Справа № 695/895/13-а
Суддя: Мозгова О. А.
Дата ухвалення: 2013-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 695/895/13-а
номер провадження 2-а/695/49/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2013 року

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Мозгової О.А.

при секретарі Матвєєвій О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про визнання протиправним і скасування рішення та Державного акта на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про визнання протиправним і скасування рішення та державного акта на право власності на земельну ділянку. Свою заяву мотивує тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 05.09.2003 року належить житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Золотоноша, вул. Котляревського, 10, Черкаської області. Рішенням ОСОБА_5 міської ради № 38-23-24 від 16.12.2003 року їй, ОСОБА_3, була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд площею 671 кв.м., проте у зв»язку з відсутністю на той час необхідних грошових коштів, позивачка не змогла замовити виготовлення проектої документації щодо відведення належної їй земельної ділянки. Відповідач ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності є власником будинковолодіння, що розташоване за адресою: м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19, Черкаської області та є суміжним землекористувачем з позивачкою. Межа між земельними ділянками позивачки та відповідача була встановлена відповідно до землевпорядної документації та генерального плану забудови м. Золотоноша. Згідно з ОСОБА_6 розбивки господарсько-побутових споруд в натурі від 28.09.1987 року межа між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проходить на відстані 1,5 м від належних позивачці сараю та сажу. Наприкінці 2012 року ОСОБА_3 замовила виготовлення проекту землеустрою належної їй земельної ділянки та під час проведення зазначених робіт позивачці стало відомо, що ОСОБА_4, без попереднього погодження з нею меж земельної ділянки, була приватизована належна йому земельна ділянка та захоплена і приватизована частина належної їй земельної ділянки таким чином, що при співставленні меж належної позивачці земельної ділянки та меж земельної ділянки відповідача, відбувається накладка цих ділянок одна на одну в результаті чого господарсько-побутові будівлі сарай та саж, які мають знаходитися на відстані 1,5 м від спільної межі , виявляються на земельній ділянці належній ОСОБА_4, що позбавляє ОСОБА_3 можливості не лише обслуговувати належні їй господарські будівлі, проводити поточні ремонти, здійснювати необхідні інженерно-технічні заходи, а й користуватися цими будівлями. Позивачка зазначає, що Державний акт та рішення ОСОБА_5 міської ради є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки були видані з грубим порушенням законодавства України. Тому, ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Позивачка ОСОБА_3 її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задоволити позов в повному обсязі визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради від 27.10.2005 року № 16-48-4 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,894 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : Черкаська область , м. Золотоноша, вул. Тургенєва , 19 серії ЯБ № 425822 від 02.10.2006 року , виданий ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав взагалі , повідомив суду, що згідно технічної документації БТІ його земельна ділянка значно більших розмірів , позивачка самовільно захватила частину його ділянки та побудувала на ній свій сарай. Він не буде заперечувати проти того, щоб позивачка сплатила йому кошти за ділянку , якою користується та її придбала.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснив, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку відповідача допущена помилка , що й пояснив в судовому засіданні спеціаліст, який виготовляв технічну документацію.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, всебічно, повно та об»єктивно з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними доказами в справі, приходить до наступного висновку.

Приймаючи рішення щодо позовних вимог про скасування рішення ОСОБА_5 міської ради від 27.10.2005 року № 16-48-4 суд виходить з вимог ч.5 ст.158 Земельного кодексу України, де визначено, що спори у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Структура власності на землю розкривається через такі його елементи, як володіння, користування та розпорядження землею.

Володіння це суспільно-земельне відношення певної особи до належної їй землі (земельної ділянки), панування над нею, коли у стосунках з іншими людьми ця особа ставиться до землі, як до «своєї».

Користування означає виробниче чи інше особисте використання особливостей землі ,споживання результатів використання землі.

Для розпорядження характерним є визначення долі землі (земельної ділянки), здійснення управлінських, розпорядчих дій щодо землі. Власник на власний розсуд вирішує, що зробити з належною йому земельною ділянкою, яким чином її позбутися, обміняти, перевести з однієї категорії до іншої, для задоволення яких потреб її використати.

Юридичне значення мають правовідносини, під якими розуміються суспільні відносини, врегульовані правом і юридичними обов»язками. У правовідносинах конкретизуються приписи правових норм, які визначають права та обов»язки конкретних осіб, органів, організацій.

Згідно ст. 14 Конституції України суб»єктами земельних відносин є особи, які можуть набувати право власності на землю. Це громадяни, юридичні особи і держава.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно договору дарування будинку від 05 вересня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_8 подарував ОСОБА_3 житловий будинок № 10 з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м. Золотоноша по вул. Котляревського.

З копії ОСОБА_7 № 1517670 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.09.2003 року , виданого ОСОБА_5 виробничим підрозділом Черкаського обласного об»єднаного бюро технічної інвентаризації, вбачається, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування належить будинок, що розташований за адресою: вул. Котляревського, 10 в м. Золотоноша Черкаської області.

Відповідно до висновку ОСОБА_5 міського відділу земельних ресурсів № 1692 від 08.12.2003 року ОСОБА_5 міський відділ земельних ресурсів погодив передачу в приватну власність земельну ділянку гр. ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах норм передбачених ст. 121 Земельного Кодексу України.

Рішенням № 38-23-24 ОСОБА_5 міської ради від 16.12.2003 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 671 кв.м. для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в санітарно-захисній зоні сільськогосподарських об»єктів по вул. Котляревського, 10 в м. Золотоноша відповідно до ст. 121 Земельного Кодексу України та Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року за № 15-92.

Як вбачається з вищевикладеного, ОСОБА_3 на праві приватної власності, згідно договору дарування, належить садиба № 10, що розташована по вул. Котляревського в м. Золотоноша, Черкаської області та згідно рішення ОСОБА_5 міської ради їй надано у приватну власність земельну ділянку площею 671 кв.м. для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд.

Згідно довідки № 307 від 15 квітня 2004 року, виданої ОСОБА_5 відділком Черкаського обласного об»єднаного бюро технічної інвентаризації будинок, що розташований за адресою: м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19, Черкаської області зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № 2056 від 15.04.1986 року.

З копії ОСОБА_6 погодження меж землекористування присадибної ділянки ОСОБА_4 від 08.10.2005 року вбачається, що ОСОБА_3 є суміжним землекористувачем земельної ділянки, що розташована по вул. Тургенєва, 19 в м. Золотоноша, Черкаської області.

Рішенням № 625 ОСОБА_5 міської ради від 08.09.1994 року ОСОБА_4 передано у приватну власність присадибну ділянку площею 897 кв.м. по вул. Тургенєва, 19 в м. Золотоноша відповідно до Земельного Кодексу України та Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року за № 15-92.

Своїм рішенням № 16-48-4 ОСОБА_5 міська рада від 27.10.2005 року затвердила технічну документацію по складанню Державних актів на право власності на земельну ділянку, підготовлену ТОВ «УкрЗемСервіс» та скасувала рішення ОСОБА_5 міської ради № 625 від 08.09.1994 року і передала ОСОБА_4 у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд площею 894 кв.м.

Відповідно до висновку ОСОБА_5 міського відділу земельних ресурсів № 1652 від 21.10.2003 року ОСОБА_5 міський відділ земельних ресурсів по матеріалах попереднього погодження по складанню Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 в м. Золотоноша по вул. Тургенєва, 19 надав згоду на передачу в приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах норм передбачених ст. 121 Земельного Кодексу України.

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 425822 від 02 жовтня 2006 року вбачається, що ОСОБА_4 на підставі рішення Золотніської міської ради від 27.10.2005 року № 16-48-4 є власником земельної ділянки площею 0,0894 га у межах згідно з планом, що розташована в м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19, Черкаської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0894 га, що розташована в м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19, Черкаської області на підставі рішення Золотніської міської ради від 27.10.2005 року № 16-48-4 відповідно до якого було видано правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до викопіювання з Генерального плану забудови м. Золотоноша довжина належної ОСОБА_3 земельної ділянки з одного боку становить 33,6 м, а з іншого боку 37,25 м.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу інвентарний № 5648, реєстровий № 35/5452 вбачається, що до складу будівель та споруд, що розташовані по вул. Котляревського, 10 в м. Золотоноша входить сарай, позначений під літерою «Б» який побудований в 1984 році.

З копії виписки з рішення № 425 від 15 вересня 1987 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради народних депутатів вбачається, що виконавчий комітет міської ради надав дозвіл ОСОБА_8 на будівництво сажка розміром 2,0х2,0м.

Як вбачається з акту розбивки господарсько-побутових споруд в натурі від 28.09.1987 року та проекту будівництва від 28.09.1987 року межа між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проходить на відстані 1,5 м. від належних ОСОБА_3 сараю та сажу. (а.с. 9,10).

Позивачка ОСОБА_3 в обґрунтування своїх позовних вимог в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4, який є суміжним землекористувачем, без попереднього погодження з нею меж земельної ділянки була приватизована належна йому земельна ділянка та внаслідок його неправомірних дій захоплена та приватизована частина належної їй землі. При співставленні меж її земельної ділянки та меж земельної ділянки по вул. Тургенєва, 19 відбувається накладка цих ділянок одна на одну в результаті чого її госоподарсько-побутові будівлі сарай та саж, які мають знаходитися на відстані 1,5 м від спільної межі, виявляються на земельній ділянці ОСОБА_4.

Згідно п.3.25* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» затвердженого Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року № 446 : для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті проведення приватизації ОСОБА_4 земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19 Черкаської області ОСОБА_3 позбавлена можливості не лише обслуговувати належні їй господарські будівлі, проводити ремонт, здійснювати необхідні інженерно-технічні заходи, а навіть користуватися цими будівлями, оскільки тепер на підставі рішення ОСОБА_5 міської ради вони розташовані на земельній ділянці ОСОБА_4.

З технічної документації виготовленої приватним підприємством «Землемір» вбачається, що станом на 06.09.2013 року загальна площа земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19 Черкаської області та належить ОСОБА_4 становить 0,0754 га.

Згідно ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни зацікавлені в приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 118 Земельного кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтримує розмір земельної ділянки.

Із ст. 198 Земельного кодексу України вбачається, що складовою частиною державного земельного кадастру, а також одним із видів земельно-кадастрової діяльності, є кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка передбачає виконання зазначених у законі робіт для одержання інформації про межі земельних ділянок чи визначення обмежень та документоване закріплення такої інформації шляхом нанесення їх на планшет для створення планів (карт), які використовуються для різних кадастрів. Інформація, що закріплюється у документах кадастрової зйомки, є основою для проведення землевпорядних робіт. Виконання робіт, пов»язаних із встановленням, відновленням меж земельних ділянок, їх частини, обмежень на земельні ділянки в порядку землеустрою передбачає закріплення на місцевості межовими знаками меж земельної ділянки чи її частини та складання відповідного акта. Закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є одним із юридичних фактів у юридичному складі набуття прав на земельні ділянки. Проведення кадастрової зйомки не впливає на правовий режим земельної ділянки, оскільки кадастрова зйомка не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини. Кадастрова зйомка створює лише інформаційну базу для її використання у процесі набуття чи реалізації суб»єктивних прав на земельні ділянки громадянами та юридичними особами, державою і територіальними громадами. Якщо кадастрову зйомку здійснюють державні органи геодезії і картографії чи ліцензовані юридичні та фізичні особи, то встановлення чи зміна меж земельних ділянок у порядку землеустрою здійснюють державні органи земельних ресурсів, а також громадяни і юридичні особи, які мають ліцензію на проведення землевпорядних робіт.

Із вищевикладеного вбачається, що обов»язковою передумовою розробки технічної документації та розробки проекту землеустрою є план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Згідно п. б ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастровий план виготовляється в результаті вчинення певних дій, в тому числі погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Таким чином погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами є обов»язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід»ємною частиною проекту землеустрою.

Враховуючи, що межі належної ОСОБА_4 земельної ділянки із ОСОБА_3, як з суміжним землекористувачем не погоджувалися, про що свідчить відсутність її особистого підпису на ОСОБА_6 погодження меж від 08.10.2005 року (а.с.12) , ( підпис не є ідентичним особистому підпису на позовній заяві ), відсутній також підпис начальника ОСОБА_5 міського відділу земельних ресурсів, тому у суду виникають сумніви щодо достовірності даного акту. А отже, є очевидним, що приватизація належної ОСОБА_4 земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19, Черкаської області була проведена з порушенням норм чинного законодавства України, тому суд приходить до висновку, що рішення ОСОБА_5 міської ради від 27.10.2005 року № 16-48-4 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 425822 від 02.10.2006 року підлягають скасуванню.

При прийнятті такого рішення суд також враховує пояснення спеціаліста ОСОБА_6 головного інженера ТОВ «УкрЗемСервіс» , який в судовому засіданні пояснив, що підприємством допущена помилка при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_4. Спеціалісти товариства при виготовленні документації не здійснили виїзд на місце, а скористалися тими даними, що були наявні в матеріалах, через що виникла помилка. Підпримємство визнає свою помилку, а тому немає іншого виходу, як скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Тургенєва, 19 на ім»я ОСОБА_4.

Крім того, ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до п. ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 154 Земельного Кодексу України, органи влади та місцевого самоврядування без рішень суду не мають право втручатися у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обовязки чи обмеження.

Одним з найголовніших завдань держави у галузі земельного права і законодавства є запровадження системи дієвих юридичних засобів забезпечення здійснення земельних прав фізичними та юридичними особами, а також захист законних прав громадян та юридичних осіб на землю. Так, відповідними засобами забезпечення права власності на землю виступають конституційні імперативи про те, що «власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству», що «держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання», а також про те, що «усі суб»єкти права власності рівні перед законом».

Також відповідно до Конституції України права та свободи людини та громадянина захищаються виключного судом, кожному гарантується право оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також можливість звернення до Уповноваженого Верховної ОСОБА_3 України з прав людини, в тому числі й при порушенні земельних прав.

Оскільки на момент розгляду справи іншим шляхом ніж за рішенням суду визнати не законним та скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку неможливо, суд вважає, що вимоги позивачки, які базуються на законі та є обґрунтованими слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-165 КАС України, ст.ст. 116, 118, 152, 155, 198 Земельного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про визнання протиправним і скасування рішення та Державного акта на право власності на земельну ділянку - задоволити.

Визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради від 27.10.2005 року № 16-48-4 та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,894 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Тургенєва, 19 серії ЯБ № 425822 від 02.10.2006 року, виданий ОСОБА_4.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів .

Суддя: Мозгова О.А.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 4 жовтня 2013 року