Справа № 2а-16839/10/0570
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чучко В.М., Мозгова Н.А., Мандичев Д.В
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року < > справа № 2а-16839/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Горбенко К.П.,

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року у адміністративній справі № 2а-16839/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Донецької області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

01.07.2010 року ОСОБА_3 звернувся до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Донецької області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії, просив стягнути на його користь суму недоплаченої заробітної плати з січня 2006 р. по час ухвалення рішення по справі та заборгованість щомісячної надбавки за вислугу років з січня 2009 р. по час ухвалення рішення по справі, зобовязати з 01 червня 2010 р. виплачувати заробітну плату відповідно до діючого на цей момент законодавства.

Донецький окружний адміністративний суд своєю постановою від 19 серпня 2010 року у справі № 2а-16839/10/0570 задовольнив позов ОСОБА_3 частково, а саме:

визнав неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Апеляційного суду Донецької області щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу та грошового забезпечення в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, та з 01 січня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

стягнув з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_3 недоплачену заробітну плату з 19 серпня 2009 року, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, та з 01 січня 2009 року недоплачені надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

зобовязав Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати.

стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1,70 грн. (одна грн. 70 коп.)

в іншій частині позову відмовив.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, Міністерство фінансів України, ОСОБА_4 судова адміністрація України звернулося до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Відповідач Міністерство фінансів України з даним судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу в якій ставив питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позову посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано, що законом про ОСОБА_4 бюджет України щорічно затверджуються бюджетні призначення головним розпорядником коштів. Виплата матеріального забезпечення суддів потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом.

Відповідач ОСОБА_4 судова адміністрація України з даним судовим рішенням не погодилася та подала апеляційну скаргу в якій ставила питання про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позову посилалася на те, що судом першої інстанції не було враховано, що законом про ОСОБА_4 бюджет України щорічно затверджуються бюджетні призначення головним розпорядником коштів. Виплата матеріального забезпечення суддів потребує фінансування з Державного бюджету України, її обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює на посаді судді Апеляційного суду в Донецькій області з 01.03.2006 року, що підтверджено копією трудової книжки завіреною відділом кадрів Апеляційного суду в Донецькій області. Постановою Верховної Ради України від 10.04.2008 року позивач обраний безстроково суддею Апеляційного суду в Донецькій області. Позивачу присвоєно третій кваліфікаційний клас судді 01.06.2006 року.

Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року (далі Закон № 2862-ХІІ, (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин; надалі за текстом судом використуватимуться відповідні нормативно-правові акти в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин)) визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (частина перша статті 126 Конституції України). Згідно з частиною першою статті 130 Основного Закону, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Зазначені функції держави, в межах визначених відповідними нормативними актами, покладені на відповідачів: апеляційний суд Донецької області, ОСОБА_4 судову адміністрацію України, Територіальне управління Державної судової адміністрації України, Міністерство фінансів України.

Згідно розрахунків заробітної плати позивача заробітна плата з березня 2006 року по травень 2010 року розраховувалась з посадового окладу, розмір якого становив 3154,00 грн., тобто, заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. (332,00 х 9,5 = 3154,00).

Відповідно до ст. 44 Закону № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006 року) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

За змістом Закону України «Про статус суддів», заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок. Гарантований мінімальний посадовий оклад судді не може бути меншим встановленого вищеназваного співвідношення, тому не виконання цього принципу є порушенням конституційного права суддів на отримання заробітної плати, визначеної Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів» затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Відповідно до п. 5 Постанова КМУ № 865 від 03.09.2005 набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Розміри посадових окладів керівників та суддів апеляційних судів викладено у додатку 4 вказаної Постанови та залежать від груп міст.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці» Донецьку область за оплатою праці віднесено до групи «поза групою».

Таким чином, відповідно до додатку 4 до Постанови КМУ № 865 з 01.01.2006 посадовий оклад судді апеляційного суду Донецької області становить 9,5 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 набрала законної сили 19 серпня 2009 року після її перегляду в апеляційному порядку, (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009)

Наслідком визнання незаконним нормативно-правового акту є втрата ним чинності з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 не вирішено питання щодо повороту виконання судового рішення, тобто Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року.

Тобто з моменту втрати чинності пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яке мало місце 19 серпня 2009 року, відповідачі ОСОБА_4 судова адміністрація України, Міністерство фінансів України та Донецький апеляційний суд зобовязані були застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції.

Позивач у позові крім перерахунку заробітної плати з урахуванням розміру посадового окладу, розрахованого виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, ставить питання про перерахунок надбавки за вислугу років відповідно до положень ст. 44 Закону України «Про статус суддів» в редакції, що діяла до 1 січня 2008 року.

Частиною 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» було передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України «Про ОСОБА_4 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону України «Про ОСОБА_4 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» яким внесено зміни до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

Зміни до абзацу другому частини четвертої ст. 44 Закону України «Про статус суддів», внесені Законом України «Про ОСОБА_4 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», втратили чинність 22 травня 2008 року.

З розрахунків заробітної плати позивача вбачається, що надбавка за вислугу років ОСОБА_3 з січня 2009 року по травень 2010 року сплачувалась у розмірі 15 відсотків від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, що з 22 травня 2008 року суперечить Закону України «Про статус суддів».

Щодо вимог позивача про стягнення недоплаченої заробітної плати за період з січня 2006 року до 18.08.2009 року у звязку із нарахуванням заробітної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року №1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865», то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, та як у вказаний період положення п.4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» були чинними.

Щодо вимог про зобовязання в майбутньому виплачувати заробітну плату , нарахування якої проводити , виходячи із середнього заробітку , розрахованого відповідно до діючого на цей момент мінімального розміру заробітної плати колегія суддів зазначає наступне:

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Законодавством передбачений захист прав, свобод та інтересів осіб, як такий, що передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Тобто відновленню підлягають лише ті права, порушення яких встановлено під час судового розгляду справи і не стосуються дій відповідачів у майбутньому.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що викладені в позовній заяві вимоги позивача до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Донецької області щодо визнання неправомірною бездіяльності вказаних відповідачів та зобовязання провести перерахунок надбавки за вислугу років з 01.01.2009 р. та заробітної плати з 19.08.2009 р.

Колегія суддів зазначає, що кінцевим строком порушення права позивача за вказаними позовними вимогами слід вважати останній повний місяць на момент звернення до суду. Позивач звернувся з позовною заявою 01.07.2010 р. За таких обставин колегія суддів приходить до висновків , що кінцева дата по яку необхідно здійснити перерахунок є 30 червня 2010 року.

Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням приписів частини 1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішена справа, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, що обумовлює зміну постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства фінансів України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року у справі № 2а-16839/10/0570 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державного судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року у справі № 2а-16839/10/0570 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року у адміністративній справі № 2а-16839/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Донецької області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії змінити.

Змінити абзац 2 та абзац 3 резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року у адміністративній справі № 2а-16839/10/0570, виклавши в наступній редакції:

«Визнати неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Апеляційного суду Донецької області щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року по 30 червня 2010 року з розрахунку посадового окладу та грошового забезпечення в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_3 недоплачену заробітну плату з 19 серпня 2009 року по 30 червня 2010 року, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2010 року недоплачені надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2010 року у адміністративній справі № 2а-16893/10/0570 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: В.В. Попов

Судді : К.П. Горбенко

ОСОБА_2