Справа № 22-а-4704/11
Суддя: Мережко М. В.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
14 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді: Мережко М.В.,
суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2008 року позивачка звернувся до суду. Просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області протиправними у тому, що їй на протязі 2006-2007 років не нараховувалась і не виплачувалась щомісячна державна соціальна допомога як дитині війни. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни нарахувати і виплатити на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в сумі 2733,30 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила визнати відмову відповідача щодо нарахування та виплати їй вказаної соціальної допомоги за 2007 рік неправомірною і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь невиплачену державну соціальну допомогу за 2007 рік в розмірі 123 грн. 30 коп.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2009 року позов задоволено.
Визнано неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку щомісячного підвищення до пенсії відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Зобов»язано провести нарахування і виплати відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 02 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.
В апеляційній скарзі представник управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2009 року та постановити нову, якою в адміністративному позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.
Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку управління ПФУ у м. Біла Церква Київської області, отримує пенсію за віком та має статус «Дитини війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки ст. 62 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року замінена Законом України від 15.03.2007 року № 749-5, затверджено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, з 01.01.2007 року 380 грн., з 01.04.2007 року 407 грн., з 01.10.2007 року 411 грн. Визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується для осіб, які втратили працездатність. З таких обставин вимоги позивачки в проведенні перерахунку підвищення до пенсійного забезпечення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідають вимогам Закону.
Згідно Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 положення п. 12 ст. 71 з урахуванням ст. 111 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік в частині зупинення виплати підвищення до пенсійного забезпечення дітям війни, визнано неконституційними.
Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.
Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2009 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: