Справа № 2-а-50/11
Суддя: Таранкова І. М.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-50/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Таранкової І.М.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати щорічної разової матеріальної допомоги як учаснику бойових дій за 2003-2006 роки у розмірі, меншому, ніж передбачено ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнати його право на перерахунок разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій та стягнути на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу в розмірі 3274,25 грн.

В своїй позовній заяві від 25.01.2010 року позивач уточнив свої позовні вимоги і просив зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області здійснити виплату йому недоплаченої щорічної грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2003,2004,2005 роки в сумі 2898 грн.75 коп.

В судове засідання позивач не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачі позов не визнали з підстав, викладених у запереченнях проти позову, до суду не з»явились, направили до суду заяви про розгляд справи у відсутність своїх представників.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень , суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та перебуває на обліку в УПСЗН Комсомольської міської ради, де отримує соціальну допомогу відповідно до положень ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на отримання разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій в розмірі, який за його посиланням має бути розрахований в порядку та розмірі, передбаченому ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перерахунок розміру грошової допомоги просить зробити за період з 2003 по 2005 роки.

Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яка підлягає до застосування, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус учасників бойових визначені в ЗУ № 488/85 ВР від 22.12.1995 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». ЗУ від 25.12.1998 року № 367-XIV ст..12 Закону було доповнено ч.5 , згідно з якою «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком».

ЗУ «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ч.5 ст.12 зупинив на 2006 рік в частині визначення розмірів виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни.

В своїй позовній заяві позивач посилався, що строк звернення до суду необхідно відраховувати починаючи з листопада 2006 року, коли він дізнався про порушення свого права на отримання допомоги у встановленому законом розмірі .

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України / в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду/ для звернення до суду за захистом порушеного права встановлювався річний строк, який обчислювався з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення. Мотиви, які наводить позивач, обраховуючи строк звернення до суду, за умови щорічного отримання ним разової грошової допомоги та відповідної можливості визначитися з її належним розміром, не можуть бути свідченням його обізнаності про порушення власного права.

За відсутності клопотання позивача ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та наведених ним мотивів обчислення процесуального строку, суд вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо виплати щорічної разової грошової допомоги за період 2003-2005 років задоволенню не підлягають, в зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.99-103, 159, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно.

Суддя І.М.Таранкова