Справа № 456/2958/15-а
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2958/15-а
Провадження № 2-а/456/113/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" вересня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Стрий та Стрийському районі Львівської області про виплату підвищення до пенсії, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що згідно з довідкою про реабілітацію №4/4-5151-Л від 18 лютого 1993р. її було реабілітовано на підставі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». У п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані відповідно до ст. 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», призначені пенсії підвищуються на 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а членам їх сімей, яких було примусово переселено та які реабілітовані відповідно до ст. 3 цього Закону,- на 25% мінімальної пенсії за віком. Зважаючи на те, що визначення такого правового терміна, як «мінімальна пенсія» міститься лише в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема в ст..28 Закону зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зважаючи на це відповідно мав би приміром з 1 січня 2012року обчислюватись до моєї пенсії підвищення, як осіб, які втратили працездатність, зазначеного ст.. 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012рік», а саме місячний прожитковий мінімум для непрацездатних осіб був затверджений на 2012рік у таких розмірах: «з 1 січня-822 гривні, з 1 квітня-833 гривні, з 1 липня-844 гривні, з 1 жовтня-856 гривень, з 1 грудня 844 гривні» Таким чином розмір підвищення особам, які реабілітовані відповідно до ст.. З Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» мав би становити з 1 січня 2012року -205,5 гривень (25% від 822 грн), з 1 квітня 2012року-209,5 (25% від 838 грн.),з 1 липня 2012року-211грн. на місяць (25% від 856грн.), однак відповідач не виплачує до пенсії реабілітованих громадян підвищення у вищевказаних розмірах, а виплачує особам,що реабілітовані відповідно до ст.. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» - 43,52 на місяць керуючись п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», що прямо суперечить нормативному правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме п. «г» ст.. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому просить зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Стрий встановити до її пенсії підвищенні виплати з 01 квітня 2012 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила і суду пояснила, що згідно ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом, або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Відповідно до частини другої пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. №654 з 01.09.2008 р. громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом. Згідно ухвали Конституційного Суду України від 19.05.2009 №27-у/2009 у справі №2-25/2009, в якій вказано про непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абз.1 ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону. Тому, зазначений мінімальний розмір пенсії за віком не може застосовуватися для обчислення підвищення громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, та членам їх сімей, яких було примусово переселено. Підвищення до пенсії "реабілітованим" виплачуються територіальними управліннями ПФУ за рахунок коштів Державного бюджету (ст.7 Закону-2195). Частиною 2 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.2 ст.72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.4 ст.З Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" закріплюють положення, згідно з яким кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Частина 2 ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою та не входить до складу державного бюджету України. Частина 4 статті 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" також вказує на те, що Пенсійний фонд України не включається до Державного бюджету України. А згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У рішенні від 26.12.2011 року Конституційний Суд України №20-рп/2011 зазначив, що невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері. Одним з таких органів і є Кабінет Міністрів України, який згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення. Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/12 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційним) повноваження держави встановлювати зміст та обсяг соціальних виплат залежно від її соціальноекономічних можливостей і змінювати порядок і розмір існуючих соціальних виплат та соціальної допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету; а також щодо обов'язковості для застосування судами України нормативно-правових актів Уряду питань соціального захисту громадян, виданих на виконання вимог Бюджетного кодексу України, Закону України про Державний бюджет на відповідний рік та інших законів України. Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. На підставі вищевикладеного, у зв'язку із зазначеним просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до довідки №5/5151-Л від 18.02.1993р. інформаційного бюро управління внутрішніх справ Львівської області, гр. ОСОБА_2, 29 березня 1946 року із села Дрогомишль Яворівського району Львівської області за рішенням Особливої Наради при МДБ СРСР були виселені на спецпоселення в Красноярський край, звідки звільнена в 1956 році. На підставі ст. 3 Закону України від 17 квітня 1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні вищевказана особа реабілітована, з поверненням конфіскованого майна або його вартості. Відомості про конфісковане майно в архівній справі є і додаються. Архівна справа №5151.

З пенсійного посвідчення позивача №558182, виданого 06.07.2005р., вбачається, що ОСОБА_1, 1935р.н., пенсія призначена за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» дія цієї статті поширюється на осіб, громадян України, які постійно проживали в Україні і яких з різних причин було переміщено за межі колишнього Радянського Союзу, необґрунтовано засуджено військовими трибуналами, Верховним Судом Союзу РСР чи піддано репресіям позасудовими органами.

Статтею 3 зазначеного закону передбачено реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім'ями.

Відповідно до п. «г» ст. 77 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 1176 гривень, з 1 грудня 1330 гривень.

Підпунктом 2 пункту 4 постанови КМУ від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» передбачено установити, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні;

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивач є пенсіонером і має статус відповідно до ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», як член сімї осіб, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані. Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено підвищення до призначеної позивачу пенсії на 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Однак, виплата такого підвищення здійснюється не в передбаченому Законом розмірі, а відповідно до постанови КМУ від 16.07.2008р. №654 в меншому розмірі 43,52 грн.

Доводи представника відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому цей розмір не може застосовуватись для інших розрахунків (доплат, підвищень, дотацій, надбавок) є безпідставними, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем законної гарантії та права на отримання підвищення розміру пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено п. «г»ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу як особі, що є членом сім'ї особи, яку було примусово переселено і реабілітовано, застосуванню підлягає п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 15 травня 1992 року, з наступними змінами і доповненнями, а не постанова КМУ від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

В той же час, вимогу позивача про зобов'язання відповідача й надалі виплачувати до його пенсії підвищення як реабілітованому громадянину, виходячи з розміру 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд вважає необґрунтованою і такою, що не підлягають до задоволення, оскільки вона суперечить завданням адміністративного судочинства, визначеними ст. 2 КАС України.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що відповідач без законних підстав не здійснив виплату належної позивачу соціальної виплати, чим порушує його законні права, тому суд вважає, що позов слід задоволити частково, визнавши такі дії відповідача протиправними та зобов'язавши відповідача усунути порушення прав позивача шляхом проведення нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в межах шестимісячного строку, встановленого для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Керуючись ст.ст.9,71,86, 99-102, 159-161 КАС України, ст. 77 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 1, 28, 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» суд,

постановив:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі щодо невиплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 як реабілітованій особі у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 14 січня 2015 року по 14 липня 2015 року, з урахуванням виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова виготовлена в одному примірнику і має силу оригіналу.

Суддя ОСОБА_3