Справа № 203/6554/13-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/6554/13-а
Провадження № 2-а/0203/262/2013
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2013 р. Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Чередник І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування постанови. (а.с. 2-4)

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, посилався на те, що він працює за договором добровільної діяльності № 1225 від 12.10.2012 року в Європейській агенції соціальної інформації, координатором по справам інвалідів. Відповідно до умов праці, позивачу від зазначеної агенції була надана довіреність від 05.11.2012 року на право керування легковим автомобілем AUDI A4 AVANT, 1999 року випуску, з правом виїзду за кордон та правом представлення на таможнях і інших установах, і правом підписувати відповідні документи, повязані з експлуатацією автомобіля. Позивач стверджує, що 07.11.2012 року ввіз зазначений транспортний засіб на територію України по «зеленому коридору», а не у режимі «транзит», установлений законом строк зворотного вивезення автомобіля, на момент складання протоколу про порушення митних правил, тобто 16.09.2013 року не настав, тому позивач вважає, що не порушував норми митного законодавства та був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності, у звязку з чим, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил від 25.09.2013 року, та стягнути з відповідача судові витрати. (а.с. 2-4)

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 24)

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що позивач ввіз на територію України даний транспортний засіб в режимі транзит з комерційною метою, жодна з умов для тимчасового ввезення автомобіля виконана позивачем не була, а отже підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності на момент його зупинення було порушення позивачем встановленого 10-ти денного строку для транзитних перевезень, що призвело до неправомірного користування транспортним засобом. Крім того, доводи позивача не відповідають дійсності, тому представник відповідача просила суд постанову від 25.09.2013 року залишити без змін, а позовну заяву без задоволення. (а.с. 24)

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2013 року до Дніпропетровської митниці Міндоходів надійшов рапорт, в якому зазначено, що цього ж дня на вул. Каруни м. Дніпропетровська співробітниками ДПС ДАІ було зупинено автомобіль марки «AUDI A4», р/н GFS751, під керуванням ОСОБА_1 Під час проведення перевірки, було встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений на митну територію України 07.11.2012 року в зоні діяльності м/п «Нові-Яриловичі» Чернігівської митниці ОСОБА_1 по каналу «зелений коридор» в режимі транзиту. Таким чином, позивач користувався товаром, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу митного органу України, чим порушив ч. 2 ст. 469 МК України. Викладені обставини підтверджуються копією протоколу про порушення митних правил № 0307/11000000/13 від 16.08.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 11-14)

Також судом встановлено, що 25.09.2013 року позивач був визнаний винним у вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 МК України та на нього було накладено адміністративне стягнення у розмірі 8 500 грн., що підтверджується копією постанови у справі про порушення митних правил № 0307/110000001/13 від 25.09.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 5-6)

Крім того встановлено, що на виконання листа Дніпропетровської митниці Міндоходів від 14.08.2013 року, та згідно інформації, яка міститься у АСМО «Інспектор-2006», 07.11.2012 року у пункті пропуску «Нові Яриловичі» по смузі руху «зелений коридор» у напрямку «вїзд» на митну територію України зареєстровано переміщення транспортного засобу «AUDI A4», р/н знак GFS751, під керуванням ОСОБА_1 Дані щодо представлених під час митного контролю документів та режиму пропуску цього транспортного засобу в справах митниці та баз даних відсутні, що свідчить про те, що автомобіль було ввезено на митну територію України в режимі «транзит», викладені обставини підтверджуються копією листа Чернігівської митниці Міндоходів України від 15.08.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 23)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані Митним Кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.ст.318, 321 МК України всі товари транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, перебувають під митним контролем з моменту перетину митного кордону України і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

За змістом ст.ст.90, 95 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб).

Згідно ст. 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Правова позиція суду ґрунтується на тому, що, як вбачається за матеріалів справи та не спростовується жодними належними та допустимими доказами, позивач під час переміщення через митний кордон України не здійснював міжнародні перевезення з платного транспортування осіб або платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів автомобілем «AUDI A4», іноземний реєстраційний номерний знак GFS751. За таких умов переміщений ним на митну територію України зазначений автомобіль не є транспортним засобом комерційного призначення у розумінні митного законодавства, а є транспортним засобом особистого користування. Останнє, в свою чергу, з урахуванням належності транспортного засобу іноземній юридичній особі (нерезиденту) та відсутності у матеріалах справи документів, які б підтверджували здійснення позивачем письмового декларування транспортного засобу та сплату митних платежів або застосування будь-яких заходів гарантування, зумовлює висновок про те, що при ввезенні транспортного засобу позивач не обирав митний режим тимчасового ввезення, натомість автомобіль був ввезений саме в режимі транзиту, а строк транзитного перевезення позивачем перевищено більш ніж на 10 діб.

Таким чином, за викладених обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана позивачем постанова відповідача винесена останнім на законних підставах, з вірною кваліфікацією порушення митних правил відповідно діям позивача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому суд критично ставиться та не приймає до уваги посилання позивача, що автомобіль «AUDI A4», іноземний реєстраційний номерний знак GFS751, є транспортним засобом комерційного призначення та був ввезений позивачем на територію України в режимі тимчасового ввезення, оскільки такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 90, 95, 318, 321, 380, 381, 469 МК України, ст.ст. 251, 252, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 11, 18, 69-71, 79, 158-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає у відповідності до положень ст.171-2 ч.2 КАС України.

Суддя Ф.Ф. Маймур