Справа № 202/5312/15-а
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5312/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 вересня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Котули А.М., Куріної О.Ю., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, позивач ОСОБА_2 просить визнати неправомірними дії інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3, що полягали у винесенні постанови серії ПС2 № 250214 від 04.06.2015 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 4 червня 2015 року приблизно о 15 годині 30 хвилин на автомобілі НОМЕР_1 рухався по 49 км автомобільної дороги Знам'янка-Луганськ-Ізваріно. Попереду рухався автомобіль ВАЗ. До настання ділянки з обмеженою видимістю у відповідності з Правилами дорожнього руху здійснив обгін даного автомобіля і до початку закруглення дороги зайняв належне місце у смузі руху. Але після проїзду даного закруглення дороги інспектором ДПС ОСОБА_3 був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, на підставі якого винесена постанова, якою накладено штраф в розмірі 450 грн. Позивач вважає, що своїми діями Правил дорожнього руху не порушував, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, так як відповідно до відеозапису, зробленого інспектором за допомогою засобів технічної фіксації, його автомобіль наблизився до закруглення дороги вже після закінчення маневру обгону.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав за вищенаведених підстав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач інспектор дорожньо-патрульної служби роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся, але заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача суду не надав, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача.

Суд, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що 4 червня 2015 року інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено постанову серії ПС2 № 250214 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 4 червня 2015 року о 15 годині 30 хвилин на 49 км автошляху Знам'янка-Луганськ-Ізваріно, керуючи автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2 на закругленні, де ділянка дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 г) Правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте будь-які докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надані.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при його складанні ОСОБА_2 заперечував факт правопорушення. Незважаючи на це, відповідач у постанові не навів мотивів відхилення його доводів.

Відповідно до ч. 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Зі змісту даної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, частина 4 статті 70 КАС України зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у суді.

Разом з тим відповідач доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів, хоча об'єктивно мав таку можливість, оскільки неодноразово повідомлявся про час і місце судового розгляду. Крім того, своєю ухвалою суд витребовував у відповідача відеозапис події, яка мала місце 4 червня 2015 року за участю позивача, але зазначена ухвала відповідачем виконана не була, відеозапис для огляду в судовому засіданні не наданий.

Таким чином відповідачем достовірно не доведено, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Крім того, як наполягав допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_4, обгін був здійснений позивачем до початку закруглення дороги.

Враховуючи, що у суді не було доведено, вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, доводи позивача та свідка ОСОБА_4 нічим не спростовуються, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки неправомірними вважають діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції відповідних органів. В той час як відповідач при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення діяв як посадова особа на підставі наданих повноважень, передбачених ст. 222 КУпАП та ст. 3 Закону України Про дорожній рух.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 159-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС при УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 04.06.2015 року серії ПС2 № 250214 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною 2 статті 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня оголошення постанови. Особи, які беруть участь у справі і не були присутні під час оголошення постанови, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Н. Ю. Марченко