Справа № 2-а-1327/11
Суддя: Іванченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-1327/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Іванченко О.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача здійснити за його зверненням від 28.09.2011 року перерахунок пенсії в відповідності з вимогами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з травня 2009 року.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солонянському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але позивачу було невірно розраховано стаж 36 років 0 місяців 24 дні, замість 37 років 6 місяців 19 днів, а саме не зараховано час роботи з 2000 року по 2004 рік, внаслідок чого вона отримувала пенсію у розмірі 746 гривень, замість 818 гривень, а тому просить зобовязати посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою судді Солонянського районного суду від 02 листопада 2011 року по даній справі відкрито скорочене провадження, позовні вимоги за період з 01.05.2009 року по 30.04.2011 року включно були залишені без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Відповідач - управління пенсійного фонду України у Солонянському районі надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких прохав відмовити у задоволенні позову в звязку з відповідністю його дій ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Крім того Постановою КМУкраїни№796 від 04.06.1998 року «Про положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування» визначено порядок персоніфікованого обліку застрахованих осіб в Україні, у тому числі порядок подання до Пенсійного фонду України звітності з відомостями про застрахованих осіб. Після закінчення звітного періоду на протязі січня-березня роботодавець подавав документально оформлені індивідуальні відомості про застрахованих осіб, які працювали у нього у звітному році.

На підставі відомостей, наданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційний код).

У травні 2011 року за особистим зверненням ОСОБА_1 до відділу персоніфікованого обліку було виявлено, що ВАТ Солонянський «Агротехсервіс» у лютому 2001 року надано відомості за 2000 звітний рік, де у списках працюючих роботодавцем було надано недостовірну інформацію, а саме допущено помилку в індивідуальних відомостях ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме - неправильно указано ідентифікаційні коди застрахованих осіб, що призвело до невірного зарахування періодів страхового стажу кожній особі.

Також ТОВ «Солоняським Агросервісом» при здачі звітності за 2003 та 2004 рік роботодавцем надано індивідуальні відомості ОСОБА_1 з індивідуальним номером НОМЕР_1 замість НОМЕР_2. Таким чином інформація про трудові відносини ОСОБА_1 у базі персоніфікованого обліку за 2000, 2003,2004 роки була відсутня на її персональній картці через невідповідність ідентифікаційного номера особи, який є основою накопичення інформації.

В червні 2011 року після надання роботодавцем коригуючи відомостей у особистих картках внесено виправлення та відправлено до центрального сервера.

Відповідно до заяви від 21.06.2011 р. про проведення перерахунку пенсії по заробітній платі за 2000-2004 р., спеціалістом було проведено перерахунок пенсії з 01.07.2011 р згідно п.4 ст. 45 вищевказаного Закону, з урахуванням стажу за весь 2004 р. та заробітної плати за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 р по 31.12.2004 р. Доплату по перерахунку за липень місяць пенсіонерка отримала в серпні місяці поточного року.

Після перерахунку пенсії стаж згідно матеріалів пенсійної справи становить 37 років 6 місяців 19

днів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

У відповідності за ст.71 КАС України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У звязку з не зарахуванням до стажу 1 року 6 місяців 5 днів та не до отриманням пенсійного забезпечення відповідач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області, яким у відповідності до п.4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу за весь 2004 р. та заробітної плати за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 р по 31.12.2004 р. було проведено перерахунок пенсії та здійснено доплату по перерахунку за липень місяць, яку позивач отримала в серпні місяці поточного року.

Правовідносини сторін з приводу перерахунку пенсії на день звернення позивачки до відповідача регулювалися ст. 45 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-1V «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р., та Постановою КМУкраїни№796 від 04.06.1998 року «Про положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування»

Частиною четвертою статті ст. 45 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно,і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до п. 1. Постановою КМУкраїни№796 від 04.06.1998 року «Про положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування» персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов'язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням ( відомості про фізичних осіб).

п. 2. вищевказаної постанови передбачено, що основні завдання персоніфікованого обліку: є створення єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб;

сприяння розвитку заінтересованості фізичних осіб у внесенні платежів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (пенсійне страхування) та створення умов для їхнього контролю за сплатою цих платежів;

створення інформаційних передумов для визначення розміру виплат за пенсійним страхуванням залежно від тривалості страхового стажу та особистого внеску фізичної особи у формування коштів цього страхування;

забезпечення відповідно до законодавства захисту відомостей про фізичних осіб;

інформаційне забезпечення завдань прогнозування та планування у системі пенсійного страхування.

п. 10 постановипередбачено, що Роботодавці зобов'язаній установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них;

надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.

п. 11 постанови передбачено, щофізична особа має правоюзнайомлюватися з відомостями про неї, внесеними до системи персоніфікованого обліку;

у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення;

вимагати від роботодавців повного та своєчасного подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку.

п. 16 постанови передбачає, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Як вбачається з матеріалі, які були наданні управлінням Пенсійного фонду України е Солонянському районі Дніпропетровської області роботодавцем ОСОБА_1 при подачі де пенсійного фонду України індивідуальних відомостей про застраховану особу у графі номер обліково' картки, який одночасно є і ідентифікаційним номером допущено помилки при подачі відомостей у 2001 році, у 2004 році, а отже ствердження позивача про те, що недоврахування стажу та несвоєчасне недоотримання позивачем з вини відповідача пенсії необґрунтоване.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскількг неправомірності в діях відповідача не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 45, Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, ст. ст. 8, 9, 11, 18, 71, 94,183-2 Кодекс адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійногс фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними ті зобовязання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суд через Солонянський районний суд Дніпропетровської протягом десяти днів з дня отримання копі' постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційно' інстанції.

Суддя: О.Ю.Іванченко