Справа № 2-а-20/10
Суддя: Шумейко М. Т.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Теплодарський міський суд Одеської області
Справа № 2-а-20/10р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2010 року Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шумейко М.Т.

при секретарі Васіна А.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Теплодар адміністративну справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2010 року, представник позивача ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПСЗН виконкому Теплодарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати дії УПСЗН виконкому Теплодарської міської ради Одеської області у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_4 допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день виплати протиправними, та зобовязати УПСЗН виконкому Теплодарської міської ради Одеської області донарахувати та доплатити ОСОБА_4 допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вимоги позивача мотивує тим, що її довіритель ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до першої категорії, та має другу групу інвалідності, та перебуває на обліку як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи в УПСЗН виконкому Теплодарської міської ради Одеської області. Станом на 27.10.2009 року відповідачем було нараховано щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 120 гривень за 2009 рік, але дана виплата була здійсненна лише у лютому 2010 року. У звязку з наведеним просить задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, і посилаючись на заперечення, пояснила, що управління праці та соціального захисту населення відповідно до п. 1-б Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконує делеговані повноваження в повному обсязі щодо проведення вищезазначених соціальних виплат згідно плану асигнувань загального фонду бюджету, які фінансуються з Державного бюджету України через Державне казначейство. Порядок застосування Закону №796-12 визначено постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення для інвалідів 1 і 2 групи - 120 грн. Даною постановою Кабінет Міністрів України встановив гарантований мінімальний розмір розрахункової величини для виплат, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно зі ст.87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті України. Таким чином, Кабінет Міністрів України, виконуючи Закон України про Державний бюджет на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії А №055262 від 27.02.1998 року, та вкладки до нього №814752 від 22.01.2008 року. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-Х11 інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Згідно довідки №05-20/1590 від 27.10.2009 року та платіжного доручення №54 від 29.01.2010 року позивачу нараховано та виплачено 29.01.2010 року, допомогу на оздоровлення в сумі 120 гривень, за 2009 рік.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96 року - держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її, в тому числі, й за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на щорічну виплату грошової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати.

Частиною 7 ст. 48 Закону України №796-12 передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та, виходячи з вимог ст. 22 Конституції України, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому, за конституційними нормами та, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд виходить з того, що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату вищезазначених соціальних виплат, виходячи з розмірів, встановлених Законом №796-12.

Відповідно до п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. №7-93 відповідач звільняється від виплати судового збору.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача про відсутність коштів щодо забезпечення вищезазначеної виплати передбаченою у відповідних законом розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України щодо права громадян на соціальний захист та ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо визначення розміру вказаної виплати.

На підставі викладеного, суд вважає позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 22, 46 Конституції України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. №1646-VI, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. №7-93, ст.ст. 9, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_3 допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день виплати протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених за цей час виплат.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2010 року.

Суддя: