Справа № 2а-15299/10/0570
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логойда Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року справа №2а-15299/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

судді - доповідача: Ляшенко Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання: Агейченковій К.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № б/н від 11.06.2010 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2010 року по справі № 2а-15299/10/0570 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПОГ і БП до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю ПОГ і БП звернулось до суду з позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 26 березня 2010 року товариство звернулося до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецької області із заявою № 01-20-07-228 про надання дозволу на виконання будівельних робіт, додавши до неї відповідні документи.

На заяву отримано відмову від 23 квітня 2010 року № В-10/56 у наданні дозволу на виконання будівельних робіт, в обґрунтуванні якої зазначено, що в переліку наданих документів відсутній документ, що посвідчує право власності на будинок чи споруду.

З вказаною відмовою позивач не погоджувався, посилаючись на те, що право власності підтверджувалося біржовим договором від 21 січня 2000 року № 3648 купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництвом 16-ти поверхового 63-квартирного житлового будинку, розташованого за адресою: 83005, м. Донецьк, вул. Купріна, 10-а, який позивач уклав з Донецьким регіональним відділенням фонду державного майна України, та який зареєстровано згідно з розпорядженням Донецького міського голови від 29 травня 2000 року № 755. До договору 08 жовтня 2004 року та 13 серпня 2008 року вносилися зміни.

Вважав, що біржовий договір неправомірно не було прийнято відповідачем, оскільки ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2010 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач вважаючи, що це судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Представник відповідача за викликом суду не прибув про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2006 року № 1434, Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінрегіонбуду і йому підпорядковується.

Пунктом 1 Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві і м. Севастополі, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 19 листопада 2007 року № 317, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) є територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі - Держархбудінспекція), входять до сфери її управління, підзвітні і підконтрольні їй.

Одним з основних завдань Держархбудінспекції є виконання в межах компетенції дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури (далі - державний архітектурно-будівельний контроль).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», місцеві дозвільні органи - це зокрема, територіальні (місцеві) органи центральних органів виконавчої влади, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Отже, відповідач в розумінні ч. 1 ст. 1 вказаного Закону є місцевим дозвільним органом, на який поширюється вказаний Закон.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Замовник та підрядник для одержання дозволу на виконання будівельних робіт подають до відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю письмову заяву, до якої додаються:

1) документи від замовника будівництва:

ь документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

ь проектна документація на будівництво, погоджена та затверджена в порядку, визначеному законодавством;

ь відомості про здійснення авторського і технічного нагляду;

ь копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт (у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування);

ь фінансова звітність, що складається відповідно до ст. 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та копія ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг, засвідчена в установленому законом порядку (у разі здійснення будівництва, що передбачає пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб);

2) документи від підрядника будівництва:

ь копії установчих документів та свідоцтва про державну реєстрацію;

ь копія ліцензії на виконання функцій генпідрядника будівництва об'єкта, засвідчена в установленому законом порядку;

ь договір (контракт) підряду на будівництво об'єкта;

ь документ про призначення відповідальних виконавців робіт;

ь відомості про кваліфікацію та досвід спеціалістів, які братимуть участь у виконанні замовлення;

ь пропозиції щодо залучення субпідрядників.

Розгляд заяви, прийняття рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт або про відмову у його наданні, видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт (або відмови в його наданні) здійснюються інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом місяця з дня реєстрації заяви.

Відмова у наданні дозволу на виконання будівельних робіт надається заявнику в письмовому вигляді з мотивованим обґрунтуванням.

Підставами для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт є:

- неподання документів, необхідних для прийняття рішення про надання такого дозволу;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Відмову в наданні дозволу на виконання будівельних робіт може бути оскаржено до суду в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» постановою Кабінет Міністрів України від 30 вересня 2009 року № 1104 затверджено Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю розглядає протягом місяця з дня реєстрації заяви подані документи та приймає рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт або відмову в його наданні.

Пунктами 8 й 9 вказаного Порядку визначено, що підставою для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт є:

неподання документів, необхідних для прийняття рішення про надання такого дозволу;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

наявність недостовірних відомостей у поданих документах.

У разі прийняття рішення про відмову в наданні зазначеного дозволу заявникові надсилається протягом п'яти робочих днів відповідне повідомлення з обґрунтуванням причин відмови.

Рішення про відмову в наданні дозволу на виконання будівельних робіт може бути оскаржено до суду в установленому законом порядку.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на виконання будівельних робіт, заявник може повторно подати інспекції державного архітектурно-будівельного контролю заяву про надання такого дозволу.

Позивач після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття першого рішення про відмову в наданні дозволу на виконання будівельних робіт, повторно звернувся до відповідача із заявою про отримання дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції незавершеного будівництвом житлового будинку.

Відповідач не прийняв як документ, що посвідчує право власності на будівлю, договір купівлі-продажу від 21 січня 2000 року № 3648, укладений між ТОВ «ПОГ і БП» та Донецьким регіональним відділенням Фонду державного майна України на Донецькій товарній біржі, зареєстрований на вказаній біржі та зареєстрований розпорядженням Донецького міського голови. На неприйнятність вказаного документа в першій відмові зазначено не було.

У зв'язку з наведеним через неподання необхідних документів відповідач відмовив товариству у наданні дозволу на виконання будівельних робіт.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 3 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

В Україні формується та діє єдиний Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації речових прав на об'єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо нерухомого майна.

Статтею 19 вказаного Закону визначено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку.

Частинами 5 й 6 ст. 3 вказаного Закону визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Договір купівлі-продажу був укладений і зареєстрований на Донецькій товарній біржі та розпорядженням Донецького міського голови до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» і під час дії законодавства, яке не передбачало таку державну реєстрації договорів, що встановлена вказаним Законом.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з наведеного, реєстрація речових прав на нерухомість в даному випадку не була обов'язковою.

Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є Додатком 1 до п. 2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5. До них віднесено договори, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, предметом яких є нерухоме майно.

Отже, відповідно до наведених вимог законодавства договір купівлі-продажу від 21 січня 2000 року № 3648, укладений між ТОВ «ПОГ і БП» та Донецьким регіональним відділенням Фонду державного майна України на Донецькій товарній біржі, зареєстрований на вказаній біржі та зареєстрований розпорядженням Донецького міського голови, є правовстановлювальним документом, що посвідчує право власності на споруду та не підлягає обов'язковій державній реєстрації.

З огляду на наведене суб'єкт владних повноважень помилково не прийняв укладений на біржі договір купівлі-продажу як правовстановлювальний документ - документ, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, що стало підставою для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на виконання будівельних робіт.

05 січня 2006 року набрав чинності Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Стаття 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначає основні вимоги до порядку видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру.

Відповідно до ст. 11 «Прикінцеві положення» вказаного Закону, закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 5 ст. 4-1 даного Закону визначено, що при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком не усунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Вказані норми не містяться в Законі України «Про планування та забудову територій», який набрав чинності раніше - 02 червня 2000 року, між тим відповідно до ст. 11 «Прикінцеві положення» Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Позивач двічі звертався до відповідача і двічі йому було відмовлено в наданні дозволу на виконання будівельних робіт.

В попередній відмові відповідач не зазначив неприйнятність біржового договору купівлі-продажу як документу, що посвідчує право власності на будинок чи споруду.

В порушення наведених положень законодавства відповідач відмовив у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених в попередній відмові.

Посилання представника відповідача на те, що замість доданого до позову переліку документів подавався інший, спростовані показаннями свідка.

Приймаючи викладене до уваги апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195-196, ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2010 року по справі № 2а-15299/10/0570 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПОГ і БП до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області «про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії» залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені, підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 02 вересня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 07 вересня 2010 року.

Колегія суддів: