Справа № 490/9135/14-а
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/1382/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України

про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №080/50400/14 від 04.07.2014р. за якою позивача було визнано винним у вчинені порушення митних правил, за те що позивач в порушення вимог ст.ст.93, 95 Митного кодексу України перевищив більше ніж на 10 діб строк доставки до митного органу призначення товару, а саме автомобілю марки «DIAMLERCHRYSLER C 220 CDI», WDB203008A869507, що перебував під митним контролем, та не вивіз його за межі митної території України, а також користувався зазначеним вище товаром, митне оформлення якого не було закінчено, не з метою транзиту та після завершення встановленого ст.95 Митного кодексу України транзитного перевезення, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 та ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500грн.. Позивач вказує, що транспортний засіб було ввезено не в режимі «транзит», а в режимі тимчасового ввезення із наданням загального умовного звільнення від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру. Позивач вказує, що працює в Польщі в м.Краків в ТОВ «ОСОБА_2 СЕРВІС», автомобіль «DIAMLERCHRYSLER C 220 CDI», WDB203008A869507 було ввезено на територію України не як товар , а як тимчасово ввезений транспортний засіб в рамках господарської діяльності ТОВ «ОСОБА_2 СЕРВІС» якому належить транспортний засіб, у звязку з відрядженням позивача. Представник позивача до суду не зявився, надав заяву в якій просив позов задовольнити, постанову №080/50400/14 від 04.07.2014 визнати протиправною та скасувати.

Представник відповідача до суду не зявився надав заперечення до адміністративного позову, в якій просив залишити без задоволення адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» передбачено порядок та умови тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України громадянами.

Разом з тим, відповідно до статті 13 цього ж Закону, якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з пунктом 2 статті 2 Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» (далі Стамбульська конвенція), не впливаючи на положення Додатка Е (Додаток, щодо товарів, які ввозяться з частковим звільненням від ввізного мита та податків), режим тимчасового ввезення надається із загальними умовами звільнення від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С до Стамбульської конвенції для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що надаються цим Додатком, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстровані на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території.

При цьому, пунктом «а» статті 7 Додатка С до Стамбульської конвенції зазначається, що незважаючи на положення статті 5 цього Додатка, транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Пунктом «f» статті 1 Стамбульської конвенції термін «особа» означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

Судом досліджено пропозиція на відрядження за кордон № від 27.05.2013р. ТОВ «ОСОБА_2 СЕРВІС», згідно якого ОСОБА_3 зроблена пропозиція на відрядження за кордон на час з 15.06.2013 по 15.06.2014р. для підписання зовнішньоекономічних умов, ведення переговорів і підготовка документів до створення спільного Українсько-Польського підприємства, пропонований засіб пересування автомобіль марки «DIAMLERCHRYSLER C 220 CDI», номер кузову WDB203008A869507.

Судом досліджено трудовий договір від 15.06.2013р. згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_1 уклали трудовий договір, місце роботи м.Краков і представництво в Україні.

Виходячи з положень Стамбульської конвенції, можна зробити висновок, що громадянин-резидент України може тимчасово в'їжджати на територію України на транспортному засобі, зареєстрованому постійно у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, без сплати будь-яких податків і зборів та без застосування до нього ввізних обмежень чи заборон економічного характеру, за умови, що зазначений транспортний засіб знаходиться у власності (розпорядженні) фізичної (юридичної) особи, яка проживає (зареєстрована) на території іншої держави та використовується в комерційних цілях.

Оскільки зазначений транспортний засіб використовується з комерційною метою, відповідно до трудового договору, пропозиції на відрядження за кордон № від 27.05.2013 року, у діях позивача відсутній склад порушення митних правил.

Крім того, при винесенні постанови про порушення митних правил №080/50400/14 від 04.07.2014р, першим заступником начальника Миколаївської митниці не взято до уваги того факту, що ч.3 ст. 470 Митного кодексу України встановлює відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу. ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). Водночас, на спірні правовідносини, що виникли, не поширюється митний режим транзиту, що врегульований главою 17 Митного кодексу України, а їх регулювання здійснюється положеннями глави 18 Митного кодексу України, що стосується митного режиму тимчасового ввезення.

Також відповідачем порушено порядок розгляду справи про порушення митних правил №080/50400/14 в частині строку розгляду такої справи, що встановлений ст. 525 Митного кодексу України і не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Так, протокол про порушення митних правил №080/50400/14 було складено 06 травня 2014 року, а постанову винесено 04 липня 2014 року.

Отже, судом встановлено, що на спірні правовідносини, що виникли, не поширюється митний режим транзиту, що врегульований главою 17 Митного кодексу України, а їх регулювання здійснюється положеннями глави 18 Митного кодексу України, що стосується митного режиму тимчасового ввезення, тому в діях позивача відсутні ознаки об'єктивної сторони правопорушення, за яке позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, тому відповідно до ст.247 КУпАП провадження у даній справі не могло бути порушене, а порушене підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 14, 71, 86, 158 - 160 КАС України, ст. ст. 122, 293 КУпАП, ст.ст. 526, 529, 530, 531, ч. 2 ст. 469 Митного Кодексу України, Конвенцією про тимчасове ввезення, прийнятої у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Постанову №080/50400/14 від 04.07.2014р. в.о.першого заступника начальника Миколаївської митниці Міндоходів про порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470, ч.2 ст.469 Митного Кодексу України, - визнати протиправною та скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з моменту постановлення.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя