Справа № 2-а-233/10
Суддя: Бакаїм М. В.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-233/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2010 року Золочівський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Бакаїм М.В.

при секретарі Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області, інспектора Буського взводу ДПС батальйону ДПС Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття адміністративної справи, -

установив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову № ВС 209355 від 25.05.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення та адміністративну справу закрити.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 23.05.2010 року інспектором Буського взводу ДПС УДАІ ГУМВС України у Львівській області сержантом міліції ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч.І КУпАП за перевищення швидкості руху та винесено постанову від 25.05.2010 р. про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 255,0 грн. На його думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку її винесення, оскільки факт порушення ним правил дорожнього руху було зафіксовано приладами «Візир» № 0810707 і «Беркут» № 0801127, застосування яких було неправомірне та недозволене, оскільки вони не працювали в автоматичному режимі та не пройшли відповідної сертифікації та перевірки. Попереду та позаду його автомобіля рухалися інші автомобілі, а тому підтвердити факт, що зафіксована швидкість належить саме його автомобілю не можливо. Інспектор ДАІ, що склав протокол відмовився надати документи на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу «Беркут». Таким чином заміри приладом «Беркут» було проведено із недотриманням вимог закону, що виключає їх показники як доказ у справі про адміністративне правопорушення. У звязку з наведеним та враховуючи, що використання приладу «Візир» не передбачено жодним нормативно-правовим актом, тому його використання було неправомірним, а виміри швидкості даним приладом не можуть бути доказами у адміністративному судочинстві. Вважає зазначене рішення працівника ДАІ упередженим, необєктивним і таким що не відповідає дійсності, оскільки, він рухався в загальному потоці транспорту та допустимої швидкості він не перевищив. Таким чином стверджує, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ним правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КУпАП України. Крім цього, він просить поновити йому строк передбачений ст.. 289 КУпАП, так як пропустив його з поважних причин, а саме конверт з постановою він отримав в кінці робочого дня перед вихідними днями.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Судвважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 25 травня 2010 року постановою № ВС 209355 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вищевказана постанова була винесена 25.05.2010р. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2010 р.

Підставою для складання зазначеної постанови стали дані спеціальних технічних приладів : приладу «Беркут» № 0801127 та приладу «Візир» № 0810707, яким управляв інспектор ДАІ ОСОБА_2

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат може бути використаний у якості доказу по справі , розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожний засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного примірника засобу вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що жодних документів про допуск вимірювальної техніки для використання та про проходження метрологічної перевірки приладів для вимірювання швидкості, працівник ДАІ не представив позивачу. Таким чином позивач не був обізнаний із характеристиками можливих похибок у вимірах, а тому інспектор використовував їх неправомірно, а показники цих приладів не можуть бути використані як докази по справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що позивач ОСОБА_1 рухався із швидкістю 65-75 км/год., швидкості не перевищував.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області не зявився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, на вимогу суду не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, та за відсутності доказів належності виміряної швидкості саме автомобілю позивача відповідно постанова ВС № 209355 від 25.05.2010р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення-закриттю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 104, 160, 161, 167, 171-2 КАС України, 122 ч.І, 287, 288, 289, 251, 292, 293 КпАП України, суд, -

постановив :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВС 209355 від 25 травня 2010 року. Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя :