Справа № 464/7532/15-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7532/15-а
пр.№ 2-а/464/186/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

31.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача УПФ України в Галицькому районі м. Львова, в якій просить: визнати дії відповідача щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» протиправними; зобовязати відповідача перерахувати призначену їй пенсію, починаючи з 05.03.2009 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги, індексації заробітної плати), згідно з поданими довідками про заробітну плату, якими передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування покликається на те, що з 04.08.1972 року по 04.03.2009 року вона перебувала на державній службі на посадах державного службовця в Контрольно-ревізійному управлінні у Львівській області. 04.03.2009 року її звільнено з посади головного контролера-ревізора Контрольно-ревізійного управління у Львівській області у звязку із досягненням граничного віку перебування на державній службі та виходом на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 05.03.2009 року звернулася до УПФ України в Галицькому районі м. Львова із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Однак, відповідачем при перерахунку пенсії не враховано суми отриманих нею інших виплат, включених в довідки про складові заробітної плати, а саме: суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати. Зазначає, що зверталась до відповідача з приводу зазначених обставин, проте отримала відмову. Вважає, що дані виплати входять до системи оплати праці державного службовця, а тому відповідач мав врахувати їх при перерахунку пенсії.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21.09.2015 р. позовну заяву в частині вимог за період з 05.03.2009 р. по 27.02.2015 р. включно залишено без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

Відповідач подав суду письмове заперечення на позов, в якому просить в позові відмовити за безпідставністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Постановою КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено, що складовими заробітної плати для пенсії державним службовцям є матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, а тому такі не можуть враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважаю їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала в Контрольно-ревізійному управлінні у Львівській області на посаді головного контролера-ревізора, та 04.03.2009 року з такої була звільнена у звязку із досягненням граничного віку перебування на державній службі.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова, отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Проте, листом від 31.07.2015 року №36/М Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова відмовило позивачу у перерахунку пенсії у звязку з тим, що така обчислена у відповідності до ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» і Постанови КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а тому підстави для перерахунку відсутні.

Як вбачається з довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 22.07.2015 року № 11-19/4521, виданої Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, до складових заробітної плати позивача, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування, входили й інші виплати, які складались з матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, а також грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, виконання трудових обовязків входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.02.2012 р. (справа № 21-430а11).

За приписами ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомоги, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення спірних виплат при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто діяв неправомірно, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

У відповідності до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що виходячи за межі заявлених вимог, для відновлення останнього необхідно і достатньо визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії, з урахуванням інших видів виплат, на які нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 28.02.2015 року, з врахуванням фактично виплачених сум.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 158-163, 183-2 КАС України, с у д д я, -

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 28.02.2015 року, з урахуванням інших видів виплат, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з врахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73,08грн.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Головуючий: