Справа № 2-а-846/11
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2-а-846/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2011 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області про зобовязання вчинити дії та стягнення суми недоплаченого підвищення до пенсії.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Єланецькому районі Миколаївської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі Закон № 2195-ІV) є дитиною війни і згідно ст.6 вказаного Закону має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В 2011 році таке підвищення відповідачем їй виплачувалось, але в значно меншому розмірі, а саме 10% мінімальної пенсії за віком. Вважає, що відповідач, не виплативши їй передбачене Законом 2195-ІV підвищення до пенсії порушив її права. А тому просила суд визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов'язати його нарахувати та виплатити їй недоплачене, як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії за період з 1 лютого 2011 року по 31 липня 2011 року в сумі 1366 грн. 80 коп.

Представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву із яких слідує, що в 2011 році не визначено розмір мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення до пенсії дітям війни. Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень даного закону, не може застосовуватись для обчислення підвищення пенсій особам, які мають статус дітей війни. Крім того, виплата підвищення до пенсії дітям війни повинна проводитись за рахунок державного бюджету. В 2011 році до Пенсійного фонду надходили кошти для виплати підвищення до пенсії дітям війни і щомісячно виплачувалися у розмірі 49,80 грн., як це передбачено п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530.

Оскільки предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України судовий розгляд справи було здійснено в порядку скороченого провадження.

Ухвалою суду від 06 вересня 2011 року позов в частині вимог щодо визнання дій незаконними та здійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії за період 01 лютого 2011 року по 04 березня 2011 року залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час слухання справи позивачка є пенсіонеркою за віком, набула статусу дитини війни, що підтверджується посвідченням, ксерокопія якого знаходиться в матеріалах справи. Отже, позивачка має право на пільги, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. В 2011 році відповідач виплачував позивачці щомісячно підвищення до пенсії в розмірі 49,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.2 ч.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Статтею 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 грн., з 1 квітня - 764 грн., з 1 жовтня - 784 грн., з 1 грудня - 800 грн., отже розмір належного позивачці підвищення, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має складати: з січня 225 грн., з 1 квітня 229,20 грн., з 1 жовтня 235,20 грн., з 1 грудня - 240 грн.

Судом встановлено, що протягом лютого-липня 2011 року належне позивачці підвищення до пенсії виплачувалось у розмірі, що не відповідає розміру підвищення, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином в період дії зазначеної норми в порушення принципу пріоритетності законів, як нормативних актів вищої юридичної сили, над підзаконними актами, якими є постанови Кабінету Міністрів України, відповідач нараховував та виплачував позивачці підвищення до пенсії не у розмірі, встановленому ст. 6 Закону № 2195-ІV, а у розмірі, встановленому підзаконним актом - постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, яка суттєво звужує право позивачки щодо розміру належного підвищення.

Отже, виплачене позивачці підвищення за лютий-липень 2011 року підлягає перерахуванню та виплаті, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, визначених на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом на відповідний період.

Суд не бере до уваги доводи про неналежне забезпечення доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком через відсутність коштів, так як відсутність бюджетного фінансування передбачених ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на УПФУ зобов'язань, а реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах законодавства, не можуть бути поставлені у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року, в 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірах: з 22.05.2008 року 48,10 грн., з 01.07.2008 року 48,20 грн., з 01.10.2008 року 49,80 грн. Виплата надбавки здійснюється у розмірах, що були запроваджені з 1 жовтня 2008 року, а саме - 49,80 грн. Тому з 19 червня 2011 року розмір підвищення даній категорії громадян буде становити 49,80 грн.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки про стягнення на її користь недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги за період з 05 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та п.7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" суд вважає за можливе здійснити захист порушених прав, шляхом зобовязання відповідача, здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 05 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача індексації боргу не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.ст. 2, 4 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", вказана допомога не відноситься до об'єктів індексації.

Щодо позовних вимог про здійснення спірних виплат в майбутньому, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право позивачки внаслідок чого зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати виплату допомоги є безпідставним, оскільки встановлює обов'язки на майбутнє без наявності спірних відносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-12, 71, 86, 158 -163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 05.03.2011 року по 18.06.2011 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Чернякова