Справа № 22а-24246/11
Суддя: Гальонкін С. А.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві протиправними.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.04.2010 року по 2 групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з виконання приписів ст.. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.04.2010 року по 2 групі інвалідності в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з виконання приписів ст.. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішено питання про судові витрати.

З рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати його, оскільки вважає, що воно постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, станом на 01.04.2010 року встановлено безстроково 2 групу інвалідності, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач отримує пенсію, розмір якої з 01.04.2010 року складає 2 250 грн. 59 коп. на місяць, в тому числі державна пенсія - 1 790 грн. 65 коп., додаткова пенсія - 114 грн. 60 коп.

02.04.2010 року позивач звернувся до УПФ з заявою про перерахунок пенсії, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком у відповідності до ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахунок додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком у відповідності до вимог ст.. 50 вказаного закону.

Листом від 29.04.2010 року УПФ відмовило позивачу у здійсненні перерахунку, при цьому вказувало, що розмір пенсії, яку отримає позивач відповідає вимогам діючого законодавства.

Районний суд прийшов до правомірного висновку про те, що нарахування пенсії позивачу у розмірі, що не відповідає вимогам закону та відмова УПФ у її перерахунку у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі - інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок аварії на ЧАЕС можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі - для інвалідів по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлюється на визначений _ період законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

При встановленні мінімального розміру пенсії за віком законами України про Державний бюджет України на 2010 рік, не встановлювалося обмеження щодо можливості застосування мінімального розміру пенсії.

Враховуючи, що право на отримання пенсії у розмірі не менше ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, у позивача виникло з часу встановлення 2 групи інвалідності, тобто з 01.04.2010 року, суд прийшов до вірного висновку про правомірність вимог позивача щодо перерахунку розміру пенсії.

Разом з тим, суд прийшов вірного висновку, що в задоволенні вимог позивача щодо постійного здійснення перерахунку пенсії при зміні мінімальної пенсії за віком необхідно відмовити, посилаючись на те, що суд захищає порушені права на даний час, а не права, які можуть бути порушені в майбутньому.

Таким чином суд прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст.. 88 ЦІЖ України правильно вирішено питання про розподіл судових витрат.

За таких обставин, рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1