Справа № 2010/2-а-4791/11
Суддя: Калиновська Л. В.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2010/2-а-4791/11
ПОСТАНОВА

іменем України

26 серпня 2011 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області здійснити призначення, нарахування з урахуванням вже виплачених сум, щорічної разової допомоги до 5 травня, згідно вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 року №3551-ХІІ і відповідно ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03 року №1058-ІV як ветерану війни - інваліду війни І групи виходячи із розміру 10 мінімальних пенсій за віком за 2011 рік; зобов'язати Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та виплати, з урахуванням вже виплачених сум, щорічної разової допомоги до 5 травня, згідно вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 року №3551-ХІІ і відповідно ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03р. №1058-ІV як ветерану війни - інваліду війни І групи виходячи із розміру 10 мінімальних пенсій за віком за 2011 рік; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області призначити та Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації виплачувати щорічну допомогу до 5 травня згідно вимог ч.2 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як ветерану війни - інваліду війни 1 групи виходячи із розміру 10 мінімальних пенсії за віком довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в УПСЗН України в Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. Згідно довідки медико-соціальної (експертної) комісії, серія ХАР-06 № 049267, йому встановлена інвалідність безстроково, також він має посвідчення інваліда війни І групи №436601.

Відповідно до ч.5 ст. 13 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» маю право на отримання щорічно до 5 травня разову грошову допомогу в розмірі 10 мінімальних на сьогоднішній день, пенсій за віком. Одноразова допомога відповідно до ст.13 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " № 2011-ХІІ, ще діє з 25.12.98 року згідно Закону №367-ХІV становить для інвалідів 1 групи - 10 мінімальних пенсій за віком, 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком, а для 3 групи - 7 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету міністрів України „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 18.02.2004 року №177 з метою реалізації положень ст.17-1 Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Кабінет міністрів постановляє: 1. Установити, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення. А згідно п.2 вищевказаної постанови №177 міністерствам забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у п.1 виплата передбачається законом про державний бюджет на відповідний рік. Отже, саме на ГУ Праці та соціального захисту населення Харківської міської державної адміністрації згідно вищевказаного положення покладається обов'язок перерахування після подання міністерствами списків.

Позивачем пояснено, що щорічну одноразову допомогу на оздоровлення він отримував у квітні 2011 року. Отримані ним виплати до 5 травня значно менші, ніж виплати передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», а тому він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення в Дергачівському районі Харківської області з вимогою про встановлення розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня і виплати недоплачених сум, починаючи з 01.01.2010 року в тих розмірах, що передбачені ч.3 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціальної о захисту».

На це звернення Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації дали відповідь, якою відмовили в вимогах при цьому посилаючись на Постанову Кабінету міністрів України від 04.04.2011 року № 341, яка суперечить Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» та Конституції України, відповідно до яких підзаконні нормативно-правові акти повинні прийматись на основі і відповідно до тих же Законів і Конституції України.

У ч.2 ст.8 Конституції України встановлено вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй. До повноважень Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні належить прийняття законів згідно п.3 ч.1 ст.85, ст.91 Конституції України. Виключно законами України встановлюються, зокрема, Державний бюджет України і бюджетна система України відповідно до ч.2 ст.92 Конституції України. Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період відповідно до ч.1 ст.96 Конституції України, шляхом прийняття відповідного закону.

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України. У ст.64 Конституції України вичерпно визначено такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень, та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин. Внаслідок зупинення на певний час дії чинних законів України, якими встановлено пільги, компенсації чи інші форми соціальних гарантій, відбувається фактичне зниження життєвого рівня громадян, який не може бути нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму згідно ч.3 ст.46 Конституції України, та порушується гарантоване у ст. 48 Конституції України право кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, відповідно до ч.3 ст.22 і ст.64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, Європейській соціальній хартії (переглянутій) 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення тощо.

Неправомірність дій Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Харківського обласного центру по нарахуванню також підтверджується наступним. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання щорічної разової грошової допомоги та підвищення пенсії, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Ноme Office (Саse 41/74 van Duyn v. Ноme Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Оскільки до подачі позову відповідачі не усунули порушення, то вимушений звернутись до суду.

Підтвердженням того, що при вирішенні питання строків звернення до адміністративного суду по даній справі він має право і повинен керуватися нормами саме Законів, передбачених вище, а не нормами КАС, є положення ч.1 ст.99 того ж Кодексу адміністративного судочинства, яким прямо передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Тобто він може подати адміністративний позов в межах строку, встановленого іншими законами, а саме Законами 3551 і 2939, де немає обмеження по строку давності.

Відповідач у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали та копій документів заперечень проти позову або заяву про визнання позову безпосередньо до канцелярії суду не подав. Відповідно до п.3 ч.5 ст. 1832 КАС України справу розглянуто на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини та дослідженні докази.

Згідно посвідчення серії Б №436601, ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Відповідач не заперечує того факту, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни.

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до статті 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме ч.5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , а не Постановою Кабінету Міністрів України від 04 квітня 2011 року №341 „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За таких обставин, суд зобовязує Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області виплатити позивачу разову грошову допомогу у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплаченої суми.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання разової грошової допомоги відповідно до ч.5 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної грошової допомоги.

Як вбачається з адміністративного позову позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії.

Однак, суд вважає, що належним відповідачем є Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, яке здійснює перерахунок та виплату спірних сум, наведене вбачається, як з матеріалів справи так і з положень передбачених Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Інші органи залучені до участі у справі безпосередньо не перебувають у відносинах щодо спірних виплат з позивачем. Харківський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації здійснює лише технічну роботу щодо виплат громадянам в певних районах м. Харкова та області.

Саме місцевий орган праці та соціального захисту є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину, при цьому питання фінансування цих органів не є питаннями громадянина, і не впливають на його права. Тому саме Управління праці та соціального захисту населення в Дергачівському районі Харківської області є належним відповідачем яке повинно здійснити дії по поновленню прав позивача.

У позовних вимогах щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення в Дергачівському районі Харківської області призначити та виплачувати щорічну допомогу до 5 травня згідно вимог ч.2 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як ветерану війни - інваліду війни 1 групи виходячи із розміру 10 мінімальних пенсії за віком довічно слід відмовити, так як ця вимога позивача є вимогою на майбутнє, і не може бути задоволена судом, оскільки суд не може врахувати та встановити обставини які будуть в майбутньому (зміна законодавства тощо), суд не може вирішувати питання щодо заздалегідь не порушеного права.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 72 ч. 2, 1832 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області здійснити перерахунок та провести відповідну виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_2, як учаснику війни за 2011 рік, у відповідності до ч.5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру, встановленого ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування, з урахуванням фактично виплачених сум у 2011 році.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.В. Калиновська