Справа № 332/3149/14-а
Суддя: Ретинська Ю. І.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3149/14-а
Провадження №2-а/332/48/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Ретинської Ю.І., при секретарі Івановій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій, скасування рішення комісії та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій, скасування рішення комісії та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, з жовтня 1985 року по жовтень 2000 року він працював водієм другого класу в автоколоні № 3 автотранспортного підприємства Управління будівництва Запорізької АЕС.

Наказами по автотранспортному підприємству УБ Запорізької АЕС від 03.06.1986 року № 305 та від 28.08.1986 року № 491 його було відряджено з 03.06.1986 року по 02.07.1986 року у м. Вишгород Київської області за маршрутом м. Чорнобиль с. Копачі для ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС. З 29.08.1986 року по 27.09.1986 року він перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в м. Чорнобиль.

09.01.2014 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою щодо призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Рішенням від 09.04.2014 року № 60 йому було відмовлено в призначенні пенсії із-за відсутності необхідних документів, а саме довідки, затвердженої Постановою державного комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122.

Вважає дане рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує його законні права, у звязку із чим просить визнати дії УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах незаконними. Скасувати рішення комісії УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя № 60 від 09.04.2014 року та зобовязати УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 не надав до Фонду довідку ф. 122, а тому відсутні підстави в призначенні пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Зокрема, відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 55 вказаного закону, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років від віку, встановленого для одержання державних пенсій.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначення та виплата пенсій особам, які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають чоловіки після досягнення 60 років, за умови наявності у них страхового стажу не менше п'яти років.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Згідно з вимогами зазначеного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається також посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; довідка про періоди перебування в зоні відчуження за ф.122.

Відповідно до п.п. "ґ"п. 7 вищезазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення № 228932 від 14.12.2012 року (а.с. 5).

З жовтня 1985 року по жовтень 2000 року ОСОБА_1 працював водієм другого класу в автоколоні № 3 автотранспортного підприємства Управління будівництва Запорізької АЕС, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6).

Згідно з архівною довідкою № 04-01/13-691/3 від 03.12.2013 року та згідно з наказами по автотранспортному підприємству УБ Запорізької АЕС від 03.06.1986 року № 305 та від 28.08.1986 року № 491 ОСОБА_1 було відряджено з 03.06.1986 року по 02.07.1986 року у м. Вишгород Київської області за маршрутом м. Чорнобиль с. Копачі для ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС. З 29.08.1986 року по 27.09.1986 року він перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС в м. Чорнобиль (а.с.14-16).

Даний факт також підтверджується завданнями командированому (а.с. 19-20), звітами про відрядження (а.с. 24-25), довідкою про збільшену оплату праці в зоні відчуження № 636 від 27.11.1992 року (а.с.13), відомостями нарахувань заробітної плати водіям, працюючим по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 21-22) та особовими рахунками по нарахуванню заробітної плати за червень-вересень 1986 року (а.с. 27).

Рішенням № 60 від 09.04.2014 року засідання пенсійної комісії при управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії із-зі відсутності необхідних документів, а саме через відсутність довідки ф.122 від 09.03.1988 р.

Однак суддя дійшов висновку, що вказане рішення УПФУ на законі не ґрунтується та порушує право позивача на соціальний захист, виходячи з наступного.

При зверненні до УПФУ із заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України і на пільгових умовах, встановлених статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачем були надані документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Статус позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підтверджується правомірно виданим посвідченням.

Період та факт перебування і роботи позивача в 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС та безпосередньо у зоні відчуження, підтверджуються вказаними вище правомірно виданими та дійсними документами.

З огляду на зазначене, суддя дійшов до висновку, що на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України ОСОБА_1 набув право на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", подані ним документи не викликають сумнівів щодо його перебування та виконання службових обовязків на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС з 03.06.1986 р. по 02.07.1986 р. та безпосередньо у зоні відчуження з 29.08.1986 р. по 27.09.1986 р.

Отже, в даному випадку УПФУ, відмовляючи позивачу по суті його заяви в призначенні пільгової пенсії, безпідставно зводить спір до встановлення статусу громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відноситься до компетенції відповідача, та опосередковано покладає на нього відповідальність за неналежне відображення в первинних документах автотранспортного підприємства УБ Запорізької АЕС, у складі якої він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відомостей про дні виїзду на обєкти.

За таких обставин, подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його перебування у 30-ти кілометровій зоні ЧАЕС та безпосередньо у зоні відчуження, а тому рішення УПФУ про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на десять років було необґрунтованим, відповідач діяв не в межах своїх повноважень без дотримання принципу рівності всіх перед законом, допустив несправедливу дискримінацію по відношенню до позивача з несприятливими наслідками у вигляді порушення його права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

З урахуванням вищевикладеного та положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, його позов заявлений обґрунтовано, підтверджений доказами, а заперечення відповідача не спростовують позовних вимог по суті, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 09.01.2014 року, то відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія повинна бути призначена з цього часу, а не з часу досягнення позивачем пенсійного віку, як просив позивач в адміністративному позові.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 15, 26, 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 54, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 8, 9, 11, 72, 159, 160, 161 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 10 років як такого, що перебував у зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Скасувати Рішення комісії Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя № 60 від 09.04.2014 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 10 років як такого, що перебував у зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та здійснити відповідні виплати з 09.01.2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отриманні повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений 07.08.2014 року.

Суддя: Ю.І. Ретинська