Справа № 22-а-3549/11
Суддя: Кулішенко Ю. М.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
Справа № 22а-3549/11 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в II інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.

суддів: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити строки для звернення до суду, зобовязати його здійснити нарахування та виплату за період 2006 року по 2007 роки щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2009 рокупозов задоволено частково.

Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоплачену щомісячну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 15.10.2007 року по 31.12.2007 року.

В апеляційній скарзі УПФУ в м.Біла Цкрква Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у м.Біла Церква Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2007 році виплачувалась йому частково.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м.Біла Церква відхилити, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2009 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: