Справа № 2-а-4/2010
Суддя: Іващенко Ю. П.
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Печенізький районний суд Харківської області
Справа № 2-а-4/2010 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2010 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Іващенко Ю.П.

при секретарі судового засідання - Меденец Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печенізького району Харківської області про визнання противоправними дій та бездіяльності органа місцевого самоврядування під час виконання ним делегованих повноважень та поновлення порушеного цими діями субєктивного публічного права,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративною позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Печенізького району Харківської області про визнання противоправними дій та бездіяльності органа місцевого самоврядування під час виконання ним делегованих повноважень та поновлення порушеного цими діями субєктивного публічного права.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що вона має малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми вона має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Прожитковий мінімум на 2007 рік на одну особу в розрахунку на місяць було встановлено Законом України Про державний бюджет на 2007 рік та становив: 01.01.2007-31.03.2007 - 434 грн.; 01.04.2007 - 30.09.2007-463 грн.; 01.10.2007 - 31.12.2007 - 470 грн. Проте Верховна Рада зупинила дію вищезгаданих положень Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) було визнано таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційним п. 14 ст. 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12, ч. 1 ст. 15 та пункту З розділу УІІІ Прикінцеві положення Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже з дня набуття чинності данного Рішення КСУ, тобто з 09.07.2007 відповідач зобовязаний був при нарахуванні Допомоги керуватись Законом України Про державну допомогу сімям з дітьми, а не положеннями Закону України Про державний бюджет на 2007 рік, чим грубо порушив права позивача.

На адресу відповідача, як вказує позивач, було направлено письмове звернення з вимогою здійснити перерахунок та виплату недоотриманих коштів, на що позивачка отримала лист в якому їй було відмовлено в проведенні перерахунку.

Позивач просить суд визнати дії УПСЗН Печенізького району в частині, що стосується відмови в проведенні перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового

мінімуму для дітей віком до 6 років неправомірними. Зобовязати УПСЗН Печенізьке району здійснити нарахування та стягнути суму коштів недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В судову засідання позивачка не зявилися але надала суду заяву з проханням слухати справу в її відсутності.

Представник відповідача УПСЗН Печенізького району в судову засідання не зявився але надав суду заяву з проханням слухати справу в його відсутності. В своїх запереченнях на адміністративний позов відповідач заперечував проти його задоволень: в повному обсязі вказавши також на те, що позивачка надала до суду позовну заяву 17.04.2009 р., а про свої права щодо встановлених законом виплат дізналася ще у 2007 році під час отримання самої допомоги. Тому, керуючись п. 1 ст. 100 КАС України просять суд в позові відмовити в звязку з тим, що позивачкою пропущено строк для звернення до суду.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п.12 ст.71 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік, на 2007 рік зупинено дію ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст. 56 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік"( справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 14 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Суд вважає, що з 09.07.2007 року Управління праці та соціального захисту населення Печенізького району Харківської області повинно було призначити, нараховувати та сплачувати позивачці допомогу, у розмірі визначеному ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, яка набула чинності із зазначеної дати, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 14 статті 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 проживає в Печенізькому районі Харківської області, а тому обов'язок по призначенню та виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку покладено на

Управління праці та соціального захисту населення Печенізької райдержадміністрації, за місцем проживання позивачки.

Згідно заперечень управління праці та соціального захисту населення Печенізького району відповідач зазначає, що позивачка надала позовну заяву до суду 13.05.2009 р., а про свої порушені права щодо встановлення законом виплат дізналася ще у 2007 році під час отримання самої допомоги.

Згідно з вимогами п. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше , обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тому керуючись п. 1 ст. 100 КАС України УПСЗН Печенізького району вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з тим, що позивачкою пропущено строк звернення до суду. З огляду на зазначене, відповідач по справі вважає, що управління праці та соціального захисту населення Печенізької РДА діяло в межах повноважень передбачених законодавством.

Так, статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду.

Позивачка звернулася до суду з позовом 13.05.2009 року, а тому, враховуючи річний строк на звернення до суду, права позивача підлягають захисту з 13.05.2008 року.

Відповідно до ст. 100 КАС України якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Між тим, доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, тому суд вважає, що позивачка пропустила його без поважних причин.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до адміністративного суду, встановленою ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом про визнання дій УПСЗН Печенізького району Харківської області протиправними та зобовязання вчинення певних дій, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-12, 94, 99, 100, 158-163, 167,186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печенізького району про визнання противоправними дій та бездіяльності органа місцевого самоврядування під час виконання ним делегованих повноважень та поновлення порушеного цими діями субєктивного публічного права - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Печенізький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_3