Справа № 22-а-4399/11
Суддя: Мережко М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Мережко М.В.

суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сквирського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сквирської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення невиплаченої суми державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що має малолітню дитину, перебуває на обліку УПСЗН Сквирської РДА Київської області та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі значно нижчому ніж передбачено законом. Позивачка зверталась до УПСЗН Сквирської РДА Київської області про проведення перерахунку, але їй було відмовлено. Просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача на її користь 4 923 грн. заборгованості по виплаті цієї допомоги за 2008 рік.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовільнити, постанову Сквирського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року скасувати та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги позивача по справі в повному розмірі

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року є правомірними, оскільки розмір виплаченої допомоги відповідає постанові КМУ „ Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" в редакції Закону № 2334-ІІІ від 22.03.2001 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону всі види державної допомоги сім"ям з дітьми, крім допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Згідно підпунктів 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року у Законі України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" частину першу статті 15 викласти в такій редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень";

пункт 3 розділу VІІІ "Прикінцеві положення" викласти в такій редакції: "3. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців".

Встановлено, що позивачка є матірю дитини ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача і отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року щомісячно не менше 130 грн.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України були внесені зміни до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, яка набула наступного змісту: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень, дане положення Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Оскільки позивачка всупереч вимогам ст. 71 КАС України не надала суду доказів про те, що вона надавала відповідачу відомості про середньомісячний сукупний доход сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, то з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач нараховував та виплачував позивачці державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше 130 гривень у порядку, передбаченому підпунктами 7, 8 пункту 23 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VІ від 28.12.2007 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач не повинен був виплачувати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, оскільки такий висновок суперечить нормам матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанцій, всебічно і повно встановивши всі фактичні обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні відносини сторін, та не порушив норм процесуального права, а тому прийняте рішення, відповідно до частини першої ст. 224 КАС України підлягає залишенню в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 27 квітня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: