Справа № 22-а-20694/11
Суддя: Антоненко В. І.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 89 06.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

головуючого - судді Антоненко В.І., суддів: Гуля В.В., Таргоній Д.О.,

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою: управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області про визнання дій незаконними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 Г.1. звернулась до суду з позовом у якому просила поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати відмову відповідача неправомірною та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату на її користь недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії іза період з 01 січня 2006 року по даний час та в подальшому виплачувати її щомісячно в період дії Закону.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача незаконними. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивачки недоплаченої щомісячної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 лютого 2009 року по лютий 2010 року. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову в позові, Досилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФ України у Переяслав-Хмельницькому районі, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2006-2007 роках їй не виплачувалась, а у 2008-2009 роках виплачувалась їй у значно меншому розмірі.

мнииИйімйШЧіш ШШШШ '^сЩїішштжттежту. су/юотр^ ніиіШЯіЩходив

із засад: пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначеі яя і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і ДОпусхихо протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов»язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Переяслав- Хмельницькому районі Київської області відхилити, а постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2010 року залишити без змін.