Справа № 164/946/15-а
Суддя: Покидюк М. В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи: 164/946/15-а
Провадження по справі: 2-а/164/34/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Покидюка М.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської областіпро визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік в сумі 3 870 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської областіпро визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік в сумі 3 870 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється учасником бойових дій, та згідно ст. 12 Закону України ,,Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту йому щорічно до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Однак, у 2015 році йому була виплачено вказану допомогу в розмірі 875 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати дії управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області протиправними та стягнути недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2015 рік в сумі 3 870 гривень. Відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 18 серпня 2015 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження. Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1, в якому вказав, що проти задоволення позову заперечує, оскільки разова грошова допомога до 5 травня у 2015 році була нарахована та виплачена відповідно до вимог діючого законодавства, зокрема, Прикінцевих положень Закону України ,,Про Державний бюджет на 2015 рікта постанови КМУ ,,Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України ,, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та ,,Про жертви нацистських переслідувань № 147 від 31 березня 2015 року, а тому у задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Із матеріалів справи, а саме посвідчення позивача серії АБ № 019058 від 17 листопада 2000 року, судом установлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. А тому на позивача поширюється чинність Закону України ,,Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року. Згідно ст. 17 - 1 цього Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до п. 20 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року, текст ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Проте рішенням Конституційного Суду України № 10 - рп/2008 від 22 травня 2008 року у справі № 1 - 28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 20 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Положення пункту 20 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Статтею 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, згідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік передбачено, що у 2015 році норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік. Відповідно до п. п. 2 п. 1 постанови КМУ № 147 від 31 березня 2015 року „Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань грошова допомога до 5 травня, передбачена Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасникам бойових дій та колошнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, виплачується в розмірі 875 гривень. Тобто, на час розгляду справи положення Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту суперечать положенням Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік, який був прийнятий пізніше.

Конституція України, на ст. ст. 3, 6, 8, 19, 22, 46, 64 якої посилається позивач ОСОБА_1, не містить норм, які б встановлювали ієрархічну залежність одних законів від інших. Прийняті Верховною ОСОБА_2 України закони є актами рівної юридичної сили. Єдиним законом України, який Конституція України виокремлює серед інших, це закон про Державний бюджет України, оскільки згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та має визначений термін дії, субєктом права законодавчої ініціативи щодо цього Закону є тільки Кабінет Міністрів України, виключно цим законом визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, які мають бути задоволені виходячи з фінансових можливостей держави. Закон про Державний бюджет України має особливість - приведення окремих норм інших законів у відповідність з бюджетним законодавством. При вирішенні спору суд виходить з того, що Закон України „Про Державний бюджет України на 2015 рік був прийнятий пізніше і його положення у встановленому законом порядку неконституційними не визнавались, а отже, є обовязковими для виконання і підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Крім того, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні № 20 - рп/2011 від 26 грудня 2011 року, передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Розміри соціальних виплат залежать від соціально - економічних можливостей держави. Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави. Вищенаведене підтверджується і практикою Європейського Суду з прав людини. Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі Ейрі проти Ірландії, реалізація соціальних та економічних прав здебільшого залежить від ситуації, особливо фінансової, яка складається в даній державі (п. 26 Рішення). Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року. Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної ОСОБА_2 України, забезпечує виконання затвердженого Верховною ОСОБА_2 України Державного бюджету України, звітує перед Верховною ОСОБА_2 України про його виконання. Ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України цих повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової. Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, актами Кабінету Міністрів України. Надання Верховною ОСОБА_2 України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Рішенням Конституційного Суду України № 3 - рп/2012 від 25 січня 2012 року у справі № 1 - 11/2012 вказано, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно - правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Згідно ст. ст. 63, 69 Закону України „Про Конституційний Суд України від 16 жовтня 1996 року рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Та обставина, що відповідачем було нараховано та виплачено разову грошову допомогу в сумі 875 гривень, а позивачем її отримано в 2015 року у вказаному розмірі, не оспорюється сторонами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області по нарахуванню та виплаті позивачу в 2015 року разової грошової допомоги, як учасником бойових дій, в сумі 875 гривень є правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству, оскільки відповідачем виконувалися нормативні акти, які діяли на момент проведення виплати. Інших доказів протиправності дій відповідача позивачем не наведено. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік позивачу проводились відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік в сумі 3 870 гривень слід відмовити.

Керуючись ст. ст.4, 5, 7 - 14, 71, 86, 94, 104, 158 - 163, 167, 183 - 2, 186 КАС України, ст. ст. 12, 17 - 1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ст. ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, п. 9 Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік, п. п. 2 п. 1 постанови КМУ „Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань № 147 від 31 березня 2015 року, рішенням Конституційного Суду України № 20 - рп/2011 від 26 грудня 2011 року, рішенням Конституційного Суду України № 3 - рп/2012 від 25 січня 2012 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської областіпро визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік в сумі 3 870 гривень - відмовити. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.В. Покидюк