Справа № 2а-605/2010
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
Справа № 2а - 605/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010р, Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю.

при секретарі Сало А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третіх осіб: відділу архітектури, містобудування та управління держкомзему у Сокальському районі, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права на забудову земельної ділянки та визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування,

встановив:

В Сокальський районний суд з позовною заявою звернулась позивач ОСОБА_1 до відповідача - ОСОБА_2 сільської ради про усунення перешкод у здійсненні права на забудову земельної ділянки та визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. Позов мотивує тим, що в березні 2009 року вона звернулася до ОСОБА_2 сільської ради з заявою про виділення їй земельної ділянки для будівництва нового житлового будинку.

Рішенням XIX сесії У скликання ОСОБА_2 сільської ради від 27 травня 2009 року № 322 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в с. Тартаків по проспекту Шевченка,36» її заяву було задоволено. Цим же рішенням її зобов'язано в місячний термін звернутися в відділ архітектури для виготовлення необхідної документації. В зв'язку із тим, що разом з нею проживають неповнолітні діти, які хворіють на хронічні захворювання з приводу яких визнані інвалідами з дитинства, за взаємною домовленістю з сільським головою ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 відповідні погодження на забудову вказаної земельної ділянки мала провести ОСОБА_2 сільська рада. При цьому всі необхідні витрати мали відбутися за її рахунок.

Протягом 2009 року вона неодноразово усно зверталася до сільського голови з проханням надати їй погоджені документи, однак, він повідомляв її, що ще не всі підписи зібрано. Зрозумівши, що сільський голова безпідставно відмовляє їй в видачі документів, вона 19 квітня 2 010 року звернулася з письмовою заявою до ОСОБА_2 сільської ради про видачу мені рішення № 322 від 27 травня 2009р., однак, їй було в цьому відмовлено з покликанням на те, що вказане рішення втратило чинність і їй знову необхідно звернутися в сільську раду з новою заявою і їй буде виділено іншу земельну ділянку. З приватній розмові з сільським головою її повідомлено, що на виділену їй земельну ділянку претендує інша людина і що вона ніколи її не отримає. Сільським головою також було запропоновано відступитися від своєї вимоги за певну винагороду. З цього вона зрозуміла, що сільський голова ОСОБА_4 має приватний інтерес до цієї земельної ділянки, що є несумісним з його посадовими обов'язками як сільського голови та державного службовця, тому у його діях є ознаки корупції. Згодом на її чергове звернення сільський голова повідомив, що рішенням останньої сесії спірна земельна ділянка вилучена у неї та передана під забудову іншій особі. При цьому ні рішення сесії про вилучення земельної ділянки, ні рішення про скасування рішення № 322, ні протоколу сесії з цього питання їй не надано. Коли вона звернулася до депутатів сільської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 її повідомлено, що рішення з цього питання сесією сільської ради не приймалося, земельна ділянка у неї не вилучалася, рішення № 322 від 27 травня 2009 року не відмінялося і не скасовувалося. В зв'язку із цим відмова сільського голови ОСОБА_4 в видачі їй рішення є незаконною та суперечить вимогам чинного законодавства, вона звернулася в Сокальський районний суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради про усунення перешкод в здійсненні права на забудову земельної ділянки та видачу їй рішення. Ухвалою судді Сокальського районного суду від 30.07.2010р. провадження було закрито у зв»язку із відкликанням позовної заяви, через те що в засіданні представник відповідача ОСОБА_4 добровільно надав їй один примірник рішення №322 від 27.05.2009р.цього ж дня вона звернулася з заявою в відділ архітектури та містобудування про надання дозволу на виготовлення будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в с.Тартаків по вуд.Шевченка, 36 з застосуванням індивідуального проекту житлового будинку. При поданні вищевказаної заяви їй стало відомо, що з аналогічним рішенням на цю земельну ділянку в відділ архітектури та містобудування звертався ОСОБА_3, що проживає в с.Боб»ятин Сокальського району, однак, заяви на виготовлення будівельного паспорта не подавав. 30.07.2010р. вона також звернулася з заявою про видачу технічного завдання на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1606га по вул. .Шевченка, 36 в с.Тартаків Сокальського району, однак її також повідомили, що ще в червні 2010р. технічне завдання на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1607га по вул.Шевченка, 36 в с.Тартаків Сокальського району видане ОСОБА_3 на підставі рішення ХХУ сесії скликання ОСОБА_2 сільської ради №448 від 19.05.2010р. виходячи з наведеного ОСОБА_2 сільською радою видано два рішення на забудову однієї і тієї ж земельної ділянки двом різним особам, що чинить їй перешкоди у здійсненні забудови земельної ділянки. При цьому рішення сесії видане їй 27.05.200 9р. не змінене і не скасоване. Крім того, їй відомо що рішення сесії №4 4 8 не приймалося на земельну ділянку по вул.Шевченка, 36 оскільки вона особисто була присутня на сесії і вказане рішення приймалося без зазначення конкретної земельної ділянки. Тому дії відповідача суперечать законодавству, а саме: ст.141 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а в даному випадку жодної з цих підстав немає: відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", вирішуючи спір про припинення права власності чи права користування на земельну ділянку... суди повинні враховувати, що органи виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України, У випадках визначених цими нормами, припинення права власності на землю... проводиться за

позовом відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. Відповідно до висновку Конституційного Суду України, до наведений у п.5 мотивувальної частини рішення 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у справі №1-9/2009за Конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч.14 ст. 46, ч.1, ч.10 ст.59 З.У,«Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, яким є рішення про виділення їй земельної ділянки, є актами одноразового застосування, і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а рішення № 322 від 27.05.2009р. не виконане, а тому, вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування; відповідач не приймав рішення про вилучення в неї спірної земельної ділянки для передачі іншій особі; відповідно до ст. 2 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно компетенцією міської сільської) ради є скасування актів виконавчих органів влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства,рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. ст. 11 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчим органом міської (сільської) ради є її виконавчий комітет, відділ, управління та інші створювані радою виконавчі органи. Відповідно до п.9 ст. 59 З.У. «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань,віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Тому, скасування сільською радою власного рішення є порушенням вище вказаних норм, а також в порушення п. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», який встановлює, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законами України визнаються незаконними в судовому порядку, та ч. 2 ст. 144 Конституції України, якою встановлено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Згідно із ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, за ч.1 ст. 158 ЗК України земельні спори розглядаються судами... За ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Юрисдикція судів, згідно із ч.2 ст.124 Конституції України поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи та інтереси у сфері публічно - правових відносин. За п.2 ч.З ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. Просила суд ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди в здійсненні права на забудову земельної ділянки та визнати незаконним рішення ХХУ сесії У скликання ОСОБА_2 сільської ради від 19 травня 2010 року № 448 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в с. Тартаків по проспекту Шевченка,36 ОСОБА_3» Стягнути з відповідача судові витрати по справі та витрати по оплаті правової допомоги.

Позивач та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та надали пояснення в їх обгрунтування, як і в позовній заяві.

Представник відповідача голова ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив, Суду пояснив, позивач ОСОБА_1 після ухвалення рішення про виділення їй земельної ділянки під забудову 27.05.2009р. протягом 1 місяця не звернулася в сільську раду за одержанням даного рішення, а звернулася лише 21 квітня 2010 року з заявою про видачу рішення, на яку в цей же день 21 квітня 2010 року було дано відповідь за № 94. Прийнявши рішення про встановлення терміну звернення громадян у відповідні служби сільська рада тим самим хотіла прискорити процес забудови населеного пункту. Таким чином рішення про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки втратило чинність. Тому не має жодних правових підстав скасовувати рішення № 448 від 19 травня 2010 року «Про затвердження містобудівного обгрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в селі Тартаків по проспекту Шевченка, 36» про передачу земельної ділянки - ОСОБА_3.

Представник третьої особи управління держкомзему у Сокальському районі ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

За ст.1.44 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Як встановлено в судовому засіданні за заявою позивача 27.05.2009р. виконкомом ОСОБА_2 сільської ради було прийнято рішення №322 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в с.Тартаків по пр.Шевченка, 36 ОСОБА_1».

З пояснень позивача встановлено, що після прийняття спірного рішення голова сільської ради ОСОБА_4 пообіцяв їй, що посприяє в отриманні відповідних погоджень на забудову земельної ділянки. Повіривши йому на слово, вона чекала на вказані погодження. Проте, зі слів інших осіб їй стало відомо, що спірну земельну ділянку сільський голова пообіцяв іншій особі. Після того як вона звернулась до сільського голови, щоб він видав їй рішення, останній повідомив її, що оскільки вона протягом одного місяця не звернулась із заявою про його отримання - воно втратило чинність.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно компетенцією міської (сільської) ради є скасування актів виконавчих органів влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №322 від 27.05.2009р. про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 під забудову не скасоване, не змінене, не зупинене та не визнане в судовому порядку незаконним, як це передбачено ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В супереч цьому відносно спірної земельної ділянки було прийнято ще одне рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради ХХУ сесії У скликання від 19 травня 2010 року № 448 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в с.Тартаків по проспекту Шевченка,36» Шереметі Володимиру Васильовичу».

Відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян тощо.

У ст.ст.140, 141 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав припинення права власності(користування) на земельну ділянку, серед яких відсутні положення на основі яких було припинено право на спірну земельну ділянку ОСОБА_1.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", вирішуючи спір про припинення права власності чи права користування на земельну ділянку... суди повинні враховувати, що органи виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. У випадках визначених цими нормами, припинення права власності на землю... проводиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Відповідно до висновку Конституційного Суду України, що наведений у п.5 мотивувальної частини рішення 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у справі N'1-9/2009 за Конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч.14 ст. 46, ч.1, ч.10 ст.59 З.У.«Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, яким є рішення про виділення їй земельної ділянки, є актами одноразового застосування, і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а рішення № 322 від 27.05.2009р. не виконане, а тому, воно не може бути скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування; відповідач не приймав рішення про вилучення в неї спірної земельної ділянки для передачі іншій особі;

Ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, відповідач не мав права приймати рішення від 19 травня 2010 року № 448 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення будівельного паспорта, на забудову земельної ділянки в с. Тартаків по проспекту Шевченка,36» Шереметі Володимиру Васильовичу», коли було чинним його рішення про відведення цієї ж земельної ділянки від 27.05.2009р. на ім»я ОСОБА_1.

Підлягають також до стягнення з відповідача судові витрати та документально підтверджені витрати на оплату правової допомоги.

На підставі ст. ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, наведеного, керуючись ст.ст.12, 140-141, ч.2 ст.152, ч.І ст.158, Земельного Кодексу України, ст.ст.12, 26, п.9-10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 2 ст. 144 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третіх осіб: відділу архітектури, містобудування та управління держкомзему у Сокальському районі, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права на забудову земельної ділянки та визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права на забудову земельної ділянки, яка розташована в с.Тартаків по проспекту Шевченка,36 Сокальського району Львівської області.

Визнати незаконним та скасувати рішення ХХУ сесії У скликання ОСОБА_2 сільської ради від 19 травня 2010 року № 448 «Про затвердження містобудівного обґрунтування розміщення групи будинків та матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку та виготовлення будівельного паспорта на забудову земельної ділянки в с.Тартаків по проспекту Шевченка,36 ОСОБА_3».

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий: