Справа № 305/2300/13-а
Суддя: Тулик І. І.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/2300/13-а
Провадження по справі № 2-а/305/45/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2013 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тулик І.І.

при секретарі Шемота М.І.

з участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 29 березня 2013 року за № 351 та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 29 березня 2013 року за № 351 та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 29 березня 2013 року відповідач прийняв рішення №351 "Про розгляд вимоги постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року", яким залишено земельну ділянку, яка була під згорілим будинком та довкола нього як прибудинкова території по вул. І.Франка, 39 в землях запасу сільської ради у зв'язку з відсутністю в сільській раді земель запасу, а з другого боку наявності великої кількості соціально-вразливих категорій населення, які не мають житла. На дану земельну ділянку тимчасово до 1 січня 2015 року накладено мораторій щодо її виділення, розподілу, продажу. Встановлено, що дана земельна ділянка може бути використана для наступних цілей: будівництво соціально значимих об'єктів, будівництво багатоквартирного будинку, будівництва житлових будинків соціально-вразливих категорій населення (дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, інвалідів, осіб з багатодітних сімей, осіб, які втратили майно внаслідок надзвичайних ситуацій), для інвестиційних проектів. Четвертим пунктом даного рішення, відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 у задоволенні їх звернення щодо виділення їм земельних ділянок для будівництва житлових будинків. Вважає, що рішення сільської ради №351 від 29.03.2013 року винесено незаконного, необґрунтовано, не добросовісно, упереджено, не пропорційного, зокрема, без дотримання необхідного балансу. Зокрема 30 травня 2012 року постановою Рахівського районного суду Закарпатської області позов ОСОБА_4 до Богданської сільської ради на дії посадової особи та зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність сільського голови ОСОБА_3 щодо відмови видати ОСОБА_4 витяг з рішення 4 сесії 6 скликання Богданської сільської ради Рахівського району від 10 квітня 2011 року. Зобов'язано сільського голову видати ОСОБА_4 даний витяг з рішення по результатам його звернення. 31 січня 2013 року Львівським апеляційним адміністративним судом постанову Рахівського районного суду скасовано, зобов'язано Богданську сільську раду Рахівського району розглянути заяву ОСОБА_4 про виділення у порядку безкоштовної приватизації земельних ділянок для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства та копію прийнятого рішення направити ОСОБА_4 В оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування вказано, що його сім'я забезпечені житлом, і тому його звернення щодо виділення земельної ділянки не може бути задоволено, хоча жодних правових підстав для відмови відповідачем не наведено. Отже, при прийнятті сесією сільської ради рішення, яке є предметом позовних вимог, відповідачем було перевищено повноваження і рішення в цій частині підлягає скасуванню, як незаконне. У зв'язку з чим просив визнати незаконним та скасувати рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 29 березня 2013 року за №351 "Про розгляд вимоги постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013 року", зобов'язати Богданську сільську раду Рахівського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_4 про виділення в порядку безкоштовної приватизації земельних ділянок для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача - Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що визначені в позовній заяві претензії до прийнятого Богданською сільською радою рішення №351 від 29.03.2013 року, як незаконного та такого, що суперечить актам цивільного законодавства є декларативними. Позивачем не наведено аргументів, фактів щодо здійснених порушень з боку сільської ради. Позивач звинувачує орган місцевого самоврядування в тому, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та відповідно не роз'яснює в чому є необґрунтованим. По даному твердженню позивача змушений зазначити, що можливо дане рішення для особи ОСОБА_4 є несприйнятливим, але в ніякому разі не необґрунтованим. Сільська рада при прийнятті рішення проаналізувала та максимально врахувала факти і обставини, що мають значення при прийнятті рішення та зазначила їх в рішенні з посиланням на законодавчі акти у мотивуючій частині. Так, в п.1 даного рішення зазначено, що на момент прийняття рішення земель запасу в Богданській сільській раді не було. У зв'язку з даною обставиною в територіальній громаді існує гостра проблема щодо можливостей реалізації прав громадян на отримання земельних ділянок для різних цілей, а найперше для будівництва житлових будинків. Можливим виходом із даної ситуації є розширення меж села. А поки, що в абсолютній більшості склалась практика, що батьки відмовляються від частини своїх присадибних ділянок на користь дітей. Однак не всі громадяни можуть в такий спосіб отримати земельну ділянку. В селі існує великий прошарок громадян, які знаходяться під особливим захистом держави і не мають можливостей придбати земельну ділянку. Саме ця категорія незахищених верств може отримати зазначену земельну ділянку для будівництва житла, що відображено в п.3 оскаржуваного рішення. Сільською радою при цьому враховано і факт можливості виникнення надзвичайної ситуації та відповідно виділення ділянки для громадян, які втратили майно і потребують переселення з небезпечних місць проживання. Цей аспект також відображений в п. 3 оскаржуваного рішення. В той же час ОСОБА_4, як і громадяни ОСОБА_5 та манілець Г.В. забезпечені житловими будинками. Так позивач фактично проживає з дружиною за адресою вул. І.Франка, 101. Таким чином ОСОБА_4 та його сім'я не належить до соціально вразливих категорій населення, як і інші мешканця, які колись проживали в 3-х квартирному будинку, який згорів. Тому сесією ради було враховано цей факт і даним громадян було відмовлено в задоволенні їх заяв. Сесією ради також було враховано і той факт, який характерний для гірських сіл рахівщини - це відсутність земель запасу та необхідність врахування потреби для резервування та будівництва соціально значимих об'єктів. Без перспектив розвитку соціальної, господарської, комунікаційної інфраструктури територіальна громада втратить можливість перспективного свого розвитку. Посилання позивача, що рішення було прийнято не пропорційно, без дотримання необхідного балансу є голою декларацією. Позивачу важко усвідомити, що оспорюване ним рішення спрямоване на пошук і розв'язання загальних, більш глобальних, гострих проблем, які постали перед територіальною громадою. Ущемлення приватного інтересу в даному рішенні виправдані більш важливими цілями на реалізацію загальних інтересів громади села як територіально відокремленого суспільства. А несприятливі наслідки для інтересів даної особи спричинені не даним рішенням, а справді страхітливою ситуацією, яка склалася внаслідок відсутності земель запасу в сільській раді, високою щільністю, густотою населення в селі. П"ятитисячна громада села залишилася практично без земельного ресурсу. Тому дане рішення прийнято пропорційно, з дотриманням балансу між наслідками, які наступили для ОСОБА_4 і цілями щодо забезпеченості інтересів територіальної громади, підтримання її життєздатності та перспективи розвитку, і тому воно є адекватним до існуючих соціальних обставин, які склалися в даній громаді. Зауваження щодо недобросовісності та в упередженості у прийнятті рішення сільською радою є також такими, що не мають нічого спільного з реальністю. Вони більше відображають суб'єктивне ставлення позивача до фізичних осіб органу місцевого самоврядування. Сесією ради рішення приймалося добросовісно, без жодних корисливих прагнень, надання переваг чи привілеїв, і підпорядковано воно було одному - реалізувати надані законом повноваження для досягнення максимально справедливого та ефективного для громади села рішення. Якогось упередженого ставлення до особи позивача при прийнятті рішення не могло бути і мова. навпаки, у рішенні відсутній будь-який інтерес іншої фізичної особи. Крім, ОСОБА_4Ю, відмовлено і заявникам на дану земельну ділянку ОСОБА_7, та ОСОБА_5. Рішення приймалося безсторонньо, прозоро, публічно, обґрунтовано. Таким чином, оскаржуване рішення, прийняте сільською радою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Також звертає увагу суду і на той факт, що позивач клопотає виділити йому зазначену земельну ділянку у порядку безкоштовної приватизації земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Дана вимога об'єктивно не може бути виконана у зв'язку з тим, що громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки виключно із категорії земель сільськогосподарського призначення. Ділянка на яку претендує ОСОБА_4Ю, знаходиться майже в центрі села, на землях, які згідно генерального плану забудови села Богдан належать до земель житлової та громадської забудови. Тому виділити там земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства буде таким, що порушує цільове призначення землі, а отже і закону. І на кінець звертає увагу суду на нелогічність вимоги позивача щодо виділення йому у порядку безкоштовної приватизації земельних ділянок для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. за адресою, де був розташований згорілий будинок значиться земельна ділянка орієнтованою площею близько 0,06 га, на яку претендує ОСОБА_4 і виділити земельну ділянку одночасно для двох цілей є протизаконною і просто нелогічно. Позивач повинен визначитися власне для чого йому потрібна земельна ділянка. Одна і та сама ділянка не може використовуватися одночасно для двох, абсолютно різних цілей. На підставі наведеного просив відмовити в задоволенні заявленого позову в повному обсязі.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням дев'ятнадцятої сесії шостого скликання Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №351 від 29 березня 2013 року "Про розгляд вимоги постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року" залишено земельну ділянку, яка була під згорілим будинком та довкола нього, як прибудинкова територія по вул. І.Франка,39 в землях запасу сільської ради в зв'язку з відсутністю в сільській раді земель запасу, а з другого боку наявності великої кількості соціально-вразливих категорій населення, які не мають житла. На дану земельну ділянку до 1 січня 2015 року накладено мораторій щодо її виділення, розподілу, продажу. Встановлено, що дана земельна ділянка може бути використана для таких цілей: будівництва соціально значимих об'єктів; будівництва багатоквартирного будинку; будівництва житлових будинків соціально-вразливих категорій населення (дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, інвалідів, осіб з багатодітних сімей, осіб, які втратили майно внаслідок надзвичайних ситуацій); для інвестиційних проектів. В зв'язку із забезпеченістю житловими будинками сімей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відмовлено названим особам у задоволенні їхніх звернень щодо виділення земельних ділянок для будівництва житлових будинків.

Позивач вважає, що даним рішенням органу місцевого самоврядування порушено його право, а саме воно винесене з перевищенням повноважень, а саме виконавчим комітетом сільської ради на власний розсуд оцінено його житлові умови, без правових на те підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Зазначені положення Конституції України кореспондовані в ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Повноваження органів місцевого самоврядування в галузі земельних відносин визначено главою 2 Земельного кодексу України. Так, згідно із ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить право розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, а також надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. ст. 26, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключною компетенцією сільських, селищних та міських рад є врегулювання земельних правовідносин, зокрема, до яких відноситься надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Відповідно до вимог ст. 116 ЗК України, громадяни і юридичні особи здобувають право власності й права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Так, позивачем вже оскаржувалися дії та рішення Богданської сільської ради Рахівського району, де постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року зобов'язано Богданську сільську раду Рахівського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_4 про виділення у порядку безкоштовної приватизації земельних ділянок для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства та копію прийнятого рішення направити ОСОБА_4.

Аналізуючи зміст оскаржуваного рішення суд вважає його прийнятим з порушенням вимог законодавства, оскільки рішення від 29 березня 2013 року №351 Богданської сільської ради стосувалося виконання вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, тобто повинно було вирішуватися питання про виділення позивачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Натомість даним рішенням вирішено інші питання, якими сільська рада вийшла за межі в контексті згаданої постанови суду. Зокрема, на думку суду, вирішення питання про режим спірної земельної ділянки та її цільове призначення повинно було розглядатися іншим порядком денним засідання ради, і лише після цього всі в сукупності обставини щодо цієї земельної ділянки могли б слугувати підставою для об'єктивного вирішення звернення ОСОБА_4

Більше того, за своєю суттю рішенням ради позивачу відмовлено в його зверненні про виділення йому земельної ділянки тільки через його забезпеченість житлом, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства, де сільська рада не вправі на власний розсуд оцінювати житлові умови особи й не встановлено обмежень щодо кількості об'єктів майна у власності та порушує насамперед права та інтереси позивача як громадянина України, які є найвищими цінностями в силу Конституції України.

Крім того, оскаржуваним рішенням вирішено права інших осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_7, заяви яких не розглядалися радою в цей період, і їхні заяви не вказані радою як підставу для вирішення відповідного питання.

Стаття 40 Конституції України кожному гарантує право звертатися до органу місцевого самоврядування та посадових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що вказане рішення виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 128, 159-163 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 29 березня 2013 року №351 "Про розгляд вимоги постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року".

Зобов'язати Богданську сільську раду Рахівського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_4 про виділення у порядку безкоштовної приватизації земельних ділянок для будівництва житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.