Справа № 2-а-2422/11
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2422/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2011 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко Л. В.,

при секретареві Прохоровій К. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу Державної автомобільної інспекції Соломянського району м. Києва ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу Державної автомобільної інспекції Соломянського району м. Києва ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.04.2011, близько 11 год. 20 хв. позивач, керуючи автомобілем Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по бульвару Івана Лепсе в напрямку вул. Каблукова в м. Києві. На перехресті бул. Лепсе та вул. Каблукова був зупинений на вимогу інспектора відділу Державної автомобільної інспекції Соломянського району в м. Києві, який пояснив, що підставою для зупинки є порушення позивачем вимог пункту 8.7.3 е Правил дорожнього руху України ( проїзд на червоний сигнал світлофора). На підставі цього відповідачем було складено протокол серії АА1 № 483534 від 15.04.2011 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та винесено постанову серії АА1 № 122617 від 15.04.2011 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в яких зазначено, що ОСОБА_1 не виконав вимогу пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху України та здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (червоний).

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки він рухався з дотриманням усіх вимог та знаків ПДР. Під час зупинки автомобіля інспектор не навів жодних доказів, які б довели його винність у порушенні ПДР, та не взяв до уваги пояснення позивача про те, що на даному перехресті дорожнє полотно перетинається із трамвайними коліями, які знаходяться не на одному рівні із дорожнім полотном та значно затримують транспортні засоби при переїзді перехрестя, і такі транспортні засоби можуть застати зміну сигналу світлофора знаходячись на перехресті, але зобовязані виконати маневр та звільнити перехрестя відповідно до п. 16.8. ПДР де зазначено, що водій який виїхав на перехрестя проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. При цьому жодних доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення чи то засобами відео фіксації чи свідченнями учасниками дорожнього руху інспектор ДАІ не надав, що ставить під сумнів достовірності встановленим фактам інспектора.

Також позивач зазначив, що не дивлячись на його непогодження з протоколом про адміністративне правопорушення та пояснення свідка, відповідачем все одно було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. У звязку з цим позивач просить скасувати постанову серії АА1 № 122617 від 15.04.2011.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав.

Суд ухвалив продовжити судовий розгляд справи за відсутності відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 15.04.2011 відповідачем відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що позивач 15.04.2011 близько 11 год. 30 хв. в м. Києві керуючи автомобілем Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті бульвару Лепсе та вулиці Каблукова в м. Києві здійснив рух на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив вимогу пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху України (а.с. 4).

Відповідачем 15.04.2011 винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 520 грн. (а.с. 5).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Уповноваженою посадовою особою, що має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП є посадова особа органу внутрішніх справ (ст. 255 КУпАП). Згідно з ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, також покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Отже, адміністративне стягнення накладене на позивача правомочним органом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач жодних доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП, і які б спростовували твердження позивача, суду не надав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які послався ОСОБА_1

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи те, що при винесенні постанови від 15.04.2011 інспектор ДПС припустився порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, зазначена постанова підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають, оскільки адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення. Згідно з приписами п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється лише на спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 222, 251, 254, 255, 256, 268, 280, 283, 289 КУпАП, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», статтями 2, 69-71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення АА1 № 122617 від 15 квітня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу визнати протиправною та скасувати.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 20 травня 2011 року.

Головуючий