Справа № 2-а-1365/11
Суддя: Іванченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-а-1365/1 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Іванченка О.Ю. розглянувши в приміщенні суду в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з захистом прав га свобод, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопада 2011 року звернулася до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь недоплачену грошову допомогу у розмірі 2172 гривень за 2011 рік. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є учасником війни, згідно ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту отримувала разову щорічну грошову допомогу до 9 травня, розмір якої не може бути меншим трьох мінімальних пенсій за віком. Відповідач же при виплаті допомоги у 2011 році керувався виключно Постановою КМУ № 299 що призвело до порушення ним норм виплати їй допомоги у 2011 році, які встановлені ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII. Відповідно до ч. 5, ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII відповідач повинен був нарахувати та виплатити її до 05 травня 2011 року допомогу у розмірі 2292 гривень, замість нарахованих і виплачених 120 гривень, а відтак заборгованість відповідача складає 2172 гривень.

Вивчивши доводи сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та , запропоновано надати відповідно до п. З ч. 1 ст. 183-2 КАС України у десятиденний строк з дня одержання ухвали подати до суду заперечення проти позову. Згідно повідомленню про вручення відповідач ухвалу суду отримав, але заперечення до суду не надав.

Судом встановлено, що позивач, є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії Д-І № 312720 від 13.08.2003 року. Згідно ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту отримувала разову щорічну грошову допомогу до пятого травня, розмір якої не може бути меншим трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

Як встановлено у судовому засіданні щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2011 рік ОСОБА_1 була виплачена у розмірі 120 гривень, який визначений постановою КМУ України № 299 від 07.04.2010 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» не визначено будь-яких обмежень чи зупинень норм Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ чітко визначено, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а частиною 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ визначено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом є недійсними.

Кабінет Міністрів України повинен був встановити розмір допомоги не порушуючи положень ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ.

Отже у 2011 році позивачці слід було виплатити разову допомогу до 5 травня у розмірі 764 х 3 = 2292 гривень, а фактично виплачено 120 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 8, 19, 21, 22, 24, 46, 55, 64 Конституції України, ст.ст. 13, 17і, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551 -XII, Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст.6, 8, 9 п.1 ст. 17, п. 2 ст. 19, ст.ст. 86, 104, 106, 159-163 КАС України.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, передбачену ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гар їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ, не в повному обсязі - неправомірними.

Стягнути з Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачені суми одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі 2172 гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного через Солонянський районний суд Дніпропетровської протягом десяти днів з дня отримання к постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляції інстанції.

Суддя: О.Ю.Іванченко