Справа № 203/4159/14-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4159/14-а
Провадження № 2-а/0203/7/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2015 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.

при секретарі Прокопчук М.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до в.о. начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, скасування постанови, -

ВСТАНОВЛЕНО:

23 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до в.о. начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, скасування постанови (а.с. 1-5).

Ухвалою суду від 15 вересня 2014 року провадження по адміністративній справі було зупинено до набрання законної сили постановою, ухваленою Дніпропетровським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 804/9930/14 за позовом Державного підприємства «Науково-дослідне обєднання «Павлоградський хімічний завод» до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення (а.с. 44, 45).

15 травня 2015 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було поновлено (а.с. 71).

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що позивач працює на посаді директора з маркетингу в Державному підприємстві «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод». 26 травня 2014 року відповідач за результатами проведеної ревізії ухвалив постанову про накладення адміністративного стягнення, якою встановив провину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На думку позивача, ця постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсності, оскільки у його діях відсутні ознаки вказаного правопорушення, тому викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про скасування даної постанови (а.с. 1-5).

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, надав письмові заперечення, посилаючись на те, що позивач, відповідно до змісту своїх посадових обовязків підписувала документи, в яких встановлено факти порушення закону за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-2 КУпАП та завдано збитків підприємству, тому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.82-89).

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді директора з маркетингу в Державному підприємстві «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод», що підтверджується поясненнями позивача в позовній заяві та представника позивача у судовому засіданні (а.с. 1-5, 90, 91).

Судом встановлено, що 23.05.2014 року начальником відділу інспектування у сфері матеріального виробництва та фінансових послуг ДФІ в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 04-0580/2014, передбачене частиною 1 статті 164-2 КУпАП, яке полягає у веденні позивачем бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року в частині внесення недостовірних даних до первинних документів, а саме актів приймання-передачі товару внаслідок укладання договору на придбання вибухових речовин по завищених цінах, чим завдано матеріальну шкоду підприємству на 466 395,03 грн., що підтверджується копією зазначеного протоколу, наявною в матеріалах справи (а.с. 6,7).

Встановлено, що в результаті розгляду протоколу 26 травня 2014 року відповідачем було винесено постанову № 04-0405/2014, якою на позивача за вказане вище порушення було накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Вказане стягнення було накладено на позивача на підставі проведеної в Державному підприємстві «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод» ревізії, результати якої відображено у обовязкових для виконання письмових вимогах від 06.05.2015 року № 04-05-05-15/4750, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35-42).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ст. 164-2 КУпАП порушенням законодавства з фінансових питань є приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризації грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодування з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд при розгляді справи виходить з того, що відповідачем не доведено, що саме позивач є відповідальною особою за вказані в акті ревізії № 05-19/6 від 25.03.2014 року порушення вимог Порядку від 25.01.2012 року № 28 в частині придбання вже реалізованих продуктів утилізації твердого ракетного палива по договорах комісії від 17.10.2011 року № 20-20/11, від 03.09.2012 року № 20-23/2012 по завищеним цінам, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова серії ДФІ № 04-0405/2014 від 26.05.2014 року винесену начальником ДФІ в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 необхідно скасувати.

У порядку статті 94 КАС України судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7 12, 17 19, 86, 97, 94, 98, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову серії ДФІ № 04-0405/2014 від 26.05.2014 року винесену начальником Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 визнати незаконною та скасувати.

Постанову суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, якщо судом оголошено вступну та резолютивну частини, а також, у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ф.Ф. Маймур