Справа № 2-а-217/12
Суддя: Бурлака О. В.
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-6413/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2011 року. Соломянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Бурлаки О.В.,

при секретарі Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача та просила визнати дії протиправними Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва, що полягають у відмові виплатити їй грошову допомогу у розмірі 10 посадових окладів при виході на пенсію, як державному службовцю, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів при виході на пенсію, як державному службовцю.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона 12.07.2011 року була звільнена з посади головного спеціаліста відділу по контрольно-перевірочній роботі Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва за нарахуванням та сплатою платежів, на підставі наказу №76-о від 12.07.2011 року за станом здоровя та достроковим виходом на пенсію, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. На час звільнення мала стаж державної служби більше 15 років. Після звільнення звернулась до керівництва Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва з письмовою заявою від 03.10.2011 року про виплату належної їй грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів, що передбачено ст. 37 Закону України Про державну службу, проте отримала відмову.

Вважає, що її права при виплаті грошової допомоги були порушенні відповідачем, а тому просила позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, доказів правомірності свого рішення до суду не надав.

Суд, керуючись статтею 128 КАС України розглянув справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

17 липня 2011 року позивач була звільнена з посади головного спеціаліста відділу по контрольно-перевірочній роботі Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва за нарахуванням та сплатою платежів, на підставі наказу №76-о від 12.07.2011 року за станом здоровя та достроковим виходом на пенсію, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України та ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні. На час звільнення позивач мала стаж державної служби більше 15 років, що підтверджується сторінками трудової книжки (а.с. 9-10).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки №8881/6-ІП від 02.11.2011 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та одержує пенсію за віком згідно Закону України Про державну службуу розмірі 2462,93 грн.; з 13.07.2011 року - довічно.

03.10.2011 року позивачем на імя начальника Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва подано заяву про виплату 10 посадових окладів відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, у звязку із виходом на пенсію.

10.11.2011 року Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва за підписом начальника позивачу відмовило у виплаті зазначеної допомоги з тих причин, що підставою для звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України не є вихід на пенсію.

Відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону України Про державну службу, державним службовцям у разі виходу на пенсію, при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Судом встановлено, що на момент звільнення позивач досягла віку, який гарантував їй достроковий вихід на пенсію, відповідно до ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 вказаного Закону особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Отже, виплата грошової допомоги за ч. 13 ст. 37 Закону України Про державну службу повязана з двома умовами, виходом на пенсію та стажем державної служби не менше 10 років. Тому для виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів визначальним є факт виходу державного службовця на пенсію та припинення ним трудових відносин.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яка належить державним службовцям при виході на пенсію, як це передбачено ст. 37 Закону України Про державну службу.

З доводами відповідача про відсутність законних підстав для виплати спірної грошової допомоги з огляду на звільнення позивача за п. 2 ст. 40 КЗпП України, а не у зв'язку з виходом державного службовця на пенсію, погодитись не можна.

Так, відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України Про державну службу, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі: 1) порушення умов реалізації права на державну службу (стаття 4 цього Закону); 2) недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтею 16 цього Закону; 3) досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби (стаття 23 цього Закону); 4) відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії (стаття 31 цього Закону); 5) виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (стаття 12 цього Закону); 6) відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону; 7) неподання або подання державним службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів, передбачених статтею 13 цього Закону.

Статтею 36 Кодексу законів про працю України, передбачені загальні підстави припинення трудового договору, якими є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду;6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи;8) підстави, передбачені контрактом.

Аналіз норм ст. 36 Кодексу законів про працю України та ст. 30 Закону України Про державну службусвідчить про те, що немає такої окремої підстави припинення трудового договору та державної служби, як вихід особи на пенсію.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач на момент призначення їй пенсії державного службовця, за своїм віком, страховим стажем та стажем державної служби набув право на достроковий вихід на пенсію відповідно до ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, відповідач зобовязаний виплатити йому грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, згідно із ч. 13 ст. 37 Закону України Про державну службу.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 21 Закону України Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, Законом України Про державну службу, Кодексом законів про працю, ст.ст. 2,4-16,94,128,158-163, 186 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва щодо відмови виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти посадових окладів при виході на пенсію, як державному службовцю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти посадових окладів при виході на пенсію, як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу.

Судові витрати віднести на рахунок державного бюджету.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Соломянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Соломянського районного

Суду м. Києва О.В. Бурлака