Справа № 2-а-200/2010
Суддя: Жушман О. М.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Петрівський районний суд Кіровоградської області
Справа №: 2-а-200/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2010 року

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Жушман О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Петрівському районі про зобовязання провести перерахунок державної пенсії постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом III групи безстроково. Крім того, статтею 14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ст.ст. 50 і 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, та розмір пенсії не може бути нижчим 6 (шести) мінімальних пенсій за віком.

Після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 р. щодо неконституційності окремих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України з 22.05.2008 р. основний розмір пенсії був призначений відповідно до Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 р. у розмірі - 870,00 грн., а з 01.07.2008 р. відповідно Постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 р у розмірі 980,00 грн., а щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15% прожиткового мінімуму визначеного Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.і ст. 9 КАС України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинного законодавства не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, але надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав, встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі і інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31.10.2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, оскільки мінімальний розмір державної пенсії та додаткова пенсія встановлюються в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездат-ність, та в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму, перерахунок основної пенсії і додаткової пенсії повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами та враховуючи преюдиційне значення рішення Конституційного суду для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними при визначенні розміру державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанову КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та Постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 року « Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», що істотно звужують обсяг, встановлених законом прав.

Вказаними нормами Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Кабінету Міністрів України надано право визначати порядок надання роз'яснень порядку застосування

цього закону. При цьому Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України змінювати конкретні суми компенсацій допомоги у тому числі змінювати розміри допомоги, розмір прожиткового мінімуму, встановлений законом, а тому просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Петрівському районі здійснити перерахунок йому основної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 22 травня 2008 року та здійснити її нарахування і виплату.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, з наступних підстав відповідно ст. 90, 100 Кодексу Адміністративного судочинства України для звернення до суду за захистом прав,свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ було опубліковано в березні-квітні 1991 року в засобах масової інформації; рішення Конституційного Суду, на яке посилається позивач у червні 2008 року. За такий досить не малий термін позивач міг дізнатися про порушення його прав і як вбачається з позовної заяви дізнався, але вчасно до суду не звернувся.

Відповідно до статті 49 цього Закону пенсії особам, віднесеним до категорії 1,встановлюється у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розміри пенсії визначені статтею 54 зазначеного Закону, яка передбачає, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянину із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» визначено наступні розміри мінімальної пенсії чорнобильцям. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, у яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижче : І група інвалідності -1060грн., ІІ група інвалідності -965 грн., ІІІ група інвалідності 870 грн.

Постановою кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 встановлено, що з 1 липня 2008 року, у інвалідів, захворювання яких повязане з Чорнобильською катастрофою, що отримують пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: розміри пенсій не можуть бути меншими ніж у учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році : по І групі інвалідності -1200грн.; по ІІ групі інвалідності -1090 грн.; по ІІІ групі інвалідності 980 грн.

Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов слідуючих висновків.

Позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії і має третю групу інвалідності, повязаною з ліквідацією на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення (а.с.8-9).

У відповідності до ст. 49 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими :

по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, по 2 групі інвалідності - 8 мінімаль-них пенсій за віком, по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам. Віднесеним до категорії й , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірах: інвалідам 1 групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам 2 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам 3 групи , дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 67 цього Закону встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня становлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державної конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України « Про прожитковий мінімум «,а також Законом України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» згідно ст. 1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, в тому числі, мінімального розміру пенсії за віком, якій відповідно до ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Крім того, ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Право на пенсію та додаткову пенсію встановлює Закон України « Про статус та соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».а також Закон України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « та Закон України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсій, встановлених законами ,не підлягає зменшенню. Це гарантує ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Визначаючи період, з якого необхідно провести перерахунок пенсії, суд приймає до уваги положення ч. 4 ст. 45 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « відповідно до якого перерахунок призначеної пенсії , крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною пятою статті 48 цього Закону провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії-з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідна заява з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Пунктом 28 розділу 11 Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік» та « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України « внесені зміни до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме текст статті 50 викладений в такій редакції:

« Особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах: інвалідам 1 групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 2 групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 3 групи , дітям - інвалідам , а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом « Про державний бюджет України» і не може корегуватися іншими нормативно-правовими актами».

Частину третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту:

« У всіх випадках розміру пенсій для інвалідів , щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 1 групі інвалідності -220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по 2 групі інвалідності 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність,

по 3 групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1987- 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році з зони відчуження : по 1 групі інвалідності -160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по 2 групі інвалідності 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по 3 групі інвалідності -140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по 1 групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по 2 групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по 3 групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам -70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні ( при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника) у розмірі: на одного непрацездатного члена сім*ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника,

на двох та більше непрацездатних членів сімї 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника , визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками.

До непрацездатних членів сімї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 37 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». ( 1058-15).

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом України « Про державний бюджет України» і не може корегуватися іншими нормативно - правовими актами».

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист ,що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров*я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені за закріплені в Законі України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

22 травня 2008 року рішенням Конституційного Суду України № 10 рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 28 розділу 2 Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» якими з 1 січня 2008 року були внесені зміни ,зокрема до ст. ст. 50,54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тобто суду слід застосовувати норми Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної про розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами , які виникли внаслідок дії положень статей зазначених Законів ,що визнані неконституційними та є обовязковими до виконання на території України.

Положеннями статті 14 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивача віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи ,щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, що дає суду можливість зробити правовий висновок про те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України ( частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до частину другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору ,згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України , або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже ,за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до правового висновку, що при призначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають частина перша ст. 50 та частина четверта статті 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України « Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів ,фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету ,яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Посилання представника відповідача на частину пяту статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає ,що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісті та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів , якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Статтями 50 та 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає ,що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» іншого нормативно-правового акту ,який би визначав цей розмір ,або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищенаведене суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення частини третьої статті 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « з якої впливає, що мінімальний розмір пенсії за віком ,встановлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим Законом ,оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтям 50 та 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи «яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність ,визначеного законом, підвищується розмір пенсії ,визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій, то розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму .Додаткового звернення особи за перерахунком пенсії вищенаведена стаття не передбачає.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком ,яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімум для осіб ,які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України « від 28 грудня 2007 рік № 107-6,що набрав чинності з 1 січня 2008 року ( « Урядовий курєр» від 31 грудня 2007 № 247) був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 2008 року - 470 гривень, з 1 квітня 2008 року - 481 гривня, з липня 2008 року - 482 гривні, з 1 жовтня 2008 року - 498 гривень.

Обґрунтування відповідачем своєї позиції посиланням на застосування у межах спірних відносин постанов Кабінету Міністрів України ,спростовується також приписами пункту першого та шостого статті 92 Конституції України ,статті 71 спеціального закону, відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону ,а також абзацом другим преамбули, частиною 3 статті 4,пунктом 2 частини першої статті 8 та пунктами 13,16 Прикінцевих положень загального Закону ,яким передбачено що умови ,норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення і те ,що до приведення законодавства України у відповідність із Законом (« Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») закони України та інші нормативно-правові акти застосовується в частині, що не суперечить цьому Закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему ( про що зокрема зазначено у рішенні № 8- рп 2005 від 11 жовтня 2005 р. по справі № 1-21/2005) повязану з реалізацією права на соціальний захист ,неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достойний життєвий рівень і сформулював правову позицію ,згідно з якою Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткової гарантій соціального захисту з боку держави. До них ,зокрема ,належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

При винесенні судового рішення суд виходить з того ,що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні ,включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,2 часиною 2 статті 6,статтєю 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23 частиною 1 статті 24 Конституції України ,набуте в сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасовано або звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05. 2008 року визнані такими ,що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема , п. 28 розділу 11 « Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, з 22.05. 2008 року відновлена дія ст. 49, 50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 01.01. 2008 року.

Стаття 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-Х11 згідно пункту 17 розділу 1 Закону України « Про внесення змін до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 5 жовтня 2006 року № 231-У,який набрав чинності з 31 жовтня 2006 року , була доповнена частиною 3 наступного змісті: у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Додаткового звернення особи за перерахунком пенсії вищенаведена стаття не передбачає.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково, так як ним пропущено строк позовної давності, а тому відповідача необхідно зобовязати здійснити перерахунок пенсії з 22 вересня 2009 року по теперішній час.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Петрівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії за інвалідністю ( основну та додаткову) ОСОБА_1 з 22 вересня 2009 року по теперішній час, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 6 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність та 50 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів через Петрівський райсуд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського райсуду О.Жушман