Справа № 22-а-2408/11
Суддя: Сапун О. А.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-2408/11
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а-2408/11 Головуючий у 1 інстанції: Ліхтанська Н.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Сапун О.А.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Свинаренко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за апеляційними скаргами Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області та ОСОБА_3 овсіївни на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

23 квітня 2009 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області (далі УПФУ в м. Бердянську Запорізькій області) про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що має статус дитини війни, тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Впродовж 2006-2009 років зазначена допомога їй не виплачувалась. Вважає дії відповідача щодо не проведення підвищення до пенсії такими, що суперечать чинному законодавству. Також стверджує, що про порушення своїх прав вона дізналася із засобів масової інформації, тому вважає, що строк позовної давності пропущений нею з поважних причин.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд поновити строк для звернення до суду з 2006 року, визнати противоправною бездіяльність відповідача та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії як дитині війни за 2006-2009 роки у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2009 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в м. Бердянську Запорізької області щодо не нарахування та невиплати позивачу у період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, у період з 01.01.2009 року по 23.04.2009 року суми пенсії, підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, розрахованої за правилами ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період травня-грудня 2008 року, січня-квітня 2009 року.

Зобовязано УПФУ в м. Бердянську Запорізької області здійснити нарахувати та виплатити на користь позивача суми пенсії підвищеної на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року , за період з 01.01.2009 року по 23.04.2009 року, згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, розрахованої з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період 2008 року, січня-квітня 2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись із постановою суду, УПФУ в м. Бердянську Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення її позову у повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у пенсійному посвідченні.

В силу ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік". Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 р. ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою зупинено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007 р. відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пп. 2 п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було викладено у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Частиною 4 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями СРСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної Війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 р. прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470,00 грн., то відповідач із січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу у розмірі 47,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 р. відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу з 09.12.2008 р. по 31.12.2008 р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

До набрання законної сили рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та від 22.05.2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період 01.01.2007 р. по 08.07.2007 р. та з 01.01.2008 р. по 22.05.2008 р. відсутні, оскільки зазначені рішення не мають зворотної дії.

Позов про перерахунок підвищення до пенсії за 2007-2008 роки заявлено лише 23.04.2009 р., тобто з порушенням річного строку звернення до суду, визначеного законом на день подання позову. Докази поважності порушення строку у матеріалах справи відсутні, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про перерахунок підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.

Зміст ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не коригувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу з 01.01.2009 р. по 23.04.2009 р.

Таким чином, відповідача у справі обґрунтовано зобовязано судом першої інстанції провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачу згідно з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 23.04.2009 р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення.

Викладені ОСОБА_3. в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що справа вирішена неправильно.

Доводи відповідача про відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення на підставі ч. 1 ст. 263 КАС України. Крім того, обовязок нарахування та виплати пенсії згідно з законом є компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 2 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2009 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: