Справа № 2-а-1521/10
Суддя: Хорошун О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1521/10
№ пров. 2-а-1521/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.12.2010 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Бурлака О.В. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та стягнути нарахування щомісячну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.11,2007р. по 30.11.2010р. та проводити виплату і в подальшому. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має статус «дитини війни» в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон № 2195 -IV від 18.11.2004 року) і має право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, посилаючись на статтю 6 Закону України № 2195 - IV, та має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач також вказав, що дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії є протиправними та грубо порушують його законні права.

19.11.2010 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

На адресу суду від представника відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Канів Черкаської області надійшло заперечення, відповідно статтею 111 ЗУ «Про Держаний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Разом з цим рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року положення п.12 ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» яким припинено дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 цього Закону визнано такими, що не відповідають Конституції України, але після цього законодавчим органом не прийнято жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог ЗУ «»Про соціальний захист дітей війни», не визначено, які органи повинні підвищувати пенсії, за рахунок яких коштів і джерел. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, шо фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. У звязку з викладеним просить суд відмовити в позові.

Вважаю, шо в порядку ст. 183-2 ч.4 КАС України справу слід розглянути без виклику сторін в порядку скороченого провадження.

Згідно письмових заперечень відповідача позивач дійсно є дитиною війни і має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги ,як дитина війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В той же час зазначеним законом передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться із Державного бюджету України. Органи Пенсійного фонду України, відповідно до ст. 6,19 Конституції України, повинні діяти на підставі своїх повноважень та відповідно до Законів України ,ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10- рп/2008 рік, постановою КМ України від 28.05.08 р. № 530 (п.8), встановлено, що дітям війни до пенсії проводиться підвищення в такому розмірі: з 01.10.2008 р.-49 грн. 80 коп. Вказане і було проведене. Вважає, що управління ПФУ в м. Каневі на підставі діючого законодавства та не допускало порушення прав людини.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 1 січня 2006 року, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином війни та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 вказаного Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, а тому на підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії у часі немає.

Згідно п.п. 2 п. 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року п.п. 2 п. 41 розділу 11 Закону України «Гірі державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 рок; визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачеві підвищено пенсію на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». А з 22 травні 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України перерахунок пенсії з урахуванням ст. 6 Закону Україні «Про соціальний захист дітей війни» позивачу не проводився.

З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 % мінімальної пенсії за віком, а тому відповідач має здійснити йому перерахунок пенсії, починаючи з 22 травня 2008 року по 30.11.2010 року.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних НЕ час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бут* поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто, посилання органами державної влади на відсутність коштів я* на причину невиконання своїх зобов'язань судом не може бути прийняте до уваги, оскільки у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством не приймається судом до уваги, так як ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. З огляду на наведене, дане питання врегульоване чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1,3, 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зважаючи на те. що суд не вправі виконувати функції суб'єкта владних повноважень, покладені на нього законом та питання шодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд вважає необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. каневі здійснити перерахунок щомісячного підвищення до пенсії позивачу, починаючи з 22 травня 2008 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити її виплату.

Що стосується періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, то суд приходить до наступного.

Виходячи з системного аналізу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.З ч.ч. 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача щодо здійснення перерахунку допомоги до пенсії строки позовної давності не поширюються та шестимісячний строк звернення до адміністративного суду не застосовується.

Частиною 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ураховуючи наведене та спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобов'язати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160,162, 183-2, 186 КАС України, суд ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі про стягнення недоплачених сум щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2008 p., починаючи з 22.05.2008 р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 30.11.2010р. та виплатити кошти у відповідності до здійсненого перерахунку, за виключенням отриманих раніше сум.

Постанова суду підлягає негайному виконанню та набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в загальному порядку.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий О.В. Хорошун