Справа № 2-а-1515/10
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,

при секретарі - Вєтошкіній Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2 (не зявився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора державної патрульної служби відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Первомайська та Первомайського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

9 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови серії ВЕ № 317158 від 30 жовтня 2010 року, за якою його за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн. за порушення правил проїзду пішохідного переходу, тобто ненадання переваги у русі пішоходу на пішохідному переході.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 30 жовтня 2010 року його зупинив відповідач на автодорозі на одній з вулиць в м. Первомайську, а після цього склав протокол та постанову про притягнення до вказаної адміністративної відповідальності. Посилаючись на те, що він не вчиняв зазначеного правопорушення, тому вважав притягнення до адміністративної відповідальності протиправним та просив захистити права шляхом скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача за наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне,

30 жовтня 2010 року позивач рухався по автодорозі в м. Первомайську на автомобілі марки «Шевроле», р.н, ВЕ 5831 АЕ, Проїжджаючи міст через річки Південний Буг та Синюху він перетнув нерегульований пішохідний перехід, після чого його зупинив відповідач, який пояснив зупинку порушенням правил дорожнього руху - не надання переваги пішоходу, який переходив проїзну частину дороги через нерегульований пішохідний перехід, коли на сусідній смузі руху зупинився автомобіль, щоб пропустити пішохода. Відповідач склав про це протокол про адміністративне правопорушення від 30 жовтня 2010 року, а на його підставі на місці виніс постанову серії ВЕ № 317158 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. за порушення пункту 18.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за

порушення водіями правил проїзду пішохідних переходів.

Пунктом 18.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України Хе 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Окрім цього відповідно до п. 18.4. Правил передбачено, що якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В своїх поясненнях позивач вказав, що на нерегульованому пішохідному переході, який він проїжджав, не було пішоходів, тому він не заважав та не створював небезпеки для пішоходів і проїхав перехід не зупиняючись. Про це він пояснив відповідачу, а також вніс аналогічні письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивачем були надані відповідачу як усні пояснення так і письмові, які він вніс до протоколу, про незгоду з порушенням Правил. Незважаючи на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в оскаржуваній постанові відповідачем не було наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Враховуючи, що згідно з положеннями п. 18.1 та п. 18.4 Правил у водія немає безумовного обовязку зупинитися перед пішохідним переходом, якщо на ньому є пішохід, а лише за умови створення йому перешкоди для руху чи небезпеки життю, а також зважаючи на те, що відповідачем у цій справі не було підтверджено доказами факт створення пішоходу перешкоди чи небезпеки життю, тому суд дійшов висновку, що відповідач, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, діяв протиправно.

Тому позов підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю і визнати дії інспектора державної патрульної служби відділення ДАТ з обслуговування адміністративної території м. Первомайська та Первомайського району УДАІУМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ВЕ № 317158 від ЗО жовтня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.І ст. 122 КУпАП - протиправними, дану постанову - скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя