Справа № 2-а-821/10
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Решетилівський районний суд Полтавської області
№ 2-а-821/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,

при секретарі - Пустовар Т.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Решетилівка матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області ОСОБА_2 та державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та стягнення моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель ОСОБА_2 та державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області, у якому просить скасувати постанову № 31 від 14.08.09 року про накладення на позивачку адміністративного стягнення в сумі 85 грн. скасувати та стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог послалась на те, що вимог земельного законодавства вона не порушувала, зокрема не здійснювала нецільового використання під водний обєкт земельної ділянки, площею 0,15 га по вул. Матросова селища Решетилівка, Полтавської області, виділеної їй у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідно рішення Решетилівської селищної ради від 22.08.2008 року, оскільки вказаний водний обєкт є природним та виник задовго до отримання зазначеної земельної ділянки. Окрім того, вона не була присутня при складанні акту перевірки земельної ділянки та припису про порушення вимог земельного законодавства, вказані документи їй не вручались та не оголошувались. Також не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення. При цьому відповідних прав і обовязків їй не було розяснено, у звязку з чим вона була позбавлена права на захист. Вказаними діями їй було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, порушенні нормальних умов життя та користування пенсійним рахунком.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засіданні не зявились, хоча були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи.

Суд, заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

14.08.2009 року державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області ОСОБА_2 винесено постанову № 31 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в сумі 85 грн.

Згідно описової частини постанови «ОСОБА_1 порушила вимоги ст.188-5 КУпАП а саме припис державного інспектора від 14.07.09 № 000741, виданий ОСОБА_1 не виконала».

Аналогічні відомості містить протокол про адміністративне правопорушення від 12.08.09 відносно ОСОБА_1

З припису держземінспектора ОСОБА_2 від 14.07.2009 року №000741 на який міститься посилання у оспорюваній постанові як такого, що не виконаний, вбачається, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку, площею 0,15 га з порушенням вимог ст.125 ЗУ України, а саме: права власності на земельну ділянку виникають з моменту реєстрації цих прав. Резолютивна частина припису містить : «Приписую: усунути порушення вимог земельного законодавства. Термін виконання до 03.08.09».

Дослідженням вказаного припису встановлено відсутність будь-яких даних про його оголошення, вручення чи направлення поштою ОСОБА_1

Відповідачі таких даних також не надали, тому суд уважає пояснення ОСОБА_1 про відсутність її умисної вини у невиконанні вищевказаного припису такими, що заслуговують на увагу.

Окрім того, припис держземінспектора ОСОБА_2, від 14.07.09 не містить даних про способи усунення ОСОБА_1 порушень земельного законодавства, тому є неконкретизованим, що ставить під сумнів можливість його виконання.

При цьому, якщо виходити із положень виданого припису про відсутність реєстрації права на земельну ділянку, держземінспектором не враховано, що 23.10.2008 року відповідно договору № 124 позивачкою ОСОБА_1 замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виділеної їй земельної ділянки зі строком виконання робіт до 23.04.2010 року, тому зі свого боку позивачка виконала необхідні дії щодо забезпечення належного оформлення права власності на своє майно, однак з незалежних від неї причин на протязі строку дії припису вона не мала обєктивної можливості його виконати.

Також при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП, відповідачем ОСОБА_2 не прийнято до уваги, що за змістом вказаної норми, субєктом вказаного проступку є посадові особи державних і громадських підприємств, установ, організацій, які не виконують законні розпорядження або приписи відповідних уповноважених осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пенсіонер, ніде не працює та не являється посадовою особою будь-яких державних і громадських підприємств, установ, організацій, тому не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188- 5 КУпАП.

Статтями 6,10 ЗУ „Про державний контроль за використанням та охороною земель, на які спирається держземінспектор ОСОБА_3 у своєму приписі та акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.07.2009 року, передбачено правомоччя спеціально уповноважених органів виконавчої влади, зокрема держземінспекції, в тому числі з видання обовязкових для виконання приписів з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства з приводу охорони земель відповідно до повноважень, а також складання актів, протоколів, постанов про адміністративні правопорушення.

Вказані норми є загальними, водночас Державним комітетом України по земельних ресурсах наказом Держкомзему № 147, від 18.05.2004 року затверджено Інструкцію з оформлення органами Державного комітету України по земельних ресурсах матеріалів про адміністративні правопорушення. Цей наказ в керівних розясненнях зобовязує осіб, які застосовують адміністративні стягнення враховувати вимоги наказу Держкомзему України від 12.12.2003 N 312 Про затвердження Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за N 1223/8544.

Виходячи з п. 4.2. Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженим Наказом Держкомзему № 312 від 12.12.2003 року, при проведенні перевірки, державний інспектор зобовязаний перевірити дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення; уточнити відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

За п.п.5.1,5.3 вказаного Порядку, за наслідками перевірки державний земельний інспектор у двох примірниках складає Акт. При цьому другий примірник вручається або надсилається керівнику юридичної особи чи фізичній особі, які перевірялись. При врученні акта юридичній чи фізичній особі особисто в примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує. У разі надсилання акта поштою на примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відповідна відмітка. Акт надсилається з повідомленням про вручення.

За 5.4. Порядку, в акті державний інспектор має зазначити місце розташування земельної ділянки, її площу згідно із земельно-кадастровою документацією та фактичну площу, яка використовується; категорію земель та склад угідь; цільове призначення та фактичний стан використання (освоєння) земельної ділянки; обставини порушення земельного законодавства;

За 5.5. Порядку, акт підписується державним інспектором (інспекторами), який (які) проводить (проводять) перевірку, представником юридичної особи чи фізичною особою, що використовують земельні ділянки, свідками (за їх наявності).

За 5.6. Порядку, в акті наводиться план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з привязкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів). На плані-схемі вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено порушення (забруднення, самовільне зайняття тощо).

Згідно п.6.1.Порядку: „У разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

З метою ж усунення наслідків виявленого порушення враховуючи п.6.2. Порядку, державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення.

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, від 14.07.2009 року складеного держземінспектором ОСОБА_2, у ньому відсутні дані про вручення його чи направлення поштою особі, яка перевірялась, не зазначено точне місце розташування земельної ділянки, її площа згідно із земельно-кадастровою документацією та фактична площа, яка використовується; категорію земель та склад угідь; цільове призначення та фактичний стан використання (освоєння) земельної ділянки; обставини порушення земельного законодавства, не наведено план-схему місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з привязкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів), не вказано площа, на якій виявлено порушення (забруднення, самовільне зайняття тощо).

Виходячи з матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 ці дані не були встановлені. За наслідками вказаного акту, її до відповідальності не притягнуто, тому ОСОБА_1 не вважається особою, яка скоїла правопорушення.

Водночас, відповідачами не надано суду достатніх належних достовірних, та допустимих доказів використання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15 га у тому числі на момент перевірки, тому порушень позивачкою вимог ст.12,125 Земельного кодексу України не встановлено, а отже підстави для видачі їй припису про усунення цих порушень також відсутні.

За таких обставин, припис держземінспектора 14.07.2009 виданий не особі, яка скоїла правопорушення, а отже незаконно.

За своїм змістом ст.188-5 КУпАП передбачає стягнення за невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі використання природних ресурсів.

Зі ст.33 КУпАП вбачається, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушеника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Як слідує з постанови, від 14.08.2009 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення, не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

За таких обставин, суд не знаходить підстав адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, про що складена постанова державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель ОСОБА_2 № 31, від 14.08.09 року, а відтак остання є незаконною та підлягає скасуванню.

Підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає, оскільки її заподіяння належними чином не доведено позивачкою ОСОБА_1 належними, достовірними та допустимими доказами.

При цьому суд також зважає, що позивач настоював на стягненні моральної шкоди саме з ОСОБА_2, (звільненого з займаної посади відповідно наказу № 10-к від 20.08.2010 року), який як фізична особа не може відповідати за цією вимогою, оскільки шкода, заподіяна незаконними діями органів державної влади відшкодовується державою.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи безпідставні, оскільки такі витрати КАС України не передбачені та не сплачувались позивачем при поданні позову. Витрати зі сплати судового збору, які просить позивач стягнути із відповідачів на свою користь у відповідності до ч.5 ст.288 КУпАП не передбачені законом та не сплачувались при поданні позову, тому також безпідставні. Витрати на допомогу по набору тексту заяви та виготовлення документів до суду документально не доведені позивачем, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ЗУ „Про державний контроль за використанням та охороною земель, ст.12,20,91,125,144,211 Земельного кодексу України, наказом Держкомзему України від 28.04.09 N 205, наказом Держкомзему України від 12.12.2003 N 312 Про затвердження Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за N 1223/8544, ст. 42, ст.33, 53, ст.122, ч.1 ст.222, ч.1 ст.247, ст. 248, ч.6 ст.258, ч.1 ст. 268, ст.276-282, 289, 296 КУпАП, ст. 70, 71, 94, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області ОСОБА_2 та державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Постанову № 31 від 14.08.09 року державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.53 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. скасувати.

У іншій частині позову відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя