Справа № 2-а-4173/11
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-4173/11 Головуючий у 1-й інстанції: Галась І.А.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Файдюк В.В., Чаку Є.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.15р. у справі №2-а-4173/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій, бездіяльності та рішень неправомірними та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила: визнати протиправними (незаконними) рішення та дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, наслідком яких стало отримання ОСОБА_2 у неналежному розмірі допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного віку, а також допомоги при народженні дитини; визнати дії та рішення Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації протиправними, а також скасувати з моменту прийняття рішення відповідача, викладеного у листі № 6241 від 29 березня 2011 року щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплати у встановлених законодавством розмірах допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку, а також допомоги при його народженні; визнати протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення в місті Києві, а також протиправним (незаконним) та скасувати з моменту прийняття рішення відповідача, викладене у листі №02/1-Я478 від 20 квітня 2011 року щодо відмови ОСОБА_2 у задоволенні її скарги від 01 квітня 2011 року; зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення в місті Києві задовольнити скаргу ОСОБА_2 від 01 квітня 2011 року шляхом прийняття відповідного рішення; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок позивачу допомоги при народжені дитини до рівня 22,6 прожиткових мінімумів, встановленого для дітей до 6 років, на дату народження дитини, тобто до рівня 14 283,20 грн. та зобов'язати відповідача здійснити всі заходи для виплати недоплаченої суми зазначеної допомоги у розмірі 2043,20 грн.; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації здійснити з урахуванням індексації перерахунок (нарахування) та проводити виплату ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку в розмірі, не менше подвійного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, починаючи з 08 листопада 2009 року, зробити необхідні виплати та в подальшому виплачувати зазначену допомогу в належному розмірі (не менше подвійного розміру прожиткового мінімуму на відповідний місяць для працездатних осіб).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.11р. адміністративний позов задоволено частково: визнано частково неправомірними дії та рішення відповідача-1 щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті коштів при народженні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та грошової допомоги за доглядом за сином до досягнення ним 3-х років; зобов'язано відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги по догляду за сином за період з 24.11.09р. по досягнення ним 3-х років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.12р. постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.11р. скасовано та винесено нову постанову про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог, у іншій частині позовних вимог адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.03.15р. постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.11р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.10.12р. - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування рішень судів попередніх інстанції слугував висновок суду касаційної інстанції про те, що судами не встановлено, до якої категорії осіб застрахованих чи незастрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, належить позивач, а також залишили поза увагою ту обставину, що позивач є матір'ю дитини, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.15р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо недоплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації перерахувати і виплатити ОСОБА_2 за періоди з 29 березня 2011 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше подвійного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати в цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не обґрунтовано задоволено позовні вимоги починаючи з 29.03.11р., тоді як застосуванню підлягає норма, яка регулює строки звернення до суду при застосуванні досудового врегулювання спору, а саме: три роки. Також апелянт звернула увагу на те, що має право на розрахунок та виплату недоотриманої допомоги при народженні та допомоги по догляду за дитиною по досягненні нею трирічного віку, з урахуванням індексації грошових доходів громадян.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, позивач має на утриманні малолітню дитину (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1), перебуває на обліку в Управлінні та отримує допомогу в розмірі 130 грн. на місяць як особа, застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування. Малолітній ОСОБА_3 є особою постраждалою від ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Позивач звернулась до відповідача-1 із заявою про здійснення перерахунку допомоги у підвищеному розмірі.

Листом від 29.03.11р. №6241 відповідач-1 повідомив позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у подвійному розмірі, з огляду на те, що для призначення допомоги у підвищеному розмірі необхідно надати довідку про доходи позивача та її чоловіка за попередні шість місяців, довідку про склад сім'ї (ф-3).

Позивач, не погоджуючись з відмовою викладеною у листі від 29.03.11р. №6241, звернулась до Головного управління праці та соціального захисту населення м. Києва зі скаргою від 01.04.11р.

За результатами розгляду скарги позивача, Головне управління праці та соціального захисту населення м. Києва листом від 20.04.11р. №02/1 - Я 478 повідомило про те, що виплати здійснюються у відповідності до вимог чинного законодавства.

Задовольняючи адміністративний позов частково за наслідками нового розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не доплачено позивачу допомогу по догляду за дитиною передбачену на законодавчому рівні; між тим визначаючи період, з якого підлягає перерахунку допомога, суд першої інстанції виходив з дати листа відповідача-1 - 29.03.11р.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли у межах та у спосіб повноважень, визначених законом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2008 року, тобто до дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Зокрема, змінами до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року

№ 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й пункт 25 розділу II цього Закону щодо виключення статей 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Пунктом 2 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» було передбачено, що розділ цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Водночас, статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 року № 835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року № 2154-VI було визначено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі - Порядок) був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Окрім того, за змістом пункту 17 Порядку, право на виплату допомоги мають особи, зазначені в статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», яка на час виникнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінет Міністрів України не визначав.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що на відносини щодо виплати допомоги у зазначеному періоді поширюються норми спеціального закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відтак, позовні вимоги про здійснення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку підлягають задоволенню відповідно до статті 43 вказаного Закону.

Аналогічна правова позиція у спірних правовідносинах узгоджується з практикою ВАСУ викладеною в постанові від 26.06.14р. у справі № К/9991/12196/12.

Разом з тим, з урахуванням строків давності встановлених ст. 99 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню починаючи з 11.12.10р. (дата звернення позивача з позовом до суду згідно відмітки пошти на конверті 11.05.11р.).

Не підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов'язання відповідача - 1 здійснити виплату позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з огляду на те, що до повноважень УПСЗН належить виключно призначення державної допомоги, тоді як виплата такої допомоги здійснюється Київським міським центром по нарахуванню та здісненню соціальних виплат, який отримує фінансування видатків державного бюджету через Державне казначейство України на зазначені цілі.

Київський міський центр по нарахуванню та здісненню соціальних виплат не є стороною у справі та не був залучений судом першої інтонації у якості другого відповідача. Між тим, залучення сторони у справі на стадії апеляційного розгляду процесуальним законом не передбачено.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги про спонукання УПСЗН та Головне управління праці та соціального захисту населення в місті Києві прийняти відповідні рішення, з огляду на наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, завдання, покладені на органи праці та соціального захисту населення, в тому числі щодо прийняття відповідних рішень в межах наділеної компетенції, за своєю правовою природою, є їх виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Також не підлягають до задоволення позовні вимог про скасування рішення УПСЗН Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, викладеного в листі № 6241 від 29 березня 2011 року та Головного управління праці та соціального захисту населення в місті Києві, викладеного в листі №02/1-Я478 від 20 квітня 2011 року з огляд на те, що в розумінні КАС України такого роду листи - відповіді не є рішенням суб'єкта владних повноважень. В даному випадку, інформація викладена у вказаних листах не породжує для позивача прав та обов'язків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов'язкового характеру, а носить виключно інформаційний характер.

Щодо задоволення позовних вимог на майбутнє, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Із наведеного випливає, що в адміністративному судочинстві підлягають захисту тільки порушені права, свободи та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, а тому адміністративний суд не може визнати протиправними дії або зобов'язати відповідача здійснювати відповідні виплати на майбутнє, тобто за період, в який не встановлено порушення прав, свобод та законних інтересів позивача.

Разом з тим, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині призначення позивачу допомоги по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку у подвійному розмірі, з огляду на наступне.

Як свідчать обставини справи, малолітній ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії Д № 494426.

Відповідно до вимог пункту 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ в редакції Закону України від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР допомога по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у подвійному розмірі допомоги, передбаченої законодавством України, незалежно від факту роботи.

Підпунктом «а» підпункту 5 пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VІ вказана норма з 1 січня 2008 року була виключена, однак Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 такі зміни визнано неконституційними, а відтак вони втратили чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Тому, з 22 травня 2008 року відповідно до пункту 10 частини першої статті 30 Закону № 796-ХІІ допомога по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку мала виплачуватись у подвійному розмірі допомоги, передбаченої законодавством України, незалежно від факту роботи.

Правова позиція у спірних правовідносинах узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18.12.12р. у справі №21-395а12.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суду дійшла висновку про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.15р. та ухвалення нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.15р. у справі №2-а-4173/11 - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.15р. у справі №2-а-4173/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо недоплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації провести перерахунок ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з 11.12.2010р., з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_2 у подвійному розмірі грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 11.12.2010р. згідно з вимогами п.10 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Адміністративний позов в частині позовних вимог заявлених за період до 10.12.2010р. - залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.