Справа № 673/728/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/728/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лукіянець Т.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

17 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача: ОСОБА_2;

представника відповідача: Чорномазюк Ольги Степанівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області про визнання відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірною та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду у Деражнянському районі у призначенні пенсії на пільгових умовах; зобовязання відповідача призначити пенсію у відповідності до п.б ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши періоди роботи позивача в Дирекції будівництва 17-го Хмельницького цукрового заводу (в подальшому перейменований в Деражнянський цукровий завод).

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що починаючи з 07.12.1984 року Позивач переведений на посаду машиніста котла ТЕЦ Дирекції будівництва 17 Хмельницького цукрового заводу (з 07.05.1997р. перейменований на ВАТ «Деражнянський цукровий завод»). В подальшому, в період з 26.09.1985р. по 18.02.1986р. був переведений старшим машиністом котельні ТЕЦ; з 19.02.1986р. по 08.09.1986р. переведений оператором ЦТЩУ; з 13.01.1987р. по 15.04.1987р. переведений машиністом котлів ТЕЦ, з 16.04.1987р. по 18.04.1988р. переведений слюсарем ремонтником ТЕЦ; з 19.04.1988р. по 26.07.1988р. переведений машиністом-обхідником ТЕЦ, з 27.07.1988р. по 07.09.1988р. переведений машиністом котельні ТЕЦ, з 08.09.1988р. по 09.12.1988р. переведений старшим машиністом ТЕЦ на ремонтний період, з 17.04.1989р. по 27.08.1989р. переведений на посаду машиніста котла ТЕЦ , з 28.08.1989р. по 24.12.1989р. переведений машиністом котельні ТЕЦ; з 25.12.1989р. по 02.09.1990р. переведений слюсарем ремонтником ТЕЦ; з 03.09.1990 по 03.01.1991р. переведений машиністом котельні ТЕЦ; з 04.01.1991р. по 08.09.1991р. переведений машиністом котельні ТЕЦ; з 09.09.1991р. по 31.12.1991р. переведений машиністом котельні ТЕЦ; з 01.01.1992р. по 31.08.1992р. переведений слюсарем -ремонтником ТЕЦ; з 01.09.1992р. по 17.11.1992р. переведений ст.. машиністом котлів ТЕЦ; з 18.11.1992р. по 16.09.1993р. переведений слюсарем-ремонтником ТЕЦ; з 17.09.1993р. по 05.12.1993р. переведений машиністом котельні ТЕЦ; з 06.12.1993р. по 16.09.1994р. переведений слюсарем ТЕЦ; з 17.09.1994 р. по 13.11.1994р. переведений старшим машиністом котлів ТЕЦ; з 14.11.1994р. по 08.10.1995р. переведений слюсарем ТЕЦ; з 09.10.1995р.по 15.04.1998р. переведений старшим машиністом ТЕЦ; з 16.04.1998р. по 11.11.1998р. переведений машиністом котла ТЕЦ; з 12.11.1998р. по 04.05.1999р. переведений старшим машиністом ТЕЦ; з 05.05.1999р. по 19.10.1999р. переведений слюсарем бригади по очистці котлів ТЕЦ; з 20.10.1999р. по 31.03.2000р. переведений старшим машиністом ТЕЦ; з 01.04.2000р. по 30.11.2000р. переведений слюсарем бригади по очистці котлів і обладнання ТЕЦ України в Хмельницькій області №8 від 23.04.2015 року зараховано до пільгового стажу Позивача періоди його роботи та визначила загальний пільговий стаж останнього-10 років 0 місяців 3 дні. В решті заяви було відмовлено (а.с.34).

Вказані відомості про трудову діяльність позивача підтверджуються записами його трудової книжки (а.с.10-11).

Після досягнення 55-річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач звернувся до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком (а.с.23).

Рішенням комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №8 від 23.04.2015 року зараховано до пільгового стажу Позивача періоди його роботи та визначила загальний пільговий стаж останнього-10 років 0 місяців 3 дні. В решті заяви ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.34).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної відмови діяв правомірно та у межах і спосіб, визначений законом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування до пільгового стажу періоду роботи на робочому місці, атестація якого не була проведена.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно).

З огляду на зазначене колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу роботи, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 22.08.1992р. по 03.01.1993 р., оскільки не проведена атестація робочого місця, з 17.09.1994р. по 13.11.1994р., з 09.10.1995р. по 15.04.1998р., з 12.11.1998 р. по 31.03.2000р., з 01.12.2000р. по 12.03.2001р., з 24.10.2001 р. по 30.11.2001р., так як не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення результатами атестації. Крім того, періоди роботи позивача з 04.01.1993р. по 16.09.1993 р., з 16.04.1998р. по 11.11.1998р., з 13.03.2001 р. по 23.10.2001 р., з 01.04.2002 р. по. 01.11.2002 р. на посаді машиніста котла ТЕЦ та слюсаря-ремонтника ТЕЦ не були зараховані до пільгового стажу, оскільки такі посади на ремонтний період не атестувалися.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суд про те що, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду його роботи з 19.04.1988р. по 26.07.1988р. на посаді машиніста обхідника ТЕЦ враховуючи наступне.

Пунктом 20 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, передбачено, що право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується довідками, які уточнюють особливий характер роботи, які видані підприємствами на підставі документів про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість протягом повного робочого часу на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до цієї статті застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 р. N 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за N 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків N 1 та N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, протягом періоду роботи Позивача на посаді машиніста-обхідника ТЕЦ чинним був Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173, який не відносив до робіт із шкідливими умовами роботу на посаді машиніста обхідника ТЕЦ. Таким чином, вказаний період роботи позивача на посаді машиніста-обхідника ТЕЦ не підлягає зарахуванню до пільгового стажу останнього.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24 вересня 2015 року.

Головуючий Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді Боровицький Олександр Андрійович

Сушко Олег Олександрович