Справа № 22-а-103/11
Суддя: Храпко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Черкаської області
Головуючий по 1 інстанції Клочко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

"10" лютого 2011 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2009 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси про стягнення щомісячної державної допомоги дітям війни, -

встановила:

ОСОБА_1

ОСОБА_3, ОСОБА_4

У вересні 2009 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимог тим, що вона відноситься до категорії «діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що таке підвищення до пенсії їй не виплачувалось, просила визнати таку бездіяльність УГІФ неправомірною, зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахунки за 2006-2008 роки.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2009 р. визнано протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси і зобов'язано його здійснити щомісячне нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи із 21 вересня 2008 р. по 31 грудня 2008 р.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просять постанову суду скасувати і постановити нову постанову.

Поскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004р.), дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України № 2195-1У виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 зміни до вказаного вище закону визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р. діяв Закону №2195-1У, яким пенсія підвищувалася на 30% мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплати у 2008р. дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися відповідно до норм із 1 січня 2008р. до 21 травня 2008 р. Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008р. по 31 грудня 2008р. Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив із того, що управління пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами вищеназваних законів і здійснювати позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаних законів таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Не можна взяти до уваги посилання в апеляційній скарзі на інші нормативно-правові акти. Відповідно до ч.2 ст.З Закону України № 2191-1У державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів управлінню пенсійного фонду для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставним є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного Фонду України, оскільки суд не ухвалював рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 206 КАС України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2009 року відхилити, а постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії ухвали особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді