Справа № 1007/3740/2012
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2012-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 1007/3740/2012
провадження № 2-а/1007/261/2012
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2012 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання дій протиправними та скасування вимоги про сплату боргу,

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 04 березня 2012 року він отримав від Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі Відділ ДВС) постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього боргу.

З цієї постанови дізнався, що вона винесена державним виконавцем на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-844 від 30 січня 2012 року, виданої відповідачем ОСОБА_6 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області (далі ОСОБА_6 ПФУ), у той час як виконавчим документом відповідно до ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції від 12 жовтня 2010 року є вимога про сплату недоїмки.

До цього часу жодної вимоги про сплату недоїмки він не отримував. За його заявою державний виконавець надав йому копію вимоги про сплату боргу № Ф-844 від 30 січня 2012 року та корінець вимоги.

Ознайомившись із вказаною вище вимогою про сплату боргу № Ф-844 від 30 січня 2012 року, вважає, що вона видана ОСОБА_6 ПФУ з порушенням ч. 6 ст. 20, ч. 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, п. п. 8.2, 8.3 і 8.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція про сплату внесків), яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, що полягає в наступному.

За змістом ч. 6 ст. 20 зазначеного вище Закону страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Для страхувальників його типу базовим звітним періодом є квартал.

Відповідно до ч. 3. ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно із п. 8.2 Інструкції про сплату внесків у випадку якщо страхувальник на кінець звітного базового періоду має недоїмку зі сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимогу про сплату недоїмки, яка надсилається щомісяця протягом пяти днів, наступних за звітним періодом.

У п. 8.3 цієї ж Інструкції визначено, що при формуванні вимоги їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1-а частина літери Ю (вимога до юридичної особи) або Ф (вимога до фізичної особи); 2-а частина порядковий номер; 3-я частина літера У (узгоджена вимога). Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Після формування вимоги та внесення даних до відповідного реєстру в той самий день вимога передається працівникам, на яких покладено обовязки з ведення діловодства та архівне зберігання документів для вручення страхувальнику. Працівник зазначеного підрозділу в день отримання вимоги надсилає (вручає) її страхувальнику, при цьому корінець вимоги залишається у Пенсійному фонді.

Виходячи з наведеного, перша вимога повинна була бути належним чином оформлена та направлена йому ще до 25 жовтня 2010 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобовязаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобовязаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

Згідно із п. 8.7 Інструкції про сплату внесків узгоджена вимога надсилається страхувальнику органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів. Страхувальник зобовязаний сплатити узгоджену суму боргу протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

Однак жодної узгодженої вимоги він не отримував, направлення відповідачем оспорюваної вимоги до Відділу ДВС є порушенням норм чинного законодавства.

Раніше стосовно нього ОСОБА_6 ПФУ уже було сформовано вимогу про сплату боргу за № Ф-701 від 04 березня 2011 року, про що він дізнався у Київському окружному адміністративному суді у січні 2012 року під час розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_6 ПФУ до нього, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості зі сплати страхових платежів. Даний позов залишений без розгляду за заявою ОСОБА_6 ПФУ.

Вимога про сплату боргу за № Ф-701 від 04 березня 2011 року скасована не була. Існування одночасно двох вимог за однією недоїмкою є порушенням вимог Інструкції про сплату внесків.

Враховуючи уточнення позовних вимог, просив визнати дії ОСОБА_6 ПФУ щодо формування до нього, ОСОБА_5, вимог про сплату боргу протиправними, оскільки вони суперечать вимогам п. п. 8.2, 8.3, 8.7 Інструкції про сплату внесків, та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф-844.

Позивач ОСОБА_5 у суді позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх. У подальшому подав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності.

Представники відповідача ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у судовому засіданні проти позову заперечували, вважаючи позовні вимоги безпідставними.

У подальшому в ході розгляду справи представник відповідача ОСОБА_8 подала до суду письмові пояснення на позов, у яких зазначала, що у випадку з позивачем ОСОБА_5 частково був порушений порядок формування вимог, зокрема: зміна номеру, назва юридичної особи, не надсилання вимоги щомісяця протягом пяти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом, у звязку із недостатнім фінансуванням на поштові відправлення.

Разом з тим, вказані порушення порядку формування вимог не звільняють позивача від обовязку сплатити борг за страховими внесками за 2010 рік у розмірі 1288 грн. 80 коп.

Позивач не сплатив суму страхових внесків за липень грудень 2010 року відповідно Закону України Про внесення змін до законів України Про Державний бюджет України на 2010 рік та Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності з 17 липня 2010 року, де зазначено, що фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах, зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи те, що згідно із законодавством мінімальний розмір страхового внеску встановлено на календарний місяць, а також те, що страховий стаж особам для призначення пенсії обчислюється в місяцях, сплата страхових внесків з липня 2010 року здійснюється у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_6 ПФУ за 2010 рік позивач подав 29 березня 2011 року. Згідно із поданим звітом ОСОБА_5 самостійно нарахував 2296 грн. 80 коп. страхових внесків, з яких 1008 грн. добровільно сплатив. Таким чином, заборгованість позивача за страховими внесками за 2010 рік складає 1288 грн. 80 коп. Будь-яких дій щодо погашення цієї заборгованості ОСОБА_5 не вживає, чим порушує вимоги Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що призводить до неможливості виплат пенсій з Пенсійного фонду України.

Просила скасувати вимогу № Ф-844 від 05 жовтня 2011 року як таку, що сформована з частковим порушенням п. 8 Інструкціїпро сплату внесків, та зобовязати відповідача ОСОБА_6 ПФУ сформувати вимогу про стягнення боргу з позивача ОСОБА_5 по сплаті страхових внесків у розмірі 1288 грн. 80 коп. із урахуванням вимог даної Інструкції.

Також просила розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи: Відділу ДВС ОСОБА_9 у вирішення даного позову покладався на суд.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно із ч. 3. ст. 106 цього Закону територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Судом встановлено, що вимога про сплату боргу № Ф-844 від 05 жовтня 2011 року щодо стягнення з позивача ОСОБА_5 заборгованості зі сплати страхових платежів у розмірі 1288 грн. 80 коп. відповідачем ОСОБА_6 ПФУ видана з порушенням вимог, передбачених п. п. 8.2, 8.3 і 8.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, якою визначається процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Даного факту представник відповідача ОСОБА_6 ПФУ не заперечувала. Знайшов своє підтвердження цей факт і в суді.

Так, оспорювана вимога про сплату боргу № Ф-844 від 05 жовтня 2011 року позивачу ОСОБА_5 відповідачем ОСОБА_6 ПФУ у встановлені законодавством строки та порядку для узгодження не надсилалась, сформована вона з порушенням п. 8.3 вказаної вище Інструкції.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що позов ОСОБА_5 є обґрунтованим, тому вимога про сплату боргу № Ф-844 від 05 жовтня 2011 року щодо стягнення з позивача заборгованості за страховими внесками у розмірі 1288 грн. 80 коп. підлягає скасуванню, у звязку з чим дії ОСОБА_6 ПФУ щодо її формування є протиправними.

За змістом ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач ОСОБА_5 вимог про зобовязання ОСОБА_6 ПФУ сформувати нову вимогу про стягнення з нього боргу за страховими платежами в розмірі 1288 грн. 80 коп. до суду не заявляв, тому прохання відповідача щодо зобовязання його вчинити ці дії судом до уваги не приймаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 159 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_6 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо формування стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 вимоги про сплату боргу № Ф-844 від 05 жовтня 2011 року такими, що суперечать вимогам п. 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Скасувати вимогу ОСОБА_6 Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про сплату боргу № Ф-844 від 05 жовтня 2011 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 1288 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.