Справа № 138/2005/14-а
Суддя: Лисенко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/2005/14-а
Провадження №:2-а/138/70/14

П О С Т А Н О В А
Іменем України
15 год. 30 хв.

15 липня 2014 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Лисенко Т.Ю.,
за участю: секретаря Політанської Т.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Гоцуляка Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи тим, що на його звернення до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу було відмовлено в призначені такої пенсії з тих підстав, що згідно наданих документів неможливо встановити період перебування в зоні відчуження, так як первинні документи не підтверджують особисто перебування позивача на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає такі дії позивача протиправними та просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області по відмові йому в призначені пенсії протиправними та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 3 грудня 2013 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказував на невідповідність дат вибуття позивача з м. Чорнобиля у посвідченні на відрядження та внесення дописок у шляховий лист від 02.05.1986.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
03.12.2013 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон).

Листом Управління ПФУ в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про відмову в призначенні пенсії від 28.04.2014 року №1451/06-74/02-10 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за наданими документами від 05.02.2013. Згідно наданих документів неможливо встановити період перебування в зоні відчуження, так як первинні документи не підтверджують особисто перебування позивача на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, тому призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку неможливо.

Таким чином, спірним є питання щодо підтвердження перебування позивача на роботах у зоні відчуження в період, передбачений Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 55 Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 10 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до загальних положень постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 даного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до абз. 6 пп. ґ п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Як вбачається з записів в трудовій книжці, позивач 18.01.1985 прийнятий підмінним водієм 3 класу в Могилів-Подільське районне об`єднання «Сільхозтехніка», 01.04.1986 прийнятий за переводом в штат Могилів-Подільського ремонтно-транспортного підприємства на посаду водія 3 класу.

Згідно архівних виписок Могилів-Подільського районного трудового архіву №94 від 04.10.2013 Наказом №18-А по Могилів-Подільському ремонтно-транспортному підприємству «Про оплату праці водіїв АТП задіяних на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» за добросовісне виконання дорученої роботи по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС проведено оплату праці по пред`явленим документам в подвійному розмірі водіям відряджених по наказу №19 від 29.04.1986, в тому числі ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення про відрядження №198, виданого на підставі наказу №19 від 02.05.1986, ОСОБА_1 відряджений до м. Чорнобиля для перевезення скота. Термін відрядження 6 днів по 06.05.1986 року.

Згідно листа Могилів-Подільського районного трудового архіву від 11.06.2014 №60 в книгах наказів керуючого по основній діяльності та по особовому складу Могилів-Подільського ремонтно-транспортного підприємства с. Вендичани Могилів-Подільського району за 1986 рік наказ №19 від 29.04.1986 року відсутній. При прийманні фонду «Сільгосптехніка», акти на знищення документів в архів не передавались.

Згідно шляхового листа від 02.05.1986 автомобіль КАМАЗ 5320 24-47, водієм якого був ОСОБА_2 , 02.05.1986 виїхав з с. Вендичан до м. Чорнобиля в розпорядження Чорнобильської АЕС з датою повернення 06.05.1986 (а.с. 19, 40).

Згідно касового звіту Могилів-Подільського РПТ №27 від 08.05.1986 ОСОБА_1 виплачено 08.05.1986 оплата за відрядження в сумі 30 рублів 60 копійок.

З викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивачем було надано відповідачу достатньо документів на підтвердження його перебування в зоні відчуження та виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 02.05.1986 року по 06.05.1986 року.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача, що підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу може бути невідповідність дати в посвідченні про відрядження щодо дати вибуття з м. Чорнобиля 03.06.1986, а не 03.05.1986, оскільки згідно ст. 55 Закону пенсія зі зменшенням пенсійного віку надається учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а як вбачається з зазначеного посвідчення, позивач прибув в м. Чорнобиль 03.05.1986. Крім того період перебування позивача в м. Чорнобилі саме в травні 1986 року, а не в червні 1986 року підтверджується й іншими доказами. Так само не надано представником відповідача й належних доказів щодо внесення дописок у шляховий лист від 02.05.1986. Судом роз`яснено право на заявлення клопотання про призначення у справі відповідної експертизи, проте представник відповідача таким своїм правом не скористався.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив, що він разом з позивачем в травні 1986 року були відрядженні до м. Чорнобиля на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснювали перевіз скота.

Також, за змістом ч. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Отже, підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є ідентичними.

Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2013 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

З урахуванням цього, суд приходить до висновку, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 підтверджує обставини, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Аналогічна позиція викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2013 року (справа К/800/9903/13).

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію з 03.12.2013, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

При цьому, в ч.2 ст.162 КАС України визначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач досяг віку 50 років 15.11.2013 року (а.с.4), звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років 3.12.2013. Отже, відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач має право на отримання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років з 16 листопада 2013 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 16 листопада 2013 року.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 2, 11 ч. 2 , 70, 71, 158-163, ч. 2 ст. 162 КАС України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 15, ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637, абз. 6 пп. ґ п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі (вул. 3-я Гвардійська, 19, м. Могилів-Подільський Вінницької області) призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , с. Борщівці Могилів-Подільського району Вінницької області) пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 16 листопада 2013 року.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: Т.Ю. Лисенко

Повний текст постанови складено 17.07.2014 року