Справа № 461/12759/14-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої: судді - Городецької Л.М.

при секретарі: Скочиляс І.М.,

з участю представників

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення порушення гарантованого права, про встановлення факту продовження договору від 15.06.2012 року, визнання бездіяльності Львівської міської ради незаконною та протиправною, винесення окремої ухвали,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду із адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому із врахуванням доповнень до позовних вимог просить:

- встановити порушення гарантованого права, встановленого статтею 40 Основного Закону на звернення громадян та ненадання відповіді у встановлений законом строк.

- відповідно до положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановити факт продовження договору від 15 червня 2012 року з Приватним підприємцем ОСОБА_4 на термін 5 років до 18 грудня 2017 року, постановивши відповідну ухвалу, відповідно до ст.ст. 159, 161, 162 КАС України.

- визнати бездіяльність Львівської міської ради по відношенню до ОСОБА_4 незаконною та протиправною, що порушує права на підприємницьку діяльність та право заробляти на життя.

- винести окрему ухвалу, відповідно до норми статті 158 КАС України, на імя міського голови про відновлення порушених прав, зобовязавши припинити дискримінацію Приватного підприємця ОСОБА_4, відновити право проведення законної господарської діяльності через продаж газетно-журнальної продукції за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 7.

Позивач уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що здійснює господарську діяльність із продажу газетно-журнальної продукції за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 7 на підставі Свідоцтва платника єдиного податку із використанням кіоску (малої архітектурної форми). Для обслуговування вказаного кіоску між нею та відповідачем 15.06.2012 року було укладено договір оренди землі за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 7. ОСОБА_5 умов згаданого договору оренди землі, такий договір укладено на 5 років до 18.12.2013 року. Також зазначає, що на виконання умов укладеного договору сплачувала та продовжує сплачувати орендну плату рівними частинами щомісячно, що підтверджується відповідними квитанціями про оплату. Також у відповідності до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» та умов договору, позивач звернулася до відповідача із заявою від 24.09.2013 року щодо продовження дії укладеного договору оренди землі. Однак, відповідач, в порушення строку визначеною статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», відповіді на звернення не надав, чим порушив її права, визначені Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян».

Позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позові та доповненнях та уточненнях до позову. Просили позов задоволити.

Представник відповідача Львівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с.120-122). Крім цього, відповідач просить закрити провадження в частині позовних вимог про встановлення факту продовження договору від 15.06.2012 року, а також встановлення порушення гарантованого права встановленого ст. 40 Основного Закону на звернення громадян та ненадання відповіді у встановлений законом строк, оскільки такі позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, місце та проведення судового засідання. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

При цьому, суд враховує пояснення представника ГРА ЛМР, надані в попередніх судових засіданнях, відповідно до яких остання заперечує проти позову з мотивів безпідставності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази всебічно, повно та об'єктивно, давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини.

16.02.2011 року між ДП «Центр» при ТОВ «Фірма турист» (як продавцем) та позивачем (як покупцем) укладено договір купівлі продажу, згідно якого продає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність наступне рухоме майно: кіоск (мала архітектурна форма) розміром 4,0 кв.м., розташований на вулиці Дорошенка, 7 у м. Львові, який належить продавцю на праві власності.

15.06.2012 року між Львівською міською радою (як орендодавцем) та ФО-П ОСОБА_4 (як орендарем) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі ухвал Львівської міської ради № 899 від 07.06.2007 року «Про затвердження Положення про організацію укладення та оформлення купівлі продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові», № 2712 від 18.06.2009 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Львова» (зі змінами), № 1224 від 16.02.2012 року «Про нарахування та сплату до міського бюджету м. Львова на 2012 рік орендної плати за землю та земельного податку», № 1372 від 22.03.2012 року «Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради № 1224 від 16.02.2012 року» та ухвали Львівської міської ради № 2311 від 18.12.2008 року «Про затвердження колективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного землеустрою території міста», від 21.04.2011 року № 374 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.12.2008 року № 2311 та від 21.05.2009 року № 2685», а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. Дорошенка, 7 для обслуговування малої архітектурної форми.

Також умовами вказаного договору передбачено, що цей договір укладено на 5 років до 18.12.2013 року. ОСОБА_2 закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

ОСОБА_5 приймання передачі обєкта оренди від 15.06.2012 року, Львівська міська рада (як орендодавець) передала орендарю, а орендар (ФО-П ОСОБА_4С.) прийняла в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,0007 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 7.

24.09.2013 року позивач звернулася до Директора департаменту містобудування ОСОБА_6 із заявою від 24.09.2013 року у якій просила внести зміни в ухвалу № 2311 від 18.12.2008 року «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» в частині продовження договору оренди земельної ділянки для обслуговування МАФ за адресою: вул. Дорошенка, 7 у м. Львові.

Додатками до вказаної заяви були лише свідоцтво про держану реєстрацію та договір оренди.

14.02.2014 року Заступником начальника Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради надано відповідь № 2401-3вих-292 на заяву позивача від 24.09.2013 року, згідно якої повідомлено, що Департаментом містобудування на виконання ухвали Львівської міської ради від 07.02.2013 року № 2113 «Про впорядкування розміщення тимчасових споруд на території м. Львова» розробляється Комплексна схема розміщення тимчасових споруд. Продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування тимчасової споруди буде розглянуто та вирішено після затвердження Комплексної схеми ухвалою сесії Львівської міської ради.

Також у відповіді від 14.02.2014 року зазначено, що ухвала Львівської міської ради № 2311 від 18.12.2008 року буде скасована на підставі ухвали, якою буде затверджена Комплексна схема розміщення тимчасових споруд на території м. Львова.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року із змінами і доповненнями, Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 року із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оренду землі», об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Частиною 1 статті 6 цього ж Закону встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі»)

ОСОБА_5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

ОСОБА_5 ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

ОСОБА_5 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Щодо обґрунтування позивачем та її представником позовних вимог про встановлення порушення гарантованого права, встановленого статтею 40 Основного Закону на звернення громадян та ненадання відповіді у встановлений законом строк, а також про встановлення, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», факту продовження договору від 15.06.2012 року з ПП ОСОБА_4 на термін 5 років до 18 грудня 2017 року, постановивши відповідну ухвалу відповідно до ст.ст. 159, 161, 162 КАС України, такі судом не враховуються, оскільки право на поновлення договору оренди землі та порядок такого поновлення визначений ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 33 вказаного Закону, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася щодо продовження договору оренди землі від 15.06.2012 року, подавши заяву від 24.09.2013 року. Однак, позивач звернулася до відповідача із згаданою заявою не в порядку та строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про оренду землі» і умовами договору оренди землі від 15.06.2012 року.

Помилкове твердження позивача про звернення щодо продовження дії договору на підставі вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», судом також не враховується, оскільки вказана норма Закону України «Про звернення громадян» на згадані договірні правовідносини не поширюється.

Більше того, пасивна поведінка з боку орендодавця (відповідача) та її наслідки, визначені самою статтею 33 Закону України «Про оренду землі», згідно якої, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Однак вирішення питання орендодавцем про поновлення договору можливе лише за умови дотримання позивачем вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в тому числі, і щодо своєчасного надання відповідного листа-повідомлення з обовязковим проектом додаткової угоди.

Відтак, лише за умови дотримання позивачем вказаних вимог Закону, і у разі відсутності протягом місяця з боку відповідача заперечень, такий договір вважався б продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Проте, матеріалами справи встановлено, що позивач до заяви від 24.09.2013 року додала Свідоцтво про державну реєстрацію та договір оренди землі. Жодного проекту додаткової угоди, як цього вимагає ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», позивач не надала, що у свою чергу вказує на відсутність законних підстав поновлення договору оренди землі.

Крім цього, суд зазначає, що спосіб захисту такий як встановлення факту порушення гарантованого права, визначеного законодавством та встановлення факту продовження договору оренди землі від 15.06.2012 року не узгоджується з приписами статті 162 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи. На думку суду, позивач помилилася в обраному способі захисту порушених на її думку прав та інтересів, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вказана позиція суду про те, що адміністративній юстиції не підсудні справи про встановлення факту по суті узгоджується із позицією, викладеною в постанові від 27.10.2014 року у справі № К/9991/24875/12.

В цій же частині позовних вимог судом не враховуються заперечення відповідача про закриття провадження у справі, оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 року скасовано ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24.10.2014 року, якою відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі, та направлено дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача по відношенню до позивача незаконною та протиправною, що порушує її гарантовані права на підприємницьку діяльність та право заробляти на життя, такі, на думку суду задоволенню не підлягають, оскільки дії відповідача в даному випадку повністю узгоджуються із змістом ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відтак, не є протиправною бездіяльністю - ігнорування на думку позивача її прав на обєктивний розгляд звернення та отримання обґрунтованої відповіді у строк визначений законодавством, так як така можливість, а саме ненадання відповіді на лист-повідомлення про поновлення договору оренди та її наслідки, встановлені вказаною статтею Закону України «Про оренду землі».

Незгода позивача із змістом відповіді відповідача за № 2401-3вих-292 від 14.02.2014 року на звернення щодо предмету спору по даній справі, не є безумовною підставою для визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Суд також зазначає, що за юридичною природою відповідь відповідача є службовий документ, в якому викладені певні обставини, що адресована позивачу на його заяву, який стверджує факт повідомлення відповідачем позивача щодо розгляду поданої ним заяви, і є носієм доказової інформації про обставини зазначені у ній.

Відповідь відповідача щодо предмету спору по даній справі не створює будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав позивача щодо реалізації у встановленому законодавством порядку права на поновлення договору оренди землі, оскільки таке право та порядок регламентовані статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення гарантованого права на підприємницьку діяльність та права заробляти на життя позивач та представник позивача суду не надали.

Відтак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом також не враховуються позовні вимоги щодо винесення окремої ухвали відповідно до норми статті 158 КАС України, на імя міського голови про відновлення порушених прав, зобовязавши припинити дискримінацію Приватного підприємця ОСОБА_4, відновити право проведення законної господарської діяльності через продаж газетно-журнальної продукції за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 7, оскільки у відповідності до вимог статті 166 КАС України, окремі ухвали суд постановляє у випадку виявлення під час розгляду справи порушення закону та направляє її субєкту владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Проте, матеріалами справи не встановлено, а позивачем та її представником належними та допустимими доказами не підтверджено порушення відповідачем вимог чинного законодавства, а також законних прав, свобод та інтересів позивача, що у свою чергу свідчить про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З підстав зазначених вище, судом по суті враховуються заперечення відповідача та його представника по даній справі.

Таким чином, з врахуванням ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_4 до Львівської міської ради про встановлення порушеного права, визнання протиправною бездіяльності, задоволенню не підлягають.

ОСОБА_5 ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем не зроблено.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 слід відмовити повністю.

ОСОБА_5 ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про звернення громадян», суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_5 ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Городецька Л.М.