Справа № 2-а-753/10
Суддя: Семенова О. С.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великописарівський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-753 / 10 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2010 року суддя В-Писарівського районного суду Сумської області Семенова О.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районні Сумської області про визнання бездіяльності державного органу протиправною , зобовязання нарахування та виплати щомісячних державних соціальних виплат відповідно до ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» щомісячно має право на отримання соціальної грошової допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на вказані обставини, позивач указує, що всупереч ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», управління Пенсійного Фонду України у В-Писарівському районі / далі УПФ/ протягом 2009 року виплачує доплату до пенсії у розмірі 49, 80 грн., перерахунок пенсії здійснювати відмовляється. Вважає, що відповідач повинен зробити перерахунок за період з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2010 року , ці кошти прохає нарахувати та виплатити на його користь у розмірі 1 240, 20 грн., крім того зробити перерахунок за 2010 рік.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про слухання справи в його відсутність, однак надав до справи письмове заперечення, в якому зазначено, що дійсно дітям війни пенсії мають підвищуватися на 30% мінімальної пенсії за віком, проте відповідно до ст. 7 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», який передбачає механізм цих виплат, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Дані виплати проводяться відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 22.05.2008 р. за № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет», Крім того, зауважує, посилаючись на Ухвалу Конституційного Суду України від 19.05.2009 р., що механізм проведення донарахувань дітям війни не встановлений у законодавчому порядку, а ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на дані правовідносини не поширюється.

Суддя розглядає справу в порядку письмового провадження одноособово відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, суд вважає, що позовні вимоги

підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням / а. с. 4/.

Відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно довідки управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі позивач протягом 2009 року отримував надбавку до пенсії у розмірі 49, 80 грн. / а. с. 5/.

Відповідно до ст. 7 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим ОСОБА_2, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Відповідно до п.12 ст. 71 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9.07.2007 року визнані неконституційним зупинення або обмеження пільг, компенсацій, як це відбулося відповідно до п. 12 ст. 71 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до п. 41 розділу 2 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якої дітям війни / крім тих, на яких поширюється дія ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»/ до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни ,- 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дане підвищення у вищенаведеному розмірі позивачу виплачується щомісячно, починаючи із січня 2008 року .

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року було визнано неконституційними вищенаведені положення ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, правові акти або іх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Що стосується вимог позивача щодо виплати надбавки до пенсії, починаючи з 01.01.2009 року, то відповідно до ст.. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» / у редакції від 18.11.2004 р., яка чинна у 2009 році/, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Нормами ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет на 2009 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» та крім того, ст. 54 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних та демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Розмір державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюється відповідними законами України, цим ОСОБА_2 та нормативно-правовими актами Кабінету міністрів України.

Таким чином, судом встановлено, що всупереч вимогам ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 22 Конституції України , соціальна грошова допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, позивачу не виплачувалася.

Нормами ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет на 2010 рік» теж не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», а ст. 52 ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет на 2010 рік» встановлено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2010 р у розмірі 695 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року 709 грн., з 01.10.2010 року 723 грн., з 01.12.2010 року 734 грн. Тому відповідач повинен з 01.01.2010 року проводити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 8 Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. ОСОБА_2 та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй / ст. 8/.

Згідно ч. 2 ст. 3 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» державні гарантії, встановлені дітям війни не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Заперечення відповідача про те, що рішенням Конституційного Суду України визнані неконституційними ті положення ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», які вже були виконані відповідачем до винесення рішення Конституційним судом , суд не можу прийняти до уваги, оскільки у першу чергу відповідач повинен був керуватися при нарахуванні та виплаті соціальної грошової допомоги позивачу ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» та Конституцією України.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неврегульованість питання щодо механізму виплати пенсії відповідно до ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» з наступних підстав.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту , який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що можливо прийняти до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного ОСОБА_2, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацем першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституцією України та зазначеного нормою ОСОБА_2.

Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймається районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на управління Пенсійного фонду України у В-Писарівському районі Сумської області, за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Тому з відповідача необхідно стягнути сплачене позивачем державне мито у розмірі 3, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст. 3, 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни», ОСОБА_2 України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 6-14, 71, 128, 159-163, 167, 186 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року з урахуванням виплачених сум .

В іншій частині позовних вимог відмовити .

Стягнути з управління пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області на користь позивача державне мито у розмірі 3, 40 гривні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через В-Писарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.С.Семенова.