Справа № 203/3501/13-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2013-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3501/13-а
Провадження № 2-а/0203/168/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2013 р. суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Маймур Ф.Ф., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання незаконними та зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та інвалідом 2 групи, що повязано з роботами на ЧАЕС і, згідно законодавства, має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, але згідно рішення відповідача від 13.05.2013 року позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам другої групи у розмірі 120 грн., чим було порушено право позивача на отримання в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення, внаслідок заниження відповідачем призначеної суми виплати щорічної допомоги від законно встановленого розміру. Крім того, 15.05.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою з проханням виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення у належному розмірі, посилаючись на ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак, відповідач відмовив у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що призначив позивачу виплату, а саме допомогу на оздоровлення згідно з чинним законодавством і для виплати її в іншому розмірі не вбачає законних підстав. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його конституційні права на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

11 червня 2013 року представник відповідача подала заперечення на позов, в яких зазначила, що позов не підлягає задоволенню, оскільки призначення та перерахунок щорічної одноразової допомоги на оздоровлення проводився відповідно до вимог чинного законодавства України. (а.с. 12-13)

У відповідності до положень ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Оцінивши обставини у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, про що свідчить копія посвідчення серії А № 019567, та є інвалідом другої групи, що повязано з роботами на ЧАЕС. (а.с. 6-7).

Судом також встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача, та йому призначена та виплачується щорічна грошова допомога на оздоровлення на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

15 травня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у належному розмірі відповідно до вимоги ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, але листом від 16.05.2013 року відповідач відмовив у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам другої групи, оскільки відповідач виплатив позивачу щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 120 грн., яка передбачена діючим законодавством України. (а.с. 8-9)

Відповідно до преамбули Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплено, що даний Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 ( в редакції Закону від 01.01.2013 року) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 ст. 48 вищевказаного Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон) вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008: Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів, тобто законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Також, Рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 року Конституційний суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним) п. 30 ст. 71 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік яким зупинено на 2007 рік дію статті 48 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, Конституційний суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановленні іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3,ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. ст. 21,22, п.1 ч. 2 ст. 92, ч. 1, 2, 3 ст. 95 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч. 7 ст. 48 Закону (в редакції 2007 року) встановлено розмір мінімальної заробітної плати, який визначається на момент здійснення виплати.

Таким чином, в даному спорі застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати. Отже, позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Тому ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції, яка була до внесення відповідних змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам II групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян. Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачу при виконанні покладених на нього функцій необхідно було застосовувати ч. 4 ст. 48 в редакції Закону від 20.06.1996 року, яка передбачає, зокрема виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, 2 групи інвалідності у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, суд вважає дії відповідача щодо здійснення перерахунку і виплати у 2013 році щорічної допомоги на оздоровлення позивачу як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до чинного законодавства України - у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, та вважає необхідним зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за 2013 рік щорічну допомогу на оздоровлення як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 13, 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 року та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 6 11, 71, 99, 1832 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради щодо здійснення перерахунку і виплати у 2013 році щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до чинного законодавства України - у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради здійснити перерахунок і виплату у 2013 році щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до чинного законодавства України - у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційна скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : Ф.Ф. Маймур