Справа № 2-а-592/10
Суддя: Діденко Т. І.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-592/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року м.Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Діденко Т.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної грошової надбавки до пенсії дитині війни,

в с т а н о в и в :

Позивач 25.10.2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної грошової надбавки до пенсії дитині війни за період з 01.06.2008 року по 31.08.2010 року в загальній сумі 4550,40 грн. та поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Підставою для позову позивач вважає те, що він належить до соціальної категорії «дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч діючому законодавству не здійснив нарахування та виплату підвищення до пенсії у встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі.

Ухвалою Монастирищенського районного суду від 27.10.2010 року позовні вимоги за період з 01.06.2008 року по 24.04.2010 року включно залишені без розгляду.

Позивач в судове засідання не зявилися, подав до суду заяву про розгляд справи без нього.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області, заперечення проти позову не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з врахуванням наступного:

Позивач має статус «дитини війни», що підтверджено посвідченням № 113417,яке видане 21.06.1994 року УСЗН в Монастирищенському районі Черкаській області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ч.3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В частині 2 статті 3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни встановлено, що державні і соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.2 ст.3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Посилання відповідача на те, що управління ПФУ не може бути належним відповідачем по справі спростовується тим, що Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України і на підставі п.15 зазначеного положення здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивачки, яке передбачене ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, покладено на управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області, за місцем проживання позивачки.

За період з 25.04.2010 року по 31.08.2010 року позивачеві таке підвищення не було нараховане та виплачене. Судом встановлене порушення конституційних прав позивача на соціальні виплати, які підлягають захисту.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових сум не підлягають до задоволення, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування підвищення до пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних вимог і визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області по невиконанню з 25.04.2010 року по 31.08.2010 року вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання підвищення до пенсії, та зобовязати відповідача провести нарахування та виплатити позивачеві підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком за вказаний період.

Суд вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог позивачки в частині зобовязання відповідача виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії «надалі», оскільки згідно ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тобто захисту підлягає вже порушене право.

Відповідно до п.8 постанови КМ України від 28.05.2008 року № 530 відповідачем позивачеві виплачується підвищення в розмірі 10 % від мінімального розміру пенсії за віком. Виплачені кошти необхідно врахувати при нарахуванні та виплаті позивачеві за вказані періоди підвищення до пенсії, в розмірі, який передбачений ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Судові витрати по справі у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України необхідно стягнути на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 22, 46, 64, 124, 152 Конституції України; ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; ст. ст. 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-1У; рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008; Положення „Про Пенсійний фонд України, яке затверджене Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року; ст.ст. 6-14, 71, 94, 99, 100, 159-163, 167, 183-2, 186, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про нарахування та виплату недоплаченої щомісячної грошової надбавки до пенсії дитині війни задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області по невиконанню з 25.04.2010 року по 31.08.2010 року вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині нарахування та виплати позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, виходячи з розміру, який встановлений ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування з врахуванням підвищень мінімального розміру пенсій, які відбулися в даному періоді, за період з 25.04.2010 року по 31.08.2010 року. При нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії за вказані періоди врахувати підвищення (надбавку) в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, яке було нараховане та виплачене позивачеві у відповідному періоді.

В решті позовних вимог позивачеві - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту її отримання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко