Справа № 2а-702/2010
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сокальський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року Суддя Сокальського Районного суду Львівської області, ОСОБА_1, розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Сокальському районі про визнання дій по нарахуванню та виплаті основної державної пенсії та додаткової пенсії згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали від Чорнобильської катастрофи» - незаконними, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_2Я, звернувся в Сокальський районний суд Львівської області з даним позовом до відповідача - управління праці та соціального захисту населення Сокальської РДА. Свої вимоги мотивує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та має 3 групу інвалідності. За таких обставин згідно ст. 54 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'" він має право на пенсію у розмірі не меншому шести мінімальних пенсій за віком.

Крім того згідно ст. 50 вказаного закону йому як потерпілому внаслідок аварії на Чорнобильській АС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказані виплати повинні постійно коригуватись у відповідності із збільшенням прожиткового мінімуму та розміру мінімальної пенсії за віком. Проте як стало відомо позивачу перерахунок вказаних пенсій йому ніхто не проводив, що призвело до недоврахування та недоотримання ним пенсії на загальну суму в розмірі 118124грн.

На думку позивача такі дії з боку відповідача є грубим порушенням чинного законодавства.

Крім того відповідно до п. 17 ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 05.10.2006 року - «У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність , визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього ж закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю , особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розміру щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника в наслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі наведеного, позивач просить суд ухвалити рішення яким визнати дії відповідача управління Пенсійного фонду України у Сокальському районі по нарахуванню та оплаті основної державної пенсії за період з 01.01.2007року по даний час у розмірах менших ніж установлений ч.4 ст. 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі меншому ніж встановлено ст. 50 вказаного Закону та зобов'язати відповідача надалі проводити нарахування та виплату вказаних пенсій відповідно до ч.4 ст.50, 54 ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь недоплачену різницю вказаних пенсійних виплат за 2007 - 2009 роки .

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою від 01.11.2010 року адміністративний позов позивача до управління пенсійного фонду України у Сокальському районі про стягнення одноразової допомоги на оздоровлення та визнання неправомірними за період з 2007 року по 26 січня 2010 року залишено без розгляду.

Відповідач надіслав заперечення, проти позову 15.11.2010 року.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходжу до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії посвідчення серія А № 427233 від 11.08.2005 року позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та являється інвалідом 3 групи.

Крім того, як встановлено під час розгляду справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сокальському районі.

Згідно статті 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону №2532-ХІ від 01.07.1992р.; із змінами внесеними згідно із Законами №230/96-ВР від 06.06.1996р.. №563-ХІУ від 25.03.1999р., №2638-111 від 11.07.2001 року, яка існувала до вступу в силу Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік №107-УІ від 28.12.2007 року, яким було змінено редакцію цієї статті, особам віднесених до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

*інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

*інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

*інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 вказаного закону, Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.22 «Загальної Декларації прав людини», кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримки її гідності, вільного розвитку її особистості, прав в економічній, соціальній и культурній сферах за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва і відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Згідно ст.8 Конституції в України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються -з основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішенні даного адміністративного спору суд також враховує рішення Конституційного Суду України про соціальні гарантії громадян від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, в якому були визнані такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) окремі положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», зокрема це стосується ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В пункті 4 цього рішення Конституційний Суд України додатково зазначив, що його рішення має преюдиційне значення, тобто є таким, що не потребує доказів при прийняті рішень для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів.

Відповідно до ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні плати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"' від 26 липня 1996 року №836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом багатьох років не змінювався і не відповідав розміру, встановленому законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у

спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового, акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.

Посилання відповідача на застосування до спірних правовідносин постанов Кабінету Міністрів України „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 03.01.2002 року №1, „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 16.07.2008 року №654 та №630 від 28.05.2008 року судом не беруться до уваги, оскільки положення даних постанов звужують обсяг встановлених Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України" та здійснює свої повноваження на підставі п. 15 даного Положення створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються районними управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управліннм Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду в Сокальскому районі Львівської області. Враховуючи вищевикладене, УПФ в Сокальскому районі Львівської області повинно здійснити перерахунок пенсії позивачу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Сокальскому районі Львівської області провести перерахунок пенсії та додаткової пенсії позивачу відповідно до ч.1 ст.50 та ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплату недоплаченої пенсії з

27 січня 2010 року - до дня винесення рішення по справі.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області щодо відмови в перерахунку пенсії та додаткової пенсії, передбаченої ч.1 ст.50 та ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеною ст.

28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 27.01.2010 року -

неправомірними.

Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача і на майбутнє проводити перерахунок пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю згідно п.2 ст, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення мінімальної пенсії за віком чи зміни прожиткового мінімуму не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Керуючись: ст.8,9,16,19,22,46,50,55 Конституції України, ст.1, 13, 48, 62, 63, 70 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р., ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік», ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2009 рік», ЗУ від 20.10.2009 №1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", Рішенням Конституційною Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 8, 9, 10, 11, 17-20, 69-72, 79, 86, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 КАС України.

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду у Сокальському районі Львівської області задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду у Сокальському районі Львівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 основної державної пенсії за період з 27.01.2010 року по 25.11.2010 року у розмірах , менших ніж установлених частиною четвертою ст. 54 та частиною третьою ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду у Сокальському районі Львівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 27.01.2010 року по 25.11.2010року у розмірах , менших ніж установлених ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду у Сокальському районі Львівської області здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50% пенсії за віком за період з 27.01.2010 року по 25.11.2010 року відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на день здійсненої виплати, з урахуванням фактично виплачених сум у 2010р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами до апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя