Справа № 2-а-825/10
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Решетилівський районний суд Полтавської області
№ 2-а-825/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,

при секретарі - Пустовар Т.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду селища Решетилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС м. Ізюм ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС м. Ізюм ОСОБА_2 у якому просив визнати його дії з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними, скасувати постанову АХ № 232621 від 05.08.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення в сумі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві зазначив, що 05.08.2010 року на автомобілі ОСОБА_3 д.н. НОМЕР_1, який належить ТОВ «Пегас» рухався по автодорозі Київ - Харків - Довжанський зі швидкістю 65 км/год, при цьому встановленої швидкості руху не перевищував, однак при вїзді в м. Ізюм Харківської області його зупинив відповідач та притягнув до адміністративної відповідальності. У вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП вважає себе невинуватим, а складену відносно нього постанову з порушеннями ст.280 КУпАП. При розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні адміністративного стягнення не було зясовано суттєвих обставин, зокрема про те чи було вчинене правопорушення, чи винен він у його вчиненні та чи підлягає відповідальності. Вважає незаконним покладення в основу визнання особи винною у вчиненні даного правопорушення показань технічного засобу, яким вимірювалась швидкість його руху (який не вказано у протоколі), оскільки відсутні дані щодо відстані та режиму фіксування швидкості даним засобом, достовірності такої фіксації, даних щодо особи, яка проводила фіксацію та про інші транспортні засоби, які рухались у полі зору радара.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надав, тому суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

05.08.2010 року інспектором ДПС взводу ДПС м. Ізюм ОСОБА_2 винесено постанову АХ № 232621 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно постанови, 05.08.2010 року о 17.02 год. на 627 км. а/д К-Х-Д ОСОБА_1 керував автомобілем та в межі населеного пункту рухався 83 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Візир № 0812455»

Окрім того, постанова містить посилання на ст.14-1, ч.5,6 ст.258, ст.283 КУпАП.

До постанови фотокарток чи відеозапису події адміністративного правопорушення не приєднано.

Статтею 14-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність власників транспортних засобів за правопорушення у сфері дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото-відеозапису.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Всупереч ч.2 ст.283 КУпАП, постанова від 05.08.2010 року відносно ОСОБА_1 не містить даних про точне місце вчинення правопорушення, транспортний засіб на якому рухався позивач, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Відповідачем у оскаржуваній постанові також не зазначено та не надано суду даних про порядок та режим фіксування швидкості руху автомобіля ОСОБА_3 д.н. НОМЕР_1, відстань з якої проводилось фіксування швидкості, даних про технічні характеристики приладу, яким проводилось фіксування швидкості руху та його місце і напрямок розташування, відповідно в метрах та градусах, відносно непорушних орієнтирів, у тому числі щодо можливості фіксування швидкості руху іншого автомобіля в полі зору радара.

Суд уважає, що правомірність дій працівника ДАІ мала бути підтверджена вищезазначеними засобами доказування.

Інші дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у матеріалах справи відсутні, не представлені вони на пропозицію суду і відповідачем, згідно ухвали суду про відкриття провадження у справі, яка йому вручена належним чином.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про свідків події та приєднані фото-відоматеріали.

Водночас, за даними маршрутної картки, роздрукованої із тахографа автомобіля ОСОБА_3 д.н. НОМЕР_1, швидкість вказаного автомобіля 0 17.00 год. складала 0 км/год, тобто автомобіль стояв. Тоді як за даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП вчинене о 17.02 год.

За таких обставин, суд вважає твердження позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП такими, що заслуговують на увагу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем допущено порушення вимог ст.245, 252 КУпАП в частині всебічного, повного і обєктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що є підгрунтям оцінки доказів та відноситься до основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Судом також встановлено, що позивач 05.08.2010 року був зупинений працівником ДАІ та щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, при складанні якого йому право на захист розяснено не було. З протоколом позивач не погодився, про що вказав у протоколі.

Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності всіх громадян перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують чи обтяжують відповідальність, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.» Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і ящо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідачем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 255 грн. з порушенням вимог ст. 248, ч.6 ст.258, ч.1 ст. 268, ст.276-282 КУпАП, тобто порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист, без всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, а відтак постанова підлягає скасуванню.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.33, ч.1 ст.122, ч.1 ст.222, ч.1 ст.247, ст. 248, ч.6 ст.258, ч.1 ст. 268, ст.276-282, 289 КУпАП, ст. 70, 71, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС м. Ізюм ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора ДПС взводу ДПС м. Ізюм ОСОБА_2 з винесення постанови АХ № 232621 від 05.08.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення в сумі 255 грн. незаконними.

Постанову АХ № 232621 від 05.08.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення в сумі 255 грн. скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: