Справа № 2-а-6653/11
Суддя: Ореховська К.Е. К. Е.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6653/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ореховської К.Е.

при секретарі - Довбенко Г.В.

з участю : позивача ОСОБА_1

представників відповідача : - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління ветеринарної медицини в Здолбунівському районі про скасування постанови №29 від 04 липня 2011 року в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду з позовом про скасування постанови №29 від 04 липня 2011 року винесену головним державним інспектором ветеринарної медицини Здолбунівського району ОСОБА_5 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 107 КУпАП у виді штрафу в розмірі 306 гривень.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, згідно яких відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Оскаржувану постанову вважає законною, а підстави для її скасування відсутніми.

В судовому засідані позивач позовині вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі, пояснив, що постанова та протокол не відповідають вимогам чинного законодавства, рішення прийнято на основі протоколу про адміністративне правопорушення№27 який не відповідає дійсності , просив постанову скасувати.

Представники відповідача суду пояснили, що постанова та протокол про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП. В обґрунтування своїх заперечень вказують, що позивача вірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не забезпечив охорону та здоровя тварин шляхом забезпечення виконання ветиринарно-санітарних заходів, чим порушив вимоги ст.. 37 Закону України Про ветеринарну медицину. Тому у відповідності положень даного закону , трупи тварин вивозяться на утильзавод, біотермічну яму, на худобо могильник або підлягають негайному знищеню шляхом спалювання, що останнім зроблено не було. А також при розгляді матеріалів перевірки, який проводився в присутності позивача, останнім не було подано жодного про відправку трупів на ветсанзавод. Тому оскаржувану постанову вважають чииною та винесеною у відповідності до чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснения представників відповідача, дослідивши матеріал справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 29 червня 2011 року було складеного протокол про адміністративне правопорушення №27. Як вбачається з вказаного протоколу, ОСОБА_4 , будучи головою правління СВК РК Хміль13-30 год. 07 червня 2011 року захоронив 17 трупів овець не на місці худобо могильника , а у невстановленому місці.

04 липня 2011 року начальником управління головним державним інспектором ветеринарної медицини Здолбунівського району ОСОБА_5 розглянувши матеріали справи громадянина ОСОБА_4, протокол про адміністративне правопорушення №27, установлено, що ОСОБА_4, голова правління СВК РК Хмільзахоронив 17 трупів овець не на худобо могильнику , а не у визначеному місці, чим порушив вимоги ст.. 37 п.5 пп.а Закону України Про ветеринарну медицину. На підставі вищевикладеного, винесена постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.. 1807 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 306 (сімсот шістдесят п'ять) гривень з

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_4 порушив вимоги ст.. 37 п.5 пп.а Закону України Про ветеринарну медицину.

Позивач в судовому засіданні заперечив даний факт i пояснив, що такі дані не відповідають дійсності тому, що кожен з 17 трупів овець був заборонений на худобомогильнику с. Нова Мощаниця Здолбунівського райрону, а факти захоронення трупів не на худобо могильнику жодним документом чи свідченням відповідачами не надані.

Суд приймає пояснення позивача до уваги, оскільки обов'язок доказування у адміністративних справах покладається саме на відповідача, який не довів у судовому засіданні факту щодо захоронення трупів не на худобо могильнику.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, та протоколу про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст..37 п.5 пп.5 Закону України Про ветеринарну медицину.

Однак , дії позивача ОСОБА_6 мали підпадати під 3 ст. 37 Закону України Про ветеринарну медицинуа саме юридичні та фізичні особи, діяльність яких пов'язана з утриманням та обігом тварин, зобов'язані: негайно інформувати державного інспектора ветеринарної медицини, уповноваженого лікаря ветеринарної медицини або посадових осіб державних органів ветеринарної медицини про раптову загибель тварин, підозру на захворювання або виявлення хвороби, що підлягає повідомленню, або поведінку тварин, яка їм невластива;

При таких даних, суд приходить до переконання, що наявність постанови та протоколу у спрвві, не можна вважати обгрунтовано достатніми i незаперечними доказами що підтвердження вчинення порушення позивачем.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України у справах про протиправність дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином у справі відсутні докази передбачені ст. 251 КУпАП на основі яких у визначеному порядку посадова особа встановила б наявність адміністративного правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, yci сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при притягненні до адміністративної відповідальності порушені права позивача, а саме вимоги ст.280 КУпАП, оскільки не з'ясавано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності чи є обставини, що пом'якшують i обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясоваш інші обставини, що мають значения для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 107КУпАП.

Керуючись ст.ст.251,280 КУпАП , ст.ст.11,71,86,160,162,163, 171-2 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління ветеринарної медицини в Здолбунівському районі про скасування постанови №29 від 04 липня 2011 року в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову №29 від 04 липня 2011 року винесену головним державним інспектором ветеринарної медицини Здолбунівського району ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 107 КУпАП у виді штрафу в розмірі 306 гривень скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Ореховська К.Е.