Справа № 2609/11511/12
Суддя: Лозинська М. І.
Дата ухвалення: 2012-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-574/12
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2012 року м. Київ
Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Лозинська М.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2012 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України у м. Києві, та просив визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, з врахуванням надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важких завдань, премії та проведеної раніше виплати. Просить зобов`язати Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу у розмірі 27-місячного грошового забезпечення відповідно до ч.2 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.91 №2011 ХІІ (далі Закон №2011) та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб( далі Постанова №499) (редакції чинної станом на 30.05.11).

Свої вимоги мотивує тим, що він майор у запасі (звільнений у запас звільнений наказом Заступника Міністра оборони України Командуючим сухопутними військами Збройних сил України від 23 жовтня 1998 року №114 за п.65, підпунктом В- за станом здоров`я). Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, і з 5 листопада 1998 року виключений зі списків особового складу Старосинявського районного військового комісаріату.

З 13 травня 2011 року позивача визнано інвалідом війни 3 групи у зв`язку з наслідками травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 13.05.11 серія №222714.

Таким чином 13.05.11 року позивач набув права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейвід 20.12.91 №2011 ХІІ (далі Закон №2011) та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб( далі Постанова №499). Та просив стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 27-місячного грошового забезпечення.

У лютому 2012 року позивачем було подано відповідну заяву та всі необхідні документи відповідачу для нарахування та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги. Вказані документи були направлені Відповідачу через уповноважений орган.

В лютому 2012 року позивач звернувся із заявою до Міністра оборони України з проханням зобов`язати відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 27-місячного грошового забезпечення. За дорученням Відповідача надана відповідь Департаментом фінансів Міністерства оборони України від 11.04.12 вих. №248/3/6/865/377, яким відповідач відмовив позивачеві у виплаті одноразової допомоги у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, пояснивши що на випадок позивача поширюється дія ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейлише в редакції до 01.01.2007р., відповідно до якого позивач мав право на отримання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців. Позивач вважає, що дії відповідача порушують його право на виплату одноразової грошової допомоги, а тому просить задовольнити його позов. Ухвалою суду від 26 квітня 2012 року відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України. Від відповідача - Міністерства оборони України в місті Києві, письмових пояснень не надійшло. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків: не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого ч. 3 цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до такого. Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що позивач є майор у запасі (звільнений у запас наказом Заступника Міністра оборони України Командуючим сухопутними військами Збройних сил України від 23 жовтня 1998 року №114 за п.65, підпунктом В- за станом здоров`я). Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, і з 5 листопада 1998 року виключений зі списків особового складу Старосинявського районного військового комісаріату.

З 13 травня 2011 року позивача визнано інвалідом війни 3 групи у зв`язку з наслідками травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 13.05.11 серія №222714.

Таким чином 13.05.11 року позивач набув права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейвід 20.12.91 №2011 ХІІ (далі Закон №2011) та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб( далі Постанова №499). Та просив стягнути з Міністерства оборони України на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 27-місячного грошового забезпечення.

Відповідачем надана відповідь позивачеві, через уповноважений орган Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.04.12 вих. №248/3/6/865/377, яким відповідач відмовив позивачеві у виплаті одноразової допомоги у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, пояснивши що на випадок позивача поширюється дія ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейлише в редакції до 01.01.2007р., відповідно до якого позивач мав право на отримання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців. Оскільки рішення Департаменту фінансів Міністерства України про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 27-місячного грошового забезпечення прийняте не було, відповідач діяв з урахуванням норм чинного законодавства.

П. 2 ст. 16 вказаного Закону передбачено, що у разі настання інвалідності яка настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності, виплачується одноразова грошова допомога в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою №499 затвердив відповідний порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.

П. 2 визначає розміри одноразової грошової допомоги для осіб звільнених з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обовязків військової служби. Розмір допомоги для інвалідів ІІІ групи визначено в розмірі 27-місячного грошового забезпечення військовослужбовців при нарахуванні одноразової грошової допомоги посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років.

Відповідно до п.п. 4.7 п. 4 наказу Міністра оборони України №407 від 19.08.2008 року Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, чи членів їх сімейна Київський міський військовий комісаріат покладається лише оформлення документів по виплаті грошової допомоги встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.

Рішення про виплату грошової допомоги встановленої постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року приймається головним розпорядником коштів Міністерством оборони України.

Тобто, Закон який має вищу юридичну силу застосовує механізм виконання його норм, через положення підзаконного акту, яким є постанова №499. Тому, доцільно вважати пряму вказівку Закону на зміст постанови яка регулює питання щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

На підставі вищевикладеного прихожу до висновку, що дії Міністерства оборони України є правомірними, а тому у позові слід відмовити.

Керуючись Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейвід 20.12.91 №2011 ХІІ, та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, ст.ст. 2, 6-11, 17-19, 69-71, 86, 104-105, 158-163, 167, 183-2, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України у м. Києві визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги у розмірі 27-місячного грошового забезпечення - відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Солом`янського М.І. Лозинська
районного суду м. Києва