Справа № 351/561/14-а
Суддя: Бородовський С.О. С. О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/561/14-а
Номер провадження №2-а/351/28/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Бородовського С.О. ,

за участі секретаря - Маланчук С.Г. ,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Снтиянському районі, Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання недійсним та скасування рішень, зобов"язання призначити пільгову пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

до Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. В позові вказано, що з 20/10/1983 року позивач працював по змінах повний робочий день машиністом холодильних установок на птахофабриці «Снятинська», тому вважає, що у нього є право на пенсію за віком як працівнику, який був зайнятий повний робочий день на роботах із важкими та шкідливими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників. Також позивач вказує, що відповідачами йому було відмовлено в призначенні вказаної пенсії; вказані дії позивач вважає незаконними та просив суд визнати недійсними та скасувати рішення відповідачів та зобов`язати їх призначити позивачу спірну пенсію за час роботи повний робочий день машиністом аміачних установок, в тому числі з 20/10/1983 року по 01/07/2000 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, позивач надав пояснення про те, що протягом всього часу роботи машиністом холодильних установок на птахофабриці «Снятинська» він працював повний робочий день з часу їх встановлення, а тому вважає відмову в призначенні пільгової пенсії незаконною; просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів позов заперечили з тих підстав, що вважають відмову позивачу в зарахуванні пільгового стажу правомірною, оскільки позивач не надав їм письмових доказів про його роботу саме із обслуговування аміачних холодильних установок. Також представники відповідачів заперечили отримання відповідної інформації із показань свідків, оскільки такими доказами може бути встановлено трудовий стаж, а не стаж роботи, який надає право на пільгову пенсію.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки на ім`я позивача 24/08/1981 року його прийнято на птахофабрику «Снятинська» на роботу слюсарем.

Відповідно до запису № 11 від 20/10/1983 року у вказаній трудовій книжці позивачу присвоєно 5 розряд машиніста холодильних установок.

Відповідно до прохальної частини позову позивач просить визнати його право на врахування роботи за Списком № 2 з 20/10/1983 року у зв`язку з присвоєнням 5 розряду машиніста холодильних установок та виконанням відповідної роботи.

Відповідно до довідки Архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації № 04-02/282 на птахофабриці «Снятинська» з 1981 року по 1985 рік позивач отримував заробітну плату за посадою слюсара.

Відповідно до довідки Архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації № 04-02/283 у 1986-му та 1988-му роках посада позивача взагалі не вказана, а в 1987-му та 1990 роках вказано посаду машиніста.

Відповідно до довідки Архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації № 04-02/284 посада позивача не значиться з 1991 по 1995 роки.

Відповідно до довідки Архівного відділу Снятинської районної державної адміністрації № 04-02/285 посада позивача не значиться в 1996 та 2000 роках, за 1997-1998 роки інформація про посаду та розмір заробітної плати відсутні, а за 1999 рік вказано посаду слюсаря.

Позивач та його представник надали суду документи, зміст яких не можливо встановити у зв`язку з якістю виконання копії, однак на зауваження суду вони не подали оригіналів або копій відповідних документів, тому правові наслідки не надання суду відповідних документів і не здійснення обов`язку доказування покладаються саме на вказаних учасників спору.

Позивач надав суду копії протоколів засідання атестаційної комісії щодо атестації машиністів компресорного цеху за 1984 рік, в яких посаду позивача вказано машиніст. Разом з цим з протоколів випливає, що їх складено щодо атестації працівників, а не їх робочих місць.

05/12/2013 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надало позивачу інформацію про те, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсії на пільгових умовах №310 від 29/11/2013 р. відмовлено позивачу у зарахуванні спірного стажу до пільгового.

06/12/2013 р. Управління ПФУ в Снятинському районі повідомило позивача про ухвалення рішення № 25 від 02/12/2013 р. про відмову в зарахування спірного пільгового стажу.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 зазначеного Порядку вказано, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховують до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорії працівників, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згаданий Порядок передбачає можливість встановлення судом факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж (п. 26), якщо зазначені в ньому прізвище, ім'я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження. В усіх інших випадках підтвердження наявного трудового стажу здійснюється лише районним (міським) відділом (управлінням) соціального захисту населення шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємств і організацій або на підставі показань свідків (пункти 1, 2, 20 названого Порядку).

Аналіз наведених норм дає право дійти висновку, що уточнююча довідка є обовязковою лиши в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Даний спір виник з приводу того, що в трудовій книжці позивача міститься запис про його роботу слюсарем з монтажу аміачних холодильних установок, після чого він отримав розряд машиніста вказаних установок і виконував трудову функцію, пов`язану з обслуговуванням аміачних холодильних установок.

Разом з цим відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, Пенсійний фонд України визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника.

Відповідно до положень пункту 6 згаданого вище Порядку основним завданням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу для призначення пенсії або відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Отже ГУПФУ необґрунтовано відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав неможливості зарахувати стаж роботи на пільгових умовах на посаді машиніста за період роботи з 20/10/1983 р. з посиланням на відсутність уточнюючої довідки, що підтверджувала б пільговий характер роботи, трудової книжки.

Крім цього, відповідач, як субєкт владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, в порушення вимог частини 2 статті 71 КАС України, в силу якого, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, не довів правомірності своїх дій щодо обґрунтованості відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах з 20/10/1983 р. по до 21 серпня 1992 р.

Трудовий стаж, який може бути зараховано до такого, що надає право на пільгову пенсію є видом трудового стажу. А тому твердження представників відповідачів про те, що пільговий трудовий стаж не може бути встановлено показанням свідків не обґрунтовані правовими підставами.

Можливість встановлення трудового, а з ним і пільгового трудового стажу на основі показань свідків підтверджено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2013 року та в інших ухвала вищого спеціалізованого суду в аналогічних спорах.

Під повним робочим днем відповідно до п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 р. № 383 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків. В спеціальний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах включається фактично відпрацьований стаж у шкідливих та важких умовах праці (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 20.08.2001 № 02-714-9).

Так, допитані в судовому засіданні свідки вказали, що позивач так само як й інші машиністи холодильних аміачних установок постійно більше 8 годин в зміну працювали у відповідному цеху.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання про те, що він 1981 року брав участь у проведенні монтажу аміачних холодильних установок разом з позивачем, а потім свідок працював машиністом вказаних установок разом з позивачем до моменту звільнення свідка в 1999 році. Іншого холодильного цеху за місцем роботи не було, машиністи і позивач працювали постійно в машинному цеху, робота виконувалась ними повний робочий день по змінах.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що він з 1984 р. по 1994 р. по 12 годин працював в бригаді машиністів аміачних холодильних установок, кожного року проводилась атестація працівників, позивач виконував роботу машиніста аміачних холодильних установок, іншого цеху холодильних установок за місцем роботи не було, машиністи працювали тільки в цеху, в якому працював позивач.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав показання про те, що він з 17/03/1983 р. по 2001 р. працював машиністом холодильних аміачних установок, а позивач працював ще до цього часу і виконував роботу машиніста аміачних холодильних установок, іншого такого цеху за місцем роботи не було, інших машиністів крім позивача, свідка та працівників їх змін за місцем роботи не було, працювали вони по змінах більше 8 годин, атестацію працівників проводили кожного року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала суду показання про те, що позивач був прийнятий на роботу для монтажу аміачних холодильних установок і після їх монтажу працював машиністом вказаних установок, інших машиністів, крім машиністів аміачних холодильних установок за місцем роботи не було, умови праці зазначених машиністів були шкідливими, тому їм надавали молоко, додаткові відпустки, щорічно проводили атестацію робочих місць, проводили експертизи умов праці; за 1983-1992 роки не збереглась документація про прийняття працівників на роботу, оскільки за місцем мали відбувались пожежі і затоплення.

Атестація робочих місць введена Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442.

При цьому доказів проведення атестації робочих місць за місцем роботи позивача до 31.07.1997 р. суду не надано, а тому відповідний п`ятирічний строк після введення вказаного Порядку в дію не може бути врахований.

Відповідно до п. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до зазначеного суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтовано належними правовими підставами в частині зарахування позивачу часу роботи на птахофабриці «Снятинська» з 20/10/1983 року по 21 серпня 1992 р., з часу коли було запроваджено обов`язкову атестацію робочих місця, робота на яких надає право на зарахування пільгового стажу та виплату відповідного пенсійного забезпечення.

На підставі ст. 162 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

скасувати рішення Комісії Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29/11/2013 р. № 310 про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 пільгового стажу роботи та рішення № 25 від 02/12/2013 р. Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2;

зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за час його роботи повний робочий день машиністом аміачно-холодильних установок з 20/10/1983 року по 21/08/1992 року;

в іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Бородовський С.О.