Справа № 2-а-817/10
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Решетилівський районний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 2-а-817/10

06 вересня 2010 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,

при секретарі - Пустовар Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Решетилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС групи ДПС з обслуговування Глобинського району Полтавської області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС групи ДПС з обслуговування Глобинського району Полтавської області ОСОБА_2, у якому просить визнати незаконними його дії з винесення постанови ВІ № 156790 від 19.07.2010 року за ч.1 ст.126 КУпАП та скасувати вказану постанову

В обґрунтування своїх вимог позивач суду зазначив, що 19.07.2010 року він керував власним автомобілем НОМЕР_1. Коли він рухався в с. Кун»євате Глобинського району Полтавської області, його зупинив відповідач, який попросив надати документи водія, які він надав. Після чого попросив надати поліс обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, якого позивач одразу при собі не знайшов та почав шукати в своєму автомобілі, однак відповідач склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Після чого позивач все ж знайшов вказаний поліс і предявив його відповідачеві. Притягнення до адміністративної відповідальності уважає незаконним, оскільки працівники міліції прав і обовязків йому не розясняли та порушили його право на захист. На його зауваження про те, що він має в автомобілі необхідний поліс обовязкового страхування, про що на лобовому склі мається талон, але щоб його знайти необхідний час, не реагували. Ці обставини не були враховані при прийнятті рішення.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. На розгляд справи надав суду письмову заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, тому суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

19.07.2010 року інспектором ДПС групи ДПС з обслуговування Глобинського району Полтавської області ОСОБА_2 винесено постанову ВІ № 156790 від 19.07.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн.

Згідно описової частини постанови, ОСОБА_1 19.07.2010 року в с.Кун»євате Решетилівського району Полтавської області керував автомобілем НОМЕР_1 без чинного страхового поліса, тобто вчинив правопорушення, передбачене «ч.13 ст.1216 КУпАП». (а.с. 4)

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи та зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за вчинення правопорушення.

Всупереч ч.2 ст.283 КУпАП, постанова від 19.07.2010 року відносно ОСОБА_1 не містить часу вчинення правопорушення а також має посилання на неіснуючий нормативно-правовий акт - «ч.13 ст.1216 КУпАП».

Суд зауважує, що рішення у справі має бути викладено таким чином, щоб уникнути його неоднозначного тлумачення.

У матеріалах справи мається надана позивачем ксерокопія полісу ВС 5787393 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, від 13.08.2009 року, дійсний до 12.08.2010 року, виданий ОСОБА_1 щодо автомобіля НОМЕР_1. (а.с.7)

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено відсутність будь-яких даних, що свідчать про проведення огляду автомобіля НОМЕР_1 чи водія вказаного автомобіля ОСОБА_1 19.07.2010 року з метою зясування наявності чи відсутності у нього полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП відповідно до постанови ВІ № 156790 від 19.07.2010 року з обєктивної сторони стало керування транспортним засобом без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ця обставина має бути достовірно доведена відповідними засобами доказування, яким може бути протокол огляду (обшуку). Ці дані у матеріалах справи відсутні.

Водночас, «не предявлення» чи «не передання для перевірки» полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 у вину не ставилось.

Інші дані, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у матеріалах справи відсутні, не представлені вони на пропозицію суду і відповідачем, згідно ухвали суду про відкриття провадження у справі, яка йому вручена належним чином.

За таких обставин суд уважає пояснення ОСОБА_1 про порушення порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення та відсутність його вини у вчиненому такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не предявили чи не передали для перевірки у випадках передбачених законодавством полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, вимоги цієї статті за своїм змістом є «бланкетними», тобто у регулюванні відповідних правовідносин відсилають до інших законодавчих актів, якими є спеціальні закони: ЗУ «Про дорожній рух», який у ст.16 містить аналогічне положення та ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Останнім зокрема у п. 21.2 передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: Державтоінспекцією МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Цим законом у п.21.4. передбачено відповідальність особи, встановлену законом лише у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової.

Така позиція законодавця в частині чіткої регламентації контрольних функцій Державтоінспекції узгоджується із визначеною у статті 3 даного закону метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме: забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пп. Ґ п.2.1. Правил дорожнього руху України зобовязує водія механічного транспортного засобу мати при собі чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу у разі укладення такого договору.

Пп. А п.2.4. Правил дорожнього руху України зобовязує водія зупинитися на вимогу працівника міліції та передати для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Системний аналіз вказаних норм, враховуючи перевагу законів над підзаконними актами, дає суду підстави зробити висновок про те, що згідно ч.1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за не предявлення чи не надання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу лише у разі контролю його працівником ДАІ під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

У разі відсутності вищезазначених умов, при порушенні водієм п.2.1., 2.4. Правил дорожнього руху в частині не надання або не предявлення працівникові ДАІ для перевірки договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, адміністративна відповідальність особи за ч.1 ст.126 КУпАП виключається.

Зважаючи на встановлені обставини справи, викладені умови при перевірці документів у водія ОСОБА_1 були відсутні.

Суд також враховує, що матеріали справи містять достатні докази наявності у водія ОСОБА_1 19.07.2010 року полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів ВС 5787393, його предявлення працівникові ДАІ на протязі короткого проміжку часу з моменту зупинки, а також те, що чинним законодавством не встановлені терміни предявлення чи надання цього документу працівникові ДАІ.

Суд уважає, що при цих обставинах працівникам ДАІ слід було здійснювати свою діяльність у відповідності до вимог ст.5 ЗУ «Про міліцію» неупереджено, у точній відповідності з законом, окрім того із повагою гідності особи, гуманного до неї ставлення. При звертанні до громадянина працівник міліції зобов'язаний назвати своє прізвище, звання та пред'явити на його вимогу службове посвідчення. У взаємовідносинах з громадянами працівник міліції повинен виявляти високу культуру і такт. У разі обмеження прав і свобод громадян, якщо без цього не можуть бути виконані покладені на них обов'язки, зобов'язані були дати їм пояснення з цього приводу.

Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності всіх громадян перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують чи обтяжують відповідальність, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.» Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адмінстративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і ящо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані норми чинного законодавства відповідачем дотримані не були, чим порушено вимоги ст.245, 252 КУпАП в частині всебічного, повного і обєктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що є підгрунтям оцінки доказів та відноситься до основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення мав відбуватись з урахуванням вимог ст.248, 276-282 КУпАП, дотримуючись права особи, що притягується до адміністративної відповідальності на захист. Зокрема, заздалегідь до розгляду справи мали бути сповіщені особи, які беруть участь у справі, в тому числі особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн. з порушенням вимог ст.36, ст. 248, ч.6 ст.258, ч.1 ст. 268, ст.276-282 КУпАП, тобто порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист, без зясування усіх обставин справи, а відтак його дії є незаконними, тому зазначена постанова підлягає скасуванню.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 19, 64 Конституції України, ст.33, ч.1 ст.126, ч.1 ст.222, ч.1 ст.247, ст. 248, ч.6 ст.258, ч.1 ст. 268, ст.276-282, 289 КУпАП, ст. 70, 71, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС групи ДПС з обслуговування Глобинського району Полтавської області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора ДПС групи ДПС з обслуговування Глобинського району Полтавської області ОСОБА_2 з винесення постанови ВІ № 156790 від 19.07.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. - незаконними.

Постанову ВІ № 156790 від 19.07.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. скасувати.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: