Справа № 2-а-536/2010
Суддя: Гольша О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вільшанський районний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-536/2010 рік

17 грудня 2010 року

Вільшанський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Гольша О.А. при секретарі Семергій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Вільшанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Шепетівського взводу ДПС ДАІ Хмельницької області про поновлення строку на оскарження постанови, визнання протиправним дій інспектора ДПС та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про поновлення строку на оскарження постанови, визнання протиправним дій інспектора ДПС та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 15 вересня 2010 року відносно нього відповідачем було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ № 163967 за ч.1 ст.122 КпАП України, а саме за перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті. Із зазначеною постановою він не погодився, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є незаконною.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, суду пояснив, що 15 вересня 2010 року власним автомобілем рухався в с. Білогородна Ізяславського району Хмельницької області, де був зупинений інспектором ДПС Шепетівського взводу ДПС ДАІ Хмельницької області прапорщиком міліції ОСОБА_2, який звинуватив його у перевищенні встановленої швидкості руху в населеному пункті та повідомив його про те, що він рухався зі швидкістю 89 км./год.. З вказаним порушенням позивач не погодився, оскільки правил дорожнього руху не порушував і швидкість руху не перевищував, якому автомобілю належала швидкість невідомо. Ніяких документів, які б стосувалися державної повірки приладу для вимірювання швидкості руху, на його прохання інспектор не надав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що 15 вересня 2010 року інспектор ДПС ДАІ Шепетівського взводу ДПС прапорщик міліції склав постанову, якою притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн..

Позивачу ставиться в провину те, що він 15 вересня 2010 року керуючи власним автомобілем перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, рухався зі швидкістю 89 км./год. (а.с.2)..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії відповідача є протиправними, а складена ним постанова серії ВХ №163967 від 15.09.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення штрафу в розмірі 255 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення, а також змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази щодо порушення позивачем правил дорожнього руху, відсутнє пояснення порушника.

Відповідно положень ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вищезазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб»єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, суб»єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містять.

При таких обставинах суб»єкт владних повноважень зобов»язаний був зібрати докази правопорушення (наприклад зазначити в протоколі очевидців правопорушення), але цього не було зроблено, а згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішення суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у зв»язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню і провадження в справі про адміністративне правопорушення

підлягає закриттю в зв»язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки адміністративного правопорушення не було, не було пред'явлено жодного доказу, правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає чинне законодавство, і за таких обставин відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1.

Таким чином, при винесенні постанови від 15 вересня 2010 року інспектором ДПС порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач без поважних причин в судове засідання двічі не з'явився та не доказав правомірність прийнятого рішення, а в матеріалах справи докази вини позивача відсутні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів правомірності винесеної постанови.

Таким чином, суд, дослідивши всі надані позивачем матеріали справи, та вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що зазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог ст. ст. 14і, 33, 254 -255, 258, 268, 278 - 280 КпАП України і, відповідно до ч.З ст. 2, ст. 162 КАС України є протиправною та підлягає скасуванню, як така, що винесена не на підставі і не у порядку, що передбачені законом, а також необгрунтовано, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У ч.2 ст.100 КАС України зазначено, що якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 254, 256, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 11,71, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВХ № 163967 від 15 вересня 2010 року.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС Шепетівського взводу ДПС ДАІ Хмельницької області у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Постанову серії ВХ №163967 від 15.09.2010 року, складену інспектором ДПС Шепетівського взводу ДПС ДАІ Хмельницької області прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя