Справа № 2а-124/11
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-124/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2011 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В

при секретарі Чорній О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДМ, ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ ВДМ, ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 10.01.2011 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 121 КпАП України.

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії СЕ № 169936 вказано, що він 10.01.2011 р. о 22 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Руській керував автомобілем НОМЕР_1, в якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла.

З даною постановою позивач не згоден, і вважає, що постанова винесена з порушенням норм адміністративного закону і вони підлягають відміні, оскільки: відсутність доказів (свідки, фото- чи відео- фіксація) не дозволяє використовувати обвинувачення проти нього. Отже, позивач винним себе в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України не визнає, вважає свою вину не доведеною, оскільки відповідачами надано доказів щодо правопорушення, тому просить визнати дії неправомірними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення Серії СЕ № 169936 від 10.01.2011 р.

В заяві зазначав, що дійсно 10.01.2011 року, близько 19 години перед виїздом з місця перебування, а саме м. Вижниця, ним був проведений огляд згідно п.31.4 ПДР, автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 Видимих несправностей виявлено не було та всі освітлювальні прилади були працюючими.

В ході суперечки з інспектором про те що ТЗ був справний, інспектор відповів що дійсно чи ні але все одно необхідно скласти акт для звітності.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, в якому просив слухати справу без його участі, наполягав на задоволення адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неприбуття, суд не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Відповідно до ст. 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У відповідності до ч. З ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 10.01.2011 р. о 22 год. 25 хв. ОСОБА_1 начебто керував автомобілем НОМЕР_1 і рухався в м. Чернівці по вул. Руській з непрацюючою лівою фарою в режимі «ближнє світло».

За даним фактом, відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення Серії СЕ № від 10.01.2011 р. та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про пртиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства встановлена презумпція вини суб'єкта владних повноважень, що означає його обов'язок довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Проте, відповідачем не було надано заперечень на адміністративну позовну заяву, а й також не було надано інших необхідних доказів, на підставі яких відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову від 10.01.2011 року, а отже не надано доказів вчинення правопорушення позивачем.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано жодного доказу порушення правил дорожнього руху позивачем, належним чином не встановлена провина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в зв'язку з чим суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова по справі про адміністративне правопорушення - скасуванню.

Керуючись Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС 13.11.2006 року за №1111 постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», ст.ст.14-1, 222, 251, 258, 287, 288 КпАП України ст.ст.70, 71, 72, 79, 86, 87, 94, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Серії СЕ № 169936 від 10.01.2011 р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 1 КпАП України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_4 А. В.