Справа № 2а-18118/08/0570
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року справа №2а-18118/08/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Василенко Л.А., Шишова О.О.

при секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 17 грудня 2008 року

по адміністративній справі № 2а-18118/08/0570

за позовом ОСОБА_2

до Словянської обєднаної державної податкової інспекції

третя особа Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області

про зобовязання вчинити певні дії, стягнення штрафу та судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Словянської обєднаної державної податкової інспекції про зобовязання прийняти рішення та вчинити необхідні дії для повернення надміру сплаченого за підсумками 2006 року податку з доходів фізичних осіб в сумі 389 грн. 49 коп., стягнення штрафу в сумі 389 грн. 49 коп., що становить 100 % від несвоєчасно поверненої суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб, стягнення витрат, понесених у звязку із прибуттям до суду представника в сумі 2491 грн. 71 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2008 року у справі № 2а-18118/08/0570 позов задоволено частково.

Відповідачем подана апеляційна скарга на зазначену постанову, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що платником податку повинен бути не позивач, а саме її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вони вже є повнолітніми, досягли віку понад двадцяти трьох років, навчаються, працюють та отримують заробітну плату.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

У 2006 році позивач сплатила грошові кошти за навчання своїх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчальному закладу - Київському національному економічному університету, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 01 лютого 2006 року № 4421 та від 12 жовтня 2006 року № 26574. Підставою для оплати грошей є договір про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб від 21 лютого 2005 року № 023210 та договір про навчання та підготовку магістра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб від 7 вересня 2006 року № 68064.

22 березня 2007 року позивач надала відповідачеві річну податкову декларацію за підсумками звітного 2006 податкового року для отримання податкового кредиту. 24 квітня 2007 року відповідач своїм листом (арк.. справи 8) повідомив позивача про відсутність підстав для повернення їй частини податку, у звязку з реалізацією нею права на отримання податкового кредиту.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Повноваження податкових органів визначені Законом України Про державну податкову службу в Україні , у тому числі ст. 10 визначені функції державних податкових інспекцій щодо забезпечення обліку платників податків, інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження податків, платежів.

Пунктом 1.16 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-ІV встановлено, що податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону № 889-ІV, платниками податку є резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи.

Згідно підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 зазначеного Закону, до складу податкового кредиту включаються фактично понесені витрати, підтверджені платником податку документально, а саме: фіскальним або товарним чеком, касовим ордером, товарною накладною, іншими розрахунковими документами або договором, які ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) та визначають суму таких витрат.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачем надані відповідні документи, які відповідають вимогам Закону № 889-ІV.

Відповідно до підпункту 1.20.4 пункту 1.20 статті 1 Закону № 889-ІV, члени сімї платника податку першого ступеню споріднення є діти. При цьому Закон (абзац «а» підпункту 5.3.3. пункту 5.3. статті 5 надає право вибору платнику податків та членам сімї на отримання права на податковий кредит. Крім того, в розумінні норм статей 180 та 199 Сімейного Кодексу України утримання дітей батьками є їх обовязком, а не правом. Право ж батьків здійснювати утримання своїх дітей до будь-якого віку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно необґрунтованості відмови відповідача щодо реалізації позивачем свого права на отримання податкового кредиту.

В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржена.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути змінено чи скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2008 року у справі № 2а-18118/08/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2008 року у справі № 2а-18118/08/0570 залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі з 27.07.2010 року.

Головуючий

Судді