Справа № 2-а-1594/10
Суддя: Хорошун О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1594/10
№ пров. 2-а-1594/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.12.2010 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Бурлака О.В. розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Канові про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії учаснику війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті державної соціальної допомоги, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплачену щомісячну соціальну допомогу за період з 01,11.2007рио 01.11.2010р. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що має статус учасника війни в розумінні Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» і має право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, посилаючись на статтю 14 Закону України «Про стату с ветеранів, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Позивач також вказала, що дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії є протиправними та грубо порушують її законні права.

30.11.2010 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав, але в установлений строк не надав суду письмові заперечення на позов.

Вважаю, що в порядку ст. 183-2 ч.4 КАС України справу слід розглянути без виклику сторін в порядку скороченого провадження.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Учасниками війни визнаються військовослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Нормами ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено підвищення пенсії учаснику війни на 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, ст. 14 Закону України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», викладено в новій редакції, згідно якої учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2006 року позивачеві підвищено пенсію на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст. 14 Закону' України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». А з 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України перерахунок пенсії з урахуванням ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу не проводився.

З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 50 % мінімальної пенсії за віком. У 2009-20Юроці дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не призупинялася.

Крім цього, у 2009 році та у 2010 році дія ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» а застосування відповідачем положень Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений у Законі України «Про соціальний захист дітей війни», має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

Позивач народився 27.07.1931 року і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійною Фонду України в м. Каневі Черкаської області та має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серії В- IV № 708494(а.с.7), в звязку з чим має право на підвищення до пенсії.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто,

посилання опганами депжавної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не може бути прийняте до уваги, оскільки у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних

асигнувань, оскільки органи державної владди не можуть посилатись на відсутність коштів як на

причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 1, 3, 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції суб'єкта владних повноважень, покладені на нього законом та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд вважає необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Каневі здійснити перерахунок щомісячного підвищення до пенсії позивачу, починаючи з 01 січня 2009 року, відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та здійснити її виплату.

Що стосується періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, то суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що нропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не наполягає на застосуванні шестимісячного строку, а тому суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову за період з 01.01.2009р..

Частиною 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Крім того, суд вважає, що при прийнятті рішення про відшкодування основної та додаткової пенсії слід застосовувати поняття аналогії права положення ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до яких, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ураховуючи наведене та спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобов'язати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 183-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії учаснику війни задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України r м. Каневі Черкаської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 здійснити нарахування до пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починаючи з 01.01.2009 р. виплатити кошти у відповідності до здійсненого перерахунку, за виключенням отриманих раніше сум.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий О.В. Хорошун