Справа № 367/6887/14-а
Суддя: Пархоменко О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/6887/14-а
У Х В А Л А

Іменем України

про забезпечення позову

25 вересня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

при секретарі Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву ОСОБА_1, представників ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову в порядку ст. 117 КАС України по адміністративній справі № 367/6887/14-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради, ОСОБА_6 державного земельного агентства у м. Ірпені Київської області, треті особи ОСОБА_7, Садівницьке товариство Бучанка, прокуратура м. Ірпеня про скасування рішень, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться дана справа. В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_8 заявлене клопотання та подана заява про забезпечення позову. В обґрунтування даного клопотання та заяви представник позивача ОСОБА_8 посилалася на те, що відповідно до частини першої ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень. Як встановив 19 червня 2014 року Київській апеляційний адміністративний суд в ухвалі № 367/2277/14 щодо апеляційної скарги на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області ( с. Пархоменко О.В.) від 22 травня 2014 року в адміністративній справі за позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в. о. міського голови секретаря ради ОСОБА_9 про визнання неправомірними та скасування рішення та розпорядження і 14.08.14 р. КААС у справі № 367/4037/14-а встановив, що доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача. Таким чином для прийняття такого рішення у справі № 367/6887/14-а є докази підстав для забезпечення позову, а саме слід встановити з доказів при розгляді цієї заяви: 1) очевидну незаконність рішення ради видати ОСОБА_7 виписку з рішення у фактичну відсутність у ради рішення щодо ОСОБА_7 № 1458 і дії ради, які полягають у видачі такого документу як от виписка з рішення ради № 1458 від 21.10.10 р. й дії, які полягають у зазначенні у тій виписці такої дати ухвалення радою рішення як от 07.10.10 р. замість реальної дати 21.10.10 р. і зазначення у виписці про рішення ради надати дозвіл ОСОБА_7 на розробку технічної документації тоді як у рішенні ради № 1458 від 21.10.10 р., як видно з протоколу від 21.10.10 р., копію якого видав архів 23.03.2015 р., навіть відсутнє таке ім.я як от ОСОБА_7; 2) очевидну незаконність рішення ради видати ОСОБА_7 виписку з рішення у фактичну відсутність у ради рішення щодо ОСОБА_7 № 33, незаконність дій ради, які полягають у видачі такого документу як от виписка з рішення ради № 33 від 16.12.10 р. із списком, незаконність таких дій ради, які полягають у зазначенні у списку прізвища ОСОБА_7 при тому, що тим рішенням, а також випискою з того рішення підтверджується те, що розглядалася радою і затверджувалася 16.12.10 р. технічна документація, яка не розроблялася для ОСОБА_7, до того ж рішенням ради № 1458 від 21.10.10 р. не надавався ОСОБА_7 дозвіл на розробку технічної документації, що підтверджує протокол від 21.10.10., копію якого видав архів 23.03.15 р., який свідчить про відсутність у рішенні № 1458 такого імені як от ОСОБА_7, до того ж з технічної документації, яку для ОСОБА_7 протиправно розробляв ФОП Богданенко, вбачається, що станом на 16.12.10 р. в документації ще не містилися такі необхідні документи як от довідка та висновок від відділу держземагентства. Аналіз ст. 117 КАС України дає підстави для висновку, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані чи не надані докази та якщо надані докази, то чи переконливо докази і доводи позивача (його представника) свідчать про наявність підстав для забезпечення позову. У даній справі є докази, які дають підстави вважати, що є очевидна незаконність рішення ради видати ОСОБА_7 виписку з рішення № 1458 у фактичну відсутність у ради рішення щодо ОСОБА_7 за № 1458 і незаконність дій ради, яка полягає у видачі такого документу як от виписка з рішення ради № 1458 від 21.10.10 р. й незаконні дії, які полягають у зазначенні у тій виписці такої дати ухвалення радою рішення як от 07.10.10 р., замість реальної дати 21.10.10 р. і зазначення у виписці про рішення ради надати дозвіл ОСОБА_7 на розробку технічної документації тоді як з рішення ради № 1458 від 21.10.10 р. не вбачається надання такого дозволу ОСОБА_7 У даній справі є докази, які дають підстави вважати, що є очевидна незаконність рішення ради видати ОСОБА_7 виписку з рішення № 33 із списком у фактичну відсутність такого імені як от ОСОБА_7 у рішенні ради № 33 від 16.12.10 р. і у відсутність 16.12.10 р. в раді на розгляді технічної документації, виготовленої приватним підприємством Планета ОСОБА_7, бо останній її до 21.12.10 р. виготовляла ФОП Богданенко. З точки зору процесуального закону навіть одна є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача чи за ініціативою суду. Предметом спору у цій справі є незаконність процедури безоплатної передачі органом місцевого самоврядування у власність садової земельної ділянки ОСОБА_7 на підставі п. 23 незареєстрованого Уставу 1982 року садового товариства Бучанка і ст. ст. 116, 118 ЗК України, яка завершилася видачею 02.09.2011 року державного акту серії ЯК № 153779 при тому, що ця ділянка в користуванні до 10.07.10 р. і є у користування після цієї дати у ОСОБА_2 від якого як видно з довідки СТ від 17.07.10 р. приймали членські внески. У випадку забезпечення позову шляхами, про які просили у клопотанні, зокрема, зупинити дію рішення загальних зборів СТ Бучанка від 10.07.10 р. про прийняття ОСОБА_7 і ОСОБА_10 у члени СТ Бучанка і рішення про передачу їм у користування земельної ділянки по вул. Сонячна, 2/14, а також заборони СТ Бучанка після скасування (визнання недійсним) державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 153779 і його держреєстрації повторно видавати ОСОБА_7 документи для безоплатної передачі у власність конкретної земельної ділянки, то дійсно згідно принципу соціальної справедливості у перерозподілі земель, що закріплений в Указі Президента України № 372 від 30.05.2001, земля передається у власність не на підставі незареєстрованого Уставу, а тим, хто на ній працював і працює. Суд цей Указ Президента України не застосував, як і не врахував дані у довідці СТ від 17.07.10 р. щодо сплати внесків ОСОБА_2, не застосував суд і дані із протесту прокурора м. Ірпені від 08.06.11 р. Також дії в Україні принцип соціальної справедливості у перерозподілі земель порушив і ст. 24 Конституції, так як процедура передачі ОСОБА_7 ділянки у власність була і буде повторно з ознаками дискримінації, а тому слід зупинити дію рішення загальних зборів СТ Бучанка від 10.07.10 р. щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_10 У випадку забезпечення позову 3-м шляхом, про який просили у клопотанні, зокрема, заборонити ОСОБА_7 втручатися у реалізацію ОСОБА_2 права користування ділянкою і права набуття на неї права власності. Цей спосіб необхідно застосувати тому, що після скасування (визнання недійсним) державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 153779 і його держреєстрації ОСОБА_7, отримавши від СТ документи, повторно ініціює процедуру безоплатного отримання у власність тієї самої конкретної земельної ділянки. А отже після скасування (визнання недійсним) постановою суду № 367/6887/14-а державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 153779 і його держреєстрації у відсутність заходів забезпечення позову матиме повторно місце незаконна процедура передачі у власність ОСОБА_7 тієї самої земельної ділянки і таким чином із-за відсутності у ОСОБА_2 довідки СТ та при наявності цієї довідки у ОСОБА_7 для відновлення ОСОБА_2 його прав, інтересів йому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тобто знову звертатися до суду із позовом до органу. Знову вертає увагу, що предметом спору у цій справі є незаконність процедури безоплатної передачі органом місцевого самоврядування у власність садової земельної ділянки ОСОБА_7 У випадку задоволення позову в рамках справи № 367/6887/14-а за рішенням суду ОСОБА_7 втратить право власності на земельну ділянку по вул. Сонячна, 2/14 в СТ Бучанка. А у випадку забезпечення позову, а саме встановленням вказаних вище у клопотанні заборон ОСОБА_7 і СТ Бучанка й у випадку зупинення рішень останнього від 10.07.10 р., то ОСОБА_7 до ухвалення судом рішення по суті спору так і залишиться власником земельної ділянки і не втрачають звісно сили рішення ради, а також виписки з неіснуючих рішень ради, а на підставі виписок і було розроблено технічну документацію та видано в подальшому ОСОБА_7 державний акт про право власності на земельну ділянку. То, таким чином фактично при задоволенні клопотання судом ні в якому разі не буде ухвалено без розгляду справи рішення по суті, що звісно відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

В звязку із викладеними обставинами заявники просили задовольнити заяву і забезпечити позов такими шляхами, а саме : а) зупинити дію рішення загальних зборів СТ Бучанка від 10.07.10 р. про прийняття ОСОБА_7 і ОСОБА_10 у члени СТ Бучанка і рішення про передачу їм у користування земельної ділянки по вул. Сонячна, 2/14, б) а також заборони СТ Бучанка вчиняти дії після скасування (визнання недійсним) державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 153779 і його держреєстрації, зокрема, такі дії як от повторно видавати ОСОБА_7 документи для безоплатної передачі у власність конкретної земельної ділянки, бо згідно принципу соціальної справедливості у перерозподілі земель, що закріплений в Указі Президента України № 372 від 30.05.2001, земля передається у власність не на підставі незареєстрованого Уставу, підробленого тексту п. 23 Уставу, а тим хто на ній працював і працює; в) заборонити ОСОБА_7 вчиняти дії, а саме втручатися у реалізацію ОСОБА_2 права користування ділянкою і права набуття на неї права власності. Цей спосіб необхідно застосувати тому, що після скасування (визнання недійсним) державного акту про право власності на земельну ділянку ЯК № 153779 і його держреєстрації ОСОБА_7, отримавши знову від СТ документи, повторно ініціює процедуру безоплатного отримання у власність тієї самої конкретної земельної ділянки.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні свою заяву та клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_8 підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради ОСОБА_11 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.

Представник третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_12 вважала заявлене клопотання безпідставним, також вважала, що позивачі зловживають своїми правами, оскільки в кожному судовому засіданні заявляють нові клопотання, що не дає можливості суду перейти до розгляду справи по суті. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши заявлене клопотання, думку учасників судового процесу, суд вважає заявлене клопотання таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи приписи вищезазначеної норми КАС України суд вважає, що клопотання позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1- ОСОБА_8 про забезпечення адміністративного позову в порядку ст. 117 КАС України не підлягає до задоволення, оскільки підставами для забезпечення позову є очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість або значне ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень. На думку суду, до розгляду справи по суті відсутні підстави вважати, що дії оспорюваного рішення та третіх осіб до вирішення справи по суті можуть спричинити незворотні негативні наслідки для позивача чи стануть перешкодою для реального виконання прийнятого судового рішення. У випадку забезпечення позову у спосіб, про який просять заявники, судом фактично буде ухвалено рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 117-118 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання залишити без задоволення.

Копію ухвали направити відповідачу ОСОБА_6 Дкержземагентства у м. Ірпені Київської області та третій особі прокуратурі м. Ірпеня для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_13