня по 22 грудня 2010 року відповідно до положень ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як особі 1 категорії, інваліду 11 групи захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 червня по 22 грудня 2010 року відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг, копії яких одночасно надсилаються особами, які їх подають, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий-підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду ОСОБА_2