Справа № 22-а-129/11
Суддя: Половінкіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Чернівецької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Міцнея В.Ф., Височанської Н.К.

секретаря Тодоряка Г.Д.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2010 року,

встановила:

ОСОБА_1 у червні 2010 року звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області про зобов'язання вчинити дії.

Посилався на те, що є особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом третьої групи.

Відповідачем відмовлено у здійсненні перерахування та виплаті державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет

Справа №22а-129 2011 рік Головуючий у 1 інстанції Яківчик І.В.

Категорія: 57 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, з 1 січня 2009 року.

Просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області провести перерахунок та виплату відповідно до Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та щомісячної державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, з 1 січня 2009 року.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2010 року позов задоволено, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області провести перерахунок та виплату відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та щомісячної державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, з 1 січня 2009 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом третьої групи.

Водночас суд першої інстанції зазначив, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Cтаттею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів Ш групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст.50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам Ш групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30 травня 1997 року.

Наведена постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції, враховуючи вимоги Законів України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин відмова пенсійного органу у проведенні наведеного перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, є протиправною.

Стаття 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» встановлювала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 01 жовтня по 01 січня 2009 року у розмірі 498 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів» до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни та визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по Ш групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам Ш групи 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року у справі 1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення ст.67 розділу І, п.п.2-4, 6-8, 10-18, пп.7 п.19, п.п.20-22, 24-34, пп.1-6, 8-12 п.35, п.п.36-100 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»; останні втратили свою чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, яке також містить вказівку про преюдиціальне значення цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, особи, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідами Ш групи внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинні були отримувати за період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року державну пенсію в розмірі 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22 травня 2008 року такі набули право на отримання державної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відповідач зобовязаний був виплатити позивачу державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеллянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так, відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно підпункту 15 пункту 28 Розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 частину третю і четверту статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено. Зокрема, вказується, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках по Ш групі інвалідності не можуть бути нижчими 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 17 пункту 28 Розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину третю статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року N654, починаючи з 1 липня 2008 р. встановлено доплату окремим категоріям осіб з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством) досягали таких розмірів: в інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема в учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках: інвалідів Ш групи - 760 гривень.

Згідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлена щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, зокрема тим, що належать до категорії 1, інвалідам Ш групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 15 відсотків.

Пунктом 6 вказаної Постанови установлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по Ш групі інвалідності - 870 гривень.

Відповідно до частин 1, 4 статті 9 КАС суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 09 липня 2007 року.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суди першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановами Кабінету Міністрів «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16 липня 2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд першої інстанції, правильно вирішивши спір, водночас не зазначив кінцевий термін здійснення управлінням Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області дій з перерахування та виплати пенсії.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

З огляду на наведене рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2010 року підлягає зміні із визначенням терміну вчинення дій до дати звернення до суду з позовом, тобто 11 червня 2010 року.

Керуючись ст.ст.160, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі Чернівецької області задовольнити частково.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2010 року змінити, доповнити абзац другий резолютивної частини після слів «з 1 січня 2009 року» словами «до 11 червня 2010 року».

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: