Справа № 2-а-178/2010
Суддя: Нейло І. М.
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а- 178/2010 р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2010 року

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Нейло І.М.

при секретарі Калугіной А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності ОСОБА_2 Пенсійного фонду України та стягнення щомісячної доплати до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позову позивач вказав, що він віднесений до категорії дітей війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (№ 2195-IV), який набрав чинності с 01.01.2006р., має право отримувати доплату до пенсії щомісячно в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком. Ніяких доплат до пенсії відповідач - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області не нараховував і не виплачував. Позивач просив поновити процесуальний строк звернення до суду, визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України щодо не нарахування та недоплати до пенсії щомісячно в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006. по 31.12.2008

Позивач в судове засідання зявився. В судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних вимог і просив зобов'язати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зробити нарахування до пенсії, як «дитині війни» з 01.01.2006 р. по 31.12.2009р. в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в іншій частині позову позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, дату за час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі його представника.

На адресу суду надійшли заперечення проти позову, у яких відповідач посилається на те. Що статтею 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст.5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01.01.06р., а статтею 6 - протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ради України з питань бюджету. Зазначені статті не були визнані неконституційними у встановленому законом порядку, у 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік зупинено, дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з 01.01.2007р. було встановлено підвищення до пенсії тільки тим особам - дітям війни, які мали інвалідність і не отримували підвищення до пенсії згідно ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Надбавка дітям війни складала 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни і виплачувалось зазначеним особам з 01.01.07р. у розмірі 19 грн., з 01.04.07р. - 20,30 грн., з 01.10.07р. - 20,55 грн.

Відповідач у запереченні на позовну заяву зазначив, що ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» видатки на підвищення дітям війни не передбачено, до і після рішення Конституційного суду України вище наведене підвищення не виплачувалось.

Згідно до п. 5 ст. 18 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом.

Законодавчим органом не прийнято жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог Закону, не визначено на законодавчому рівні які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Для врегулювання ситуації, 28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до п.8 якої встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня - 48,10 гривні, з 1 липня - 48,20 та з 1 жовтня - 49,80 гривні

Статтею 54 Закону України від 26.12.2008 року № 835 "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлено, що "розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами на нормативно правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідач вказує, що підвищення дітям війни виплачуються органами Пенсійного фонду відповідно до чинного на певний час законодавства.

У запереченнях проти позову відповідач наполягає на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має правовий статус «дитина війни», що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням (а. с.6).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV "Про Державний бюджет України на 2006 рік». Зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування, а тому у позивачки не було права на отримання зазначеної в позові доплати до пенсії в 2006 році, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу - у вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп /2007 положення статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції.

Таким чином, за період з 1 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року, за який заявлено позовні вимоги, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, були чинними лише з 9 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та абзацу першого частини 1 статті 28 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2007 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня 410,06 грн., з 1 жовтня 415,11 грн.

Тобто, за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року позивач мав право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду та не навела поважних причин його пропуску.

Суд вважає, що позивач пропустив строк звернення із адміністративним позовом до суду із-за незнання діючого законодавства, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як відповідно до ст. 57 Конституції України всі законодавчі акти, які стосуються прав та обов'язків громадян обов'язково піддягають оприлюдненню.

У зв'язку з тим. що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2007 рік, а відповідач наполягає на застосування вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу - у вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

Відмовляючи в задоволені позову з підстав пропуску річного строку звернення до суду, суд зауважує, що в даному випадку не підлягають застосуванню вимоги статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом падання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 цього Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей війни, яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватись як пенсія або її складова частина. Тобто, йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної підтримки.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та «Про внесення змін до деяких законодавчій актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Тобто, за період з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року позивач мав право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду та не навів поважних причин його пропуску.

Суд вважає, що позивач пропустив строк звернення із адміністративним позовом до суду із-за незнання діючого законодавства, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як відповідно до ст. 57 Конституції України всі законодавчі акти, які стосуються прав та обов'язків громадян обов'язково піддягають оприлюдненню.

У зв'язку з тим, що позов подано позивачем 08.12.2009 пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 по 07.12.2008 року, а відповідач наполягає на застосування вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу - у вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 07.12.2008 року.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Краматорську здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитини війни» у 2008 році підлягає задоволенню лише з 08 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 07.12.2008 року по 31.12.2008 року відповідач повинен до нарахувати позивачу 73,89 грн. (498 грн. х 30%-49.8 грн./ 31днів х 23 днів).

Таким чином, за заявлений період суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 08.12.2008 року до 31.12.2008 року.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Проте, на виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Розмір підвищення до пенсії з 1 січня 2009 року цією постановою не визначений та змін стосовно цього питання у 2009 році в вищезазначену постанову не вносилося.

Таким чином, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2009 року по дійсний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.»

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що наявні підстави для зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2009 року з урахуванням фактично здійснених виплат до 31.12.2009.

Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2009 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2009 року по 07.12.2009 року відповідач повинен до нарахувати позивачу 1195,2 грн. (498 грн. х 30%-49.8 грн./ х 12 міс.)

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати по цивільній справі у розмірі 3,40 грн. віднести за рахунок місцевого бюджету м. Краматорська Донецької області.

Керуючись ст.ст. 2. 11, 17, 18, 87, 94, 99, 100, 158-163 КАС України.

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у м. Краматорську про визнання неправомірною бездіяльності ОСОБА_2 Пенсійного фонду України та стягнення щомісячної доплати до пенсії задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат, як дитині війни за період з 08 грудня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Судові витрати - судовий збір у розмірі 3,40 грн. віднести за рахунок місцевого бюджету м. Краматорська Донецької області.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд протягом 10 днів із дня його проголошення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя