Справа № 2-а-20/11
Суддя: Наумчак Л. І.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-20/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2011 22 вересня 2011 року м. Балта

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Наумчак Л.І.

при секретарі Думік Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання незаконним рішення сесії міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з адміністративним позовом,в якому просить відмінти рішення Балтської міської ради Одеської області №1051-У від 24 листопада 2009 року Про відміну рішення Балтської міської ради від 27 листопада 2003 року №243-ХХІІ про закріплення земельної ділянки за ОСОБА_1А.,- як незаконне ,та таке що порушує його законні права та інтереси.

Заявлений позов мотивує тим ,що у відповідності до рішення сесії Балтської міськради №243-ХХІІ від 27 листопада 2003 року,- за ним закріплено 147 м.2 із земель міськземфонду,безоплатно,для обслуговування індивідуального житлового будинку.

Рішенням сесії № 884-У від 23.01.2009 року попереднє рішення змінено,а саме закріплено за ним 107 м.2,а 40 м.2 залишили в міськземфонді,як землі загального користування.

21 липня 2009 року рішенням Балтського районного суду,рішення сесії № 884-У від 23.01.2009 року,- відмінено.

27 вересня 2009 року Прокуратурою Балтського району внесено протест на рішення сесії Балтської міськради №243-ХХІІ від 27 листопада 2003 року, яким закріплено за позивачем 147 м.2 із земель міськземфонду,безоплатно,для обслуговування індивідуального житлового будинку.

Балтська міська рада на виконання протесту, рішенням №1051 від 24 листопада 2009 року відмінила рішення Балтської міської ради від 27 листопада 2003 року №243-ХХІІ про закріплення земельної ділянки за ОСОБА_1

Позивач,пояснюючи,що згоди на вилучення земельної ділянки не давав,крім того міськрада не може відмінювати свої попередні рішення,якщо відповідно до цих рішень виникли правовідносини,повязані з реалізацією певних субєктивних прав.

Відповідач позов не визнав,та пояснив,що 40 м.2 ,які залишив як землі загального користування,необхідні для належного обслуговування магазина Адмірал.

Представник ОСОБА_2,власника магазину Адмірал,- також позов не визнав з аналогічних мотивів.

Враховуючи пояснення сторін,надані суду письмові документи,- суд приходить до висновку,що позов являється обгрунтованним,та відповідно підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених ЗК України.

У відповідності до п. г) ч.І ст. 121 Земельного кодексу України нормою для для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах становить не більше 0,10 гектара.

У даному випадку загальний розмір земельної ділянки який надавася позивачу для обслуговування житлового будинку становить 579 кв.м., що є меньшою ніж встановлено Законом.

Виносячи оскаржуване рішення, відповідач керувався п.9 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування відповідно до якого, рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.Однак у даному випадку спірним є рішення саме ради, а не її виконавчого комітету, що унеможливлює застосування даної норми.

Більш того, згідно ч. 10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядуванняакти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 5 рішення Конституційного суду України від 16.04,2009 №7-рп/2009 справа про скасування рішень органів місцевого самоврядуванняКонституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість в тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1 -зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Одним з засобів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України є визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Враховуючи вищевикладене, дії відповідача, при прийнятті оскаржуваного рішення, які грубо порушують приписи чинного законодавства та права позивача, доводи адміністративного позову,суд вважає, що у Балтської міської ради не було законних підстав для задоволення протесту прокурора Балтького району від 27.09.2009 р. та відміни рішення Балтської міської ради від 27.11.2003р.№243ХХП.

Керуючись ст..ст. 40;п. г) ч.І ст. 121 Земельного кодексу України ;п.9;ч.10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування, ч.2 ст. 19;144 Конституції України;393 ЦК України; ст..ст.158-163 КАС України,суд

П О С Т А Н О В И В:

Позово ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання незаконним рішення сесії міської ради,- задовільнити.

Рішення Балтської міської ради Одеської області №1051-У від 24 листопада 2009 року Про відміну рішення Балтської міської ради від 27 листопада 2003 року №243-ХХІІ про закріплення земельної ділянки за ОСОБА_1А.,- відмінити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку п.1 ст186 КАС України,на протязі десяти днів,з моменту отримання копії мотивованої постанови.

Суддя: