Справа № 2а-968/10
Суддя: Гажа О. П.
Дата ухвалення: 2010-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа №2а-968/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Островській М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1 РЦЗ ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_1 районної ради ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_1 РДА ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 районного центру зайнятості до ОСОБА_1 районної ради про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2010 року ОСОБА_1 районний центр зайнятості звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову, посилаючись на незаконність п.п.2 і 3 рішення сесії ОСОБА_1 районної ради №6 від 18.06.2010 року «Про виконання Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 роки та затвердження Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2010-2011 роки», позивач просив суд визнати незаконними і скасувати ці пукти рішення сесії районної ради.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, зазначивши, що п.п. 2,3 рішення районної ради №6 від 18.06.2010 року являються незаконними, так як суперечать Конституції України, зміст вказаних пунктів рішення не відповідає фактичним обставинам справи. Посилаючись на неправдивість висновків райради та на викладені в позові обставини, на відсутність будь-яких порушень чинного законодавства з боку РЦЗ, відсутність і недоведеність вини директора РЦЗ, безпідставність звинувачень на його адресу, представник позивача, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_1 районної ради в судовому засіданні позову не визнав.

В обґрунтування заперечень, представник відповідача зазначив, що районна рада діяла відповідно до чинного законодавства, що прийняте районною радою рішення №6 від 18.06.2010 року - законне, має рекомендаційний характер, викладені в рішенні райради висновки мають оціночні судження і, що цим рішенням районна рада не здійснювала ніяких владних управлінських повноважень та функцій відносно позивача - РЦЗ. Посилаючись на безпідставність позову, законність рішення, представник відповідача. просив в задоволені позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_1 райдержадміністрації, погодившись з поясненнями представника відповідача та підтримавши його правову позицію, посилаючись на безпідставність позову, просив суд в задоволені позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Цей висновок суду грунтується на наступному:

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 18.06.2010 року 36 сесія 5 скликання ОСОБА_1 районної ради Миколаївської області прийняла рішення №6 «Про виконання Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 роки та затвердження Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2010-2011 роки».

Зокрема, пунктами 2 і 3 цього рішення №6 сесії ОСОБА_1 районної ради від 18.06.2010 року передбачено:

«2. Вважати, що районний центр зайнятості при реалізації Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 року самоусунувся від взаємодії з місцевими органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, що зашкодило комплексному підходу до вирішення проблемних питань на ринку праці. Зазначити, що створення дотаційних робочих місць ОСОБА_1 районним центром зайнятості здійснюється без врахування реальних потреб на місцях, що призводить до нераціонального використання бюджетних коштів та створює умови для зловживань.

3. Рекомендувати ОСОБА_1 районній державній адміністрації розглянути питання про доцільність перебування директора ОСОБА_1 районного центру зайнятості ОСОБА_5 на займаній посаді. Внести відповідні пропозиції до обласної державної адміністрації та обласного центру зайнятості.»

Позивач вважає, що ці пункти рішення являються незаконними, так як суперечать ч.2 ст.19, ст.140 Конституції України, ст.ст.2, 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що зміст вказаних пунктів рішення не відповідає фактичним обставинам справи, а висновки районної ради про самоусунення РЦЗ від взаємодії з місцевими органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування на ринку праці є не неправдивими, так як проведені чисельні перевірки та ревізії не виявили ніяких порушень чинного законодавства.

Проаналізувавши весь зміст вказаного рішення, суд приходить до висновку, що вказане рішення має оціночні судження і стосується діяльності не тільки ОСОБА_1 РЦЗ, як одного із субєктів «Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 року», а й іншого субєкта цієї програми - управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 райдержадміністрації.

Суд також зазначає, що кожний субєкт затвердженої «Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 року» і районна рада, як орган місцевого самоврядування території Новоодеського району, має право давати свою оцінку реалізації та виконання цієї програми, яка затверджена районною радою, на яку і покладено контроль за виконанням цієї програми.

Депутати районної ради дали свою оцінку ходу виконання цієї програми зайнятості населення району на 2008-2009 роки, яка висвітлена в їх рішенні №6 від 18.06.2010 року.

Посилання позивача на незаконність даного рішення, на його не відповідність Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд вважає безпідставними, такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи і спростовуються дослідженими доказами.

Так, до компетенції ОСОБА_1 районної ради, як органу місцевого самоврядування Новоодеського району, відповідно до ст.140 Конституції України, ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», входить право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

ОСОБА_1 районною радою, у відповідності до існуючих повноважень (ст.143 Конституції України), була затверджена «Програма зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 року» і контролювався хід її виконання.

Статтею 43ч.1 п.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до компетенції районної ради входить затвердження програм, що випливають із соціально-економічного, культурного розвитку відповідного району, цільових програм з інших різних питань, в тому числі і щодо зайнятості населення району та заслуховувати звіт про їх виконання і давати цьому відповідну оцінку.

Частиною 2 ст.43 цього Закону також передбачено, що районні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Рада, відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тому, з цих вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що посилання позивача, що районна рада, в порушення чинної Конституції України вийшла за межі своїх повноважень, вважає безпідставними.

Суд зазначає, що районна рада могла і мала право приймати рішення з питань що стосуються зайнятості населення Ново одеського району і в даному випадку діяла в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

Що ж стосується пунктів 2, 3 рішення №6 сесії ОСОБА_1 районної ради від 18.06.2010 року, то суд приходить до висновку, що їх викладення, їх зміст мають оціночний характер, не підлягають спростуванню та не несуть в собі вольового вираження, направленого на здійснення владних управлінських функцій відносно позивача по справі ОСОБА_1 РЦЗ.

Зокрема, застосування відповідачем в своєму рішенні таких слів і виразів, як: «вважати, що РЦЗ при реалізації Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 роки самоусунувся від взаємодії з місцевими органами державної виконавчої та органами місцевого самоврядування, що зашкодило комплексному підходу до вирішення проблемних питань на ринку праці» підтверджують висновки суду щодо оціночних суджень діяльності позивача з боку відповідача, так як вони визначають особисту субєктивну думку їх автора щодо цих подій і явищ.

Відповідно до ст.10 Європейської Конвенції про права людини, висловлення своїх поглядів на факти, а не самих фактів не потребує доведення їх правдивості це є порушенням ст.10 ЄКПЛ.

Також суд приходить до висновку, що п.3 оскаржуваного рішення, має суто рекомендаційний характер, що прямо випливає з його змісту, де вказано « рекомендувати ОСОБА_1 районній державній адміністрації розглянути питання про доцільність перебування директора ОСОБА_1 районного центру зайнятості ОСОБА_5 на займаній посаді. Внести відповідні пропозиції до обласної державної адміністрації та обласного центру зайнятості».

ОСОБА_1 РЦЗ не підпорядкований районній раді і остання не має і не здійснює по відношенню до нього ніяких владних управлінських функцій.

Таких владних повноважень щодо звільнення директора РЦЗ з посади не має й інший субєкт правовідносин, залучена до участі в даній справі в якості третьої особи Новоодеська районна державна адміністрація.

Призначення та звільнення директора районного центру зайнятості, відповідно до чинного законодавства здійснюється виключно директором обласного центру зайнятості.

Суд зазначає, що в судовому засіданні не встановлено жодного нормативного акту, яким доводився б факт порушення відповідачем чинного законодавства при винесенні оскаржуваного рішення.

Посилання позивача на те, що вказане рішення порочить «добре імя ОСОБА_1 районного центру зайнятості» відноситься до іншого предмета позову, а саме захисту честі, гідності та ділової репутації юридичної особи, що не входить в предмет дослідження по даній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача при винесені оскаржуваного рішення були вчиненні відповідно і в межах чинного законодавства, а тому являються законними.

В звязку з цим, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.87,94 КАС України, з позивача слід стягнути на користь держави судові витрати по справі у вигляді державного мита, відповідно до п. «б» ч.1 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито» в сумі 3,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 6-11, 15, 158-163 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 районного центру зайнятості до ОСОБА_1 районної ради про визнання незаконним та скасування пунктів 2 і 3 рішення сесії ОСОБА_1 районної ради №6 від 18.06.2010 року «Про виконання Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2008-2009 роки та затвердження Програми зайнятості населення Новоодеського району на 2010-2011 роки».

Стягнути з ОСОБА_1 районного центру зайнятості на користь держави, відповідно до п. «б» ч.1 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито», судові витрати по справі у вигляді державного мита в сумі 3,40 гривень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду

через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення з одночасним направленням її копії до апеляційного суду.

Головуючий: