Справа № 2-а-12248/11
Суддя: Філь О. Є.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2011 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Філь О.Є.

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області про визнання неправомірними дій, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області про визнання неправомірними дій, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії, зазначивши, що він є пенсіонером знаходиться на обліку у відповідача. В даний час позивач працює, внаслідок чого позивач отримав право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. 07.04.2011 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. Відповідачем з 01.04.2011 року було проведено перерахунок пенсії, застосувавши при цьому середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки за 2007 р., в розмірі 1197,91 грн. Але відповідач повинен був зробити перерахунок пенсії, застосувавши показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік , що передує року перерахунку пенсії, відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тобто за 2010 рік. Позивач просить зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області провести перерахунок та виплатити позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 р.

Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наданих доказів встановлено, що позивач є пенсіонером та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області.

Позивач 07.04.2011 р. звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування(а.с. 9).

Відповідачем з 01.04.2011 року було проведено перерахунок пенсії у відповідності з частиною 4 статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосувавши при цьому середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки за 2007 р., в розмірі 1197,91 грн. (а.с. 10-14).

Розпорядження про перерахунок пенсії позивач не оскаржив. Правові наслідки для позивача створює розпорядження, а не дії, внаслідок чого має місце неправильно визначений предмет спору. Розпорядження у межах спірних відносин є способом реалізації відповідачем, як субєктом владних повноважень, владних управлінських функцій.

Суть спору полягає у можливості застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік.

Перерахунок пенсії у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, частина 4 якої передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш, як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 вищезазначеного Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом б підпункту 10 п.35 розділу 2 Закону України від 28.12.2007 року №107-6, визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 ч.4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннядоводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 зазначеного Закону. Тобто, правила ч.1 ст. 40 Закону при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванняпередбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду, просив про застосування при перерахунку показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за 2010 рік.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Суд вважає, що правове розуміння понять середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки Українита показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсіїє різними правовими категоріями, в основі цієї різності лежить передусім різні економічні критерії їх визначеності, внаслідок чого ототожнювати, змішувати ці поняття не передбачається можливим.

Відповідно до п.6 ст. 92 Конституції Україні, виключно Законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпеченнявід 05.11.1991 року №1788-12 та Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003 року №1058.

Перерахунок пенсії з більш високого заробітку, передбачений статтею 69 Закону України Про пенсійне забезпечення, відповідно до якої пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсії, у тому числі за віком, не менш, як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії, виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд для призначення пенсії відповідно до ст.ст. 64-67 Закону України Про пенсійне забезпечення. У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш, ніж через два роки після попереднього перерахунку.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що підстави для перерахунку пенсій позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні відсутні.

Доводи позивача стосовно застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України суд не може прийняти з огляду на безпідставність, зазначений коефіцієнт застосовується виключно для призначення пенсії.

Суд вважає, що обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії, разом з цим це не є тотожні поняття, вони мають різний правовий зміст та правове навантаження, при цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається ч.2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з тією тільки різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення, визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується, як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме, суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу), за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) страхової особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську Донецької області про визнання неправомірними дій щодо застосування при проведенні перерахунку пенсії на підставі ст. ст. 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняз застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки країни, за 2007 рік, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік, починаючи з 01.04.2011 року відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: