Справа № 452/2307/15-а
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/2307/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області у залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної Фіскальної Служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що постановою в.о. начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 №1557/20909/15 від 07.08.2015 року на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 8500грн. за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, відповідно до якої встановлено, що проведеною перевіркою у відповідності до даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор-2006» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), ОСОБА_1 21.04.2015 року о 19:03год. ввіз на митну територію України автомобіль марки «Деу Ланос» із реєстраційним номером RPR06989, кузов №SUPTF69YDWW013314, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит», перевищивши термін перебування під митним контролем більше ніж на десять діб. ОСОБА_1 вважає, що вищевказана постанова постановлена без зясування фактичних обставин справи, оскільки не вивезення зазначеного автомобіля відбулося з незалежних від нього причин, а саме через надання вищевказаного автомобіля на ремонт через поломку двигуна, головки блоку циліндра, про що було повідомлено службових осіб, але чомусь залишилося не врахованим під час складання протоколу; а тому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №1557/20909/15 від 07.08.2015 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали вимоги позову та посилалися на обставини викладені в позовній заяві.

Представник Львівської митниці ДФС України на виклик в суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін із урахуванням особливостей, передбачених ст. 171-2 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що 21.07.2015 року державним інспектором ВМО №1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 складено протокол №1557/20909/15 про порушення громадянином України ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 21.04.2015 року о 19:03год. ввіз на митну територію України автомобіль марки «Деу Ланос» із реєстраційним номером RPR06989, кузов №SUPTF69YDWW013314, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит», перевищивши термін перебування під митним контролем більше ніж на десять діб; будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставини непереборної сили у відповідності до вимог ст. 460 МК України, ОСОБА_1 до митного контролю не надав.

Згідно постанови в.о. начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 від 07.08.2015 року №1557/20909/15 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500грн.; справи про порушення митних правил, передбачених ст. 470 МК України, розглядаються митними органами, що передбачено ч. 1 ст. 522 МК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Отже, пропуск ввезеного позивачем автомобіля здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит» на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту.

Згідно ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 МК України у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Із довідки №37/4 від 23.07.2015 року ФГ «СтеОкс» вбачається, що автомобіль марки «Daewoo Lanos», рік випуску 1999, кузов №SUPTF69YDWW013314, реєстраційний номер RPR06989, у період з 24.04.2015 року по 23.07.2015р. знаходився на станції технічного обслуговування у звязку з ремонтом головки блоку циліндрів двигуна; на час ремонту автомобіль не експлуатувався.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однаково відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, на підставі вищевказаного та наведених норм Закону суд приходить до висновку, що в.о. начальника Львівської митниці було поспішно винесено постанову без дотриманням вимог МК України, КУпАП, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та обєктивності зясування обставин справи; у свою чергу позивачем представлено докази протиправності оскаржуваної постанови, про що ОСОБА_1 водночас було повідомлено посадову особу як при складенні протоколу про адміністративний проступок та під час розгляду в.о. начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 і винесенням останнім постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім наведеного суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обовязків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

У судовому засіданні безпосередньо ОСОБА_1 пояснив, що він був позбавлений можливості доставити свій автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки у період з 24.04.2015 року по 23.07.2015р. знаходився на станції технічного обслуговування у звязку з ремонтом головки блоку циліндрів двигуна, на час ремонту автомобіль не експлуатувався, що підтверджується довідкою про ремонт №37/4 від 23.07.2015 року, актом виконаних робіт №37/3 від 23.07.2015 року та розрахунковою квитанцією №37/5 від 23.07.2015 року.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012р. №657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012р. за №1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку надано розуміння термінів «документальне підтвердження» та «факт аварії чи дії обставин непереборної сили», а саме: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України встановлює строк для звернення до адміністративного суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пунктом 2 ст. 18 КАСУ визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Для більш точного врегулювання питання оскарження постанови про адміністративне правопорушення законодавець відсилає до Кодексу України про адміністративні правопорушення, де ст. 288 встановлено, що постанови адміністративних комісій, рішення виконавчих комітетів сільських, селищних міських рад та (або) інших органів чи посадових осіб про накладення адміністративних стягнень, можуть бути оскаржені у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КУпАП. Строки оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення також встановлені КУпАП, а саме приписами ст. 289, якою визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови. П. 2 ст. 171-2 КАС України визначено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду прийняті у згаданих справах є остаточними і оскарженню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Ураховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст. 7, 70, 86, 158 163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №1557/20909/15 від 07.08.2015 року в. о. начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті та має силу оригіналу.

Суддя І.С. Казан.