Справа № 575/382/13-а
Суддя: Семенова О. С.
Дата ухвалення: 2013-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 575/382/13-а р.
№ Провадження 2-а/575/12/13 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2013 р. смт.В-Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого Семенової О.С.,

за участю секретаря Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 05.08.1995 року по 28.02.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого має двох неповнолітніх доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 02.03.2013 року в неї народилася третя донька ОСОБА_6 Сергіївна.13.03.2013 року вона звернулася до відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Великописарівської РДА з заявою про призначення державної соціальної допомоги при народженні третьої дитини. 25.03.2013 року їй було повідомлено письмово, що 19.03.2013 року прийняте рішення про призначення їй державної допомоги при народженні дитини в розмірі як на першу. Підставою для прийняття такого рішення стала довідка Ямненської сільської ради від 19. 03.2013 р. за № 340 про те, що старші діти проживають разом з колишнім чоловіком, їх батьком, і знаходяться на його утриманні. Вважає рішення відповідача незаконним виходячи з того, що вона до листопада 2011 року проживала разом з дітьми, після розірвання шлюбу колишній чоловік залишив дітей у себе, вона приймала участь в їх утриманні добровільно, а дізнавшись про її вагітність штучно створив ситуацію про її байдужість до дітей і звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Вважає, що приймає участь в їх утриманні шляхом сплати аліментів, батьківських прав відносно дітей вона не позбавлена. Тому висновок, що діти не знаходяться на її утриманні є невірним і зумовив прийняття незаконного рішення. Прохає суд визнати дії відповідача неправомірними, скасувати рішення та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй суму державної соціальної допомоги при народженні третьої дитини.

Позивачка та її представники ОСОБА_7, що діє на підставі угоди /а.с.42-43/, ОСОБА_8, що діє на підставі договору /а.с.61-62/, ОСОБА_9, що діє на підставі довіреності /а.с. 157/, у судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі та надали аналогічні пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_10 , що діє на підставі доручення /а.с.29/, у судовому засіданні адміністративний позов не визнав у повному обсязі, надав письмове заперечення, яке підтримав і в судовому засіданні, в якому вказав що 13.03.2013 року позивачка звернулася до ОСОБА_2 для оформлення допомоги при народженні дитини, заповнила заяву, в якій вказала місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, та надала повний пакет необхідних документів. 19.03.2013 року було прийнято рішення про призначення їй допомоги при народженні дитини, як на першу дитину. Вважає, що прийняте рішення є законним і таким, що ґрунтується на нормах п. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та п. п. 10-11 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. за № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», відповідно до яких розмір та строк виплати допомоги, яка призначається одному з батьків дитини, визначається з урахуванням кількості живо народжених та усиновлених дітей /враховуючи померлих/, які до народження дитини перебували на утриманні особи, якій призначається допомога, її чоловіка /дружини/, крім дітей, від виховання яких зазначена особа відмовилася, а також дітей, які передані на виховання іншій особі, та повнолітньої дочки /сина/, чоловіка, які не були усиновлені дружиною. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини для виплати допомоги у звязку з народженням дитини, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, зазначено, що дитина народилася за рахунком третя. Крім того, позивачка не заперечує, що не проживає із старшими дітьми з листопада 2011 року, але вважає, що приймає участь в їх утриманні шляхом сплати аліментів. Відповідно довідки державної виконавчої служби Великописарівського РУЮ Сумської області № 91 від 18.04.2013 року позивачка сплатила аліменти у березні 2013 року /22.03.2013 р./ в розмірі 500 гривень за рішенням Великописарівського районного суду від 17.12.2012 р. Позивачка з серпня 2012 року не надавала жодної матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх доньок, а тому відсутні підстави стверджувати, що вона їх утримувала. Своїм підписом в заяві про призначення всіх видів соціальних допомог від 13.03.2013 року за № 451 позивачка надала згоду на збір інформації про сімю, власність та майно, що необхідна для отримання всіх видів соціальної допомоги, як передбачено п.п.2.2 п. 2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 р. № 345. Довідкою Ямненської сільської ради від 19.03.2013 року № 340 підтверджено, що доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно знаходяться на утриманні батька ОСОБА_3, а довідкою № 480 від 22.04.2013 року вказано, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Довідкою Вільненської сільської ради від 15.03.2013 року за № 63 підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7, її діти з нею за вказаною адресою не зареєстровані і не проживають, інформацією чи знаходяться діти на її утриманні сільська рада не володіє. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 17.12.2012 року встановлено, що з серпня 2012 року ОСОБА_3 взагалі припинила матеріально допомагати дітям, діти проживають з батьком і знаходяться на його утриманні. 29.01.2013 року на засіданні комісії з питань соціальної роботи з сімями, які опинилися у складних життєвих обставинах, яка діє при Великописарівській РДА розглядалося питання про взяття під соціальний супровід сімю ОСОБА_3, так як він є розлученим, сам виховує двох неповнолітніх доньок, мати дітей проживає окремо, з ними не спілкується, матеріально не допомагає. На підставі всіх зібраних документів відповідачем було прийняте рішення про призначення ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини як на першу дитину. Вважає, що прийняте рішення є законним, відповідач діяв в межах своєї компетенції і відсутні правові підстави для скасування рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, оцінюючи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 2 березня 2013 року в смт. Велика Писарівка Сумської області народила доньку ОСОБА_6, про що 12 березня 2013 року складений відповідний актовий запис № 15, матірю дитини вказана вона, батьком ОСОБА_11 /а.с.8/. Від попереднього шлюбу вона має двох неповнолітніх дітей доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю записана вона, а батьком обох дітей ОСОБА_3 /а.с. 6-7/. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірваний за рішенням Великописарівського районного суду від 28.02.2012 року /а.с. 9/. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 17.12.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 250 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 28.11.2012 року та до досягнення дітьми повноліття, в частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення суду. Даним рішення встановлено, що з серпня 2012 року по листопад 2012 року ОСОБА_1 не надавала ніякої матеріальної допомоги дітям, вона сама цього факту не заперечувала в своєму запереченні проти позову і прохала суд позов про стягнення з неї аліментів на утримання дітей не задовольняти і звільнити її від сплати аліментів /а.с. 26-28, 156/.

13 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Великописарівськоїрайонної державної адміністрації з заявою встановленого зразка про призначення державної допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /а.с. 145-146/, надавши до неї довідку про склад сімї від 12.03.2013 року за № 317, видану Вільненською сільською радою, в якій вказано, що вона має трьох доньок /а.с.147/, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження для виплати допомоги у звязку з народженням дитини, в якій вказано, що ОСОБА_6, 02.03.2013 року є за рахунком третьою дитиною /а.с.148/ та свідоцтва про народження дітей. Рішенням від 19.03.2013 року ОСОБА_1 призначена допомога при народженні дитини як на одного утриманця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року в розмірі 9 720 гривень, з 01.04.2013 року по 31.03.2015 року - 810 гривень /а.с. 30-31/, про що вона була повідомлена письмово від 25.03.2013 року за вихідним № 360 /а.с.12/.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_10, що він займає посаду заступника начальника з питань грошових виплат і компенсацій ОСОБА_2 соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації, всі заяви, які надходять про призначення допомоги сімям з дітьми він перевіряє особисто, і коли побачив заяву ОСОБА_1, то згадав ситуацію по її сімї, так як він приймає участь у засіданнях комісії з питань соціальної роботи з сімями, які опинилися у складних життєвих обставинах, де розглядалося питання про взяття під соціальний супровід сімю ОСОБА_3, який проживає з двома неповнолітніми дітьми, колишня дружина якого ОСОБА_1 проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В звязку з цим він вирішив за необхідне перевірити цю інформацію, діючи в межах своєї компетенції відповідно до п. 48 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. за № 1751, і спочатку в телефонному режимі звязався з Вільненською та Ямненською сільськими радами, ОСОБА_3, а потім отримав від них довідки.

Так, відповідно до довідки Вільненської сільської ради від 15.03.2013 року за № 63 ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7, її діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, 2003 року з нею не зареєстровані і не проживають, відомостями про знаходження дітей на її утриманні, сільська рада не володіє /а.с.21/.

Відповідно до довідки Ямненської сільської ради від 19.03.2013 року за № 340, виданої ОСОБА_3, його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, 2003 року проживають з ним в с. Ямне Великописарівського району по вул. Радянській, 30 і знаходяться на його утриманні /а.с.20/.

З протоколу № 19 засідання комісії з питань соціальної роботи з сімями, які опинилися у складних життєвих обставинах від 29.01.2013 року слідує, що на засіданні розглядалося питання про взяття під соціальний супровід сімю ОСОБА_3, так як він є розлученим, самостійно виховує двох неповнолітніх доньок, мати проживає окремо, з дітьми не спілкується, матеріально не допомагає, відмовляється виплачувати аліменти в звязку з вагітністю. Прийняте рішення взяти під соціальний супровід і розглянути можливість оформлення соціальних виплат родині /а.с.23/.

Заявою ОСОБА_3 від 18.03.2013 року та довідкою відділу державної виконавчої служби Великописарівського РУЮ від 18.04.2013 року за № 91 підтверджено, що ОСОБА_1 в січні та лютому 2013 року аліменти на дітей не сплачувала, 22.03.2013 року сплатила аліменти в сумі 500 гривень /а.с. 24-25/.

З пояснень представника відповідача слідує, що державна допомога сімї ОСОБА_3 не була призначена, так як він у власності має земельну ділянку, яка орендується, і він отримує орендну плату.

В судовому засіданні за клопотанням позивачки та її представника допитувалися свідки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що працює секретарем Вільненської сільської ради в березні до неї звернулася ОСОБА_1 з проханням отримати довідку про склад сімї для отримання допомоги при народженні третьої дитини, вона їй видала довідку встановленого зразку за № 317 від 12.03.2013 року на підставі свідоцтв про народження дітей, вказавши, що до складу сімї ОСОБА_1 входять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8. Через декілька днів до неї зателефонував працівник управління праці та соціального захисту населення і поцікавився чи проживають з ОСОБА_1 її старші діти і чи знаходяться на її утриманні. Тоді вона видала довідку про те, що старші двоє дітей з ОСОБА_1 в с. Вільне не проживають, а чи знаходяться на її утриманні сільській раді не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що особисто 13 березня 2013 року приймала заяву від ОСОБА_1 для призначення їй допомоги сімям з дітьми, вона надала всі необхідні документи довідку про склад сімї, витяг з Державного реєстру органу РАЦС, свідоцтва про народження трьох дітей. Після цього вона доповіла начальнику відділу ОСОБА_10 , який мав інформацію, що діти з ОСОБА_1 не проживають, і особисто проводив перевірку обґрунтованості видачі їй документів .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що позивачка є його колишньою дружиною, у вересні 2011 року вона подала заяву на розірвання їх шлюбу, і з жовтня 2011 року покинула сімю /його з двома доньками/, стала проживати окремо, спочатку її місцезнаходження не було відомо, потім зясувалося, що проживає в м. Харкові. Він намагався зберегти шлюб і прохав суд дати строк для примирення, але 28 лютого 2012 року їх шлюб був розірваний. За цей час вона матеріально дітям не допомагала, і тому він 20 грудня 2011 року звертався до суду з заявою про стягнення з неї аліментів, але в ході розгляду справи вона пообіцяла добровільно платити кожного місяця по 700 гривень і він подав заяву про залишення позову без розгляду. Але з лютого по серпень 2012 року позивачка платила гроші нерегулярно, три рази і то після того, як він телефонував і прохав. З серпня 2012 року виплати зовсім припинилися і 28 листопада 2012 року він знову звернувся до суду з позовом про стягнення з неї аліментів у розмірі 700 гривень щомісячно на двох дітей. Вона проти позову заперечувала, просила її звільнити від аліментів так як вона вагітна, хворіє і не має коштів. Рішенням суду стягнуті аліменти в сумі 500 гривень на двох дітей. Перший раз вона сплатила 500 гривень у березні 2013 року. З дітьми мати не спілкується, навіть по телефону, до них не приїздить, не цікавиться їх здоровям. Старша донька ОСОБА_4 навчається на контрактній основі у Сумському коледжі, оплата за рік навчання складає близько 9 000 гривень, також плата за проживання у гуртожитку близько 200 на місяць, донька їздить на вихідні до нього додому, він надає їй кошти на харчування, проїзд, купує одяг, взуття. На старшу доньку в середньому у місяць він витрачає до 3 000 гривень, так як за навчання сплачує щомісячно. Молодша донька ОСОБА_5 навчається у 4 класі Ямненської середньої школи, теж потребує харчування, придбання одягу, взуття, кожного дня дає їй по 5 гривень як мінімум у школу, тому аліменти, які сплачує позивачка, є мізерним вкладом на утримання дітей. Він проживає разом із своїми батьками пенсіонерами, займається веденням господарства, має трьох корів, продає молочну продукцію, його дохід становить від 5 000 до 15 000 гривень у місяць, вирощує птицю, обробляє присадибну земельну ділянку, заготовляє овочі на зиму, має власний трактор, обробляє земельні ділянки людям за гроші. Ті аліменти, які сплачує позивачка, є недостатніми для утримання дітей, у наданні державної допомоги йому відмовлено.

Відповідно довідки відділу державної виконавчої служби Великописарівського РУЮ 03.01.2013 року відкрите провадження за виконавчим листом № 1803/1806/2012 від 15.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 28 листопада 2012 року до досягнення повноліття. За листопад-грудень 2012 року, січень-лютий 2013 року аліменти не сплачувалися, станом на 01.03.2013 року заборгованість по аліментам становила 1 550 гривень, у березні 2013 сплачено 500 гривень, в травні 2013 року 2 500 гривень, станом на 30.05.2013 року заборгованість по аліментам становить 50 гривень /а.с.86/.

З довідки ФГ «Бриз ВЛКОМ» слідує, що в користуванні господарства знаходяться земельні ділянки, що належать на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1; орендну плату за 2011-2012 роки отримував ОСОБА_3 за себе і за ОСОБА_1, розмір орендної плати за 2011 рік становив 554 гривні, за 2012 рік 1 235 гривень /а.с.90/.

З цього приводу свідок ОСОБА_3 показав, що в 2011 році отримував орендну плату коли вони з дружиною ще жили однією сімєю, а в 2012 році коли жили окремо. Орендна плата була в натуральній формі у виді зерна, яке він використав для годування домашньої худоби. Ці кошти він може розцінити як матеріальна допомога дітям від матері, але ці суми видаються один раз на рік, і на місяць складають близько 100 гривень.

В судовому засіданні оглядалася справа № 10 соціального супроводу сімї ОСОБА_3, розпочата 29.01.2013 року, закінчена 14.05.2013 року, з матеріалів якої слідує, що ОСОБА_3 звернувся 18.01.2013 року до районного центру з заявою взяти сімю під соціальний супровід з метою подолання складних життєвих обставин, 29.01.2013 року був укладений договір про здійснення соціального супроводу, термін дії якого закінчився 29.04.2013 року /а.с.149-152/.

В судовому засіданні оглядалися цивільні справи :

- № 2/1803/1/2012 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поданого до суду 29.09.2011 року, сторонам надався строк для примирення, рішенням від 28.02.2012 року шлюб розірвано /а.с. 153/;

- № 2/1803/8/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, поданого до суду 20.12.2011 року, в якому вказував, що відповідачка з жовтня 2011 року з дітьми не проживає, матеріально не допомагає, прохав стягнути аліменти у розмірі 650 гривень щомісячно на двох дітей, Ухвалою Великописарівського районного суду від 28.02.2012 року позов залишено без розгляду за заявою позивача /а.с.154-155/;

- 2/1803/269/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, поданого до суду 28.11.2012 року про стягнення з відповідачки аліментів на утриманні дітей у розмірі 700 гривень щомісячно на двох дітей; 17.12.2012 року від відповідачки надійшло заперечення на позов, в якому вказала, що з листопада 2011 року по серпень 2012 року сплачувала кошти дітям, купувала одяг, передавала продукти харчування, на даний час доходу не мала, знаходиться у відпустці по вагітності та пологам, прохала звільнити від сплати аліментів на дітей та судового збору /а.с.155-156/. Рішенням суду від 17.12.2012 року позовні вимоги задоволені часткового і стягнуті аліменти на двох дітей у розмірі 500 гривень щомісячно та відповідачку звільнено від сплати судового збору /а.с.38-39/. Вказане рішення переглядалося апеляційним судом Сумської області за скаргою відповідачки, Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21.02.2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін /а.с. 40-41/.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні додатково пояснила, що не проживає з дітьми з 14 жовтня 2011 року, але надавала на їх утримання матеріальну допомогу до серпня 2012 року, в листопаді 2012 року доньці ОСОБА_4 на день народження передала 500 гривень, в грудні не допомагала, в січні 2013 року передавала дітям подарунки на Новий рік та на день народження молодшій доньці ОСОБА_5, в лютому 2013 року не допомагала. Підтвердила, що з дітьми контактів не має, батько настроїв дітей проти неї, діти з нею не спілкуються як з матірю, вважає, що батько утримує їх у себе, але з цього приводу до правоохоронних органів або до служби у справах дітей не зверталася, з позовом про визначення місця проживання дітей до суду також не зверталася, наміру забрати дітей проживати з нею, не має. Вважає, що оскільки до жовтня 2011 року вона їх виховувала, а зараз сплачує аліменти на їх утримання, то допомога при народженні третьої доньки повинна бути у розмірі як на третю дитину. Підтвердила, що за навчання старшої доньки коштів не сплачує.

Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 21.11.2992р. № 2811-Х11 встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сімї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сімям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення /преамбула Закону/.

Громадяни України, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України /частина 1 статті 1/. Порядок призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом встановлюється Кабінетом Міністрів України /частина 3 статті 1/. Одним з видів державної допомоги сімям з дітьми є допомога при народженні дитини /пункт 2 частини 1 статті 3/.

Всі види державної допомоги сімям з дітьми, крім допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині 2 статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків /стаття 5 Закону/.

Допомога при народженні дитини нараховується, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, установленого на день народження дитини.

Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом наступних 24 місяців, на другу дитину 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину 72 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України /стаття 12 Закону/.

Рішення органу, що призначає і здійснює виплату державної допомоги, може бути оскаржено у вищестоящих органах виконавчої влади або у судовому порядку /стаття 23 Закону/.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані статті не визнані неконституційними.

На виконання вказаного Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» Кабінетом Міністрів України розроблений порядок призначення та виплати державної допомоги сімям з дітьми, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми».

Пунктом 10 вказаної Постанови КМУ від 27.12.2001 р. передбачено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Пунктом 11 вказаної Постанови КМУ від 27.12.2001 р. вказано, що для призначення допомоги при народженні дитини за умови предявлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подаються такі документи :

1. Заява одного з батьків; 2. Копія свідоцтва про народження; 3. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини для виплати допомоги у звязку з народженням дитини, виданий відділом РАЦС.

Особи, що звертаються за призначенням допомоги при народженні другої або наступних дітей, подають також довідку про склад сімї та копії свідоцтва про народженні кожної дитини, яка враховується при визначенні розміру допомоги.

Пунктом 13 абзацем 6 Постанови КМУ від 27.12.2001 р. передбачено, що розмір та строк виплати допомоги , яка призначається одному із батьків дитини, визначається з урахуванням кількості живо народжених та усиновлених дітей /враховуючи померлих/, які до народження дитини перебували на утриманні особи, якій призначається допомога.

Відповідно до термінології утриманцями являються ті, хто отримують від інших осіб повне утримання або основну частину засобів існування. Утримання може надаватися у вигляді грошових коштів або у натурі, або те і інше одночасно.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказах, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

На підставі наданих суду доказів сторонами, суд дійшов переконливого висновку, що відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації діяв в межах своїх повноважень. Доводи позивачки, що відповідач не мав права збирати додаткові документи, які не визначені положеннями КМУ від 27.12.2001 року, не знайшли свого підтвердження. Оскільки пунктом 48 абзацем 1 вказаної постанови визначено, що органи, які призначають державну допомогу сімям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги.

Відповідач не обмежився інформацією щодо окремого проживання ОСОБА_1 з неповнолітніми доньками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, а зясовував знаходження їх на утриманні матері до народження третьої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8. Встановивши, що з жовтня 2011 року матеріальна допомога позивачкою старшим дітям надавалася нерегулярно і не в тих обсягах, яких потребували діти, обґрунтовано прийняв рішення про призначення допомоги при народження дитини як на першу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 05.08.1995 року по 28.02.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого мають спільних неповнолітніх дітей доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якими спільно проживала до 14.10.2011 року. Після 14.10.2011 року з дітьми проживала окремо, матеріальну допомогу дітям надавала не регулярно і не систематично, що змусило батька дітей, з якими залишилися проживати діти, звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на його користь на утриманні дітей 20.12.2011 року та 28.11.2012 року. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 17.12.2012 року встановлено, що ОСОБА_1 з серпня по листопад 2012 року ніякої матеріальної допомоги дітям не надавала. Після стягнення з неї аліментів станом на 01.03.2013 року /тобто на час народження третьої дитини/ мала заборгованість по сплаті аліментів в сумі 1 550 гривень. Судом встановлено, що її матеріальна допомога не була постійною і основним джерелом засобів для існування дітей, розмір утримання дітей батьком значно більше утримання, яке надавала мати. Позивачка не надала суду доказів щодо постійного і регулярного утримання старших доньок, що її допомога була постійною та основним джерелом засобів існування дітей.

Таким чином, позивачем у судовому засіданні не доведено неправомірності рішення УПСЗН від 19.03.2013 року про призначення їй допомоги при народженні доньки ОСОБА_6, 02.03.2013 року у розмірі як при народженні першої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8- 10, 69-72, 79, 86, 158-163, 185-186, 254 КАС України, Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Порядком призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженим ПКМУ від 17.12.2001 р. № 1751, -

П о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великописарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений та підписаний 21.06.2013 року.

Суддя О.С.Семенова.