Справа № 2-а-1185/2010
Суддя: Карпенко О. М.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1185/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2010 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Карпенко О.М.

при секретарі Аксеніної В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПСНДІ і ОДДЗ при міліції Головного Управління МВЧ України в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення АР № 350256 від 01.07.2010 року , -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС роти ДПСНДІ і ОДДЗ при міліції Головного Управління МВЧ України в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення АР № 350256 від 01.07.2010 року.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що 01 липня 2010 року біля 04 год. 44 хвилин він керував та рухався на своєму автомобілі «ЗАЗ-ДЄУ-Ланос» державний № АН 6784 Е, по шляху Харків -Сімферопіль в напрямку в м. Запоріжжя найближчу АЗС для поповнення бензину.

Під'їхавши до перехрестя на зелений світ світлофора, став повільно зупинятися у зв'язку з тим, що почались перебої роботи двигуна, та рухався не встиг закінчити маневр, бо двигун перестав робити, а коли знову двигун став працювати, на світлофорі вже включився червоний сигнал. Ніяких порушень позивач не скоїв, бо машина зупинилась поза пішохідним переходом, перед серединою перехрестя проїзної частини. При цьому перешкоди нікому не було. Вважає, що ним були виконані всі вимоги ПДР саме п. 8.7.3, він надав перевагу транспортним засобам, які рухалися по дорозі, при цьому не завдаючи перешкоди пішоходам і транспортним засобам. Зауважую, що це були не його необережні дії, а обставини, на які він вплинути не міг виходячи з вищевказаного.

Позивача зупинив співробітник ІДПС ВДАІ, саме це прізвище та по батькові вказано в протоколі, але на його думку навмисно не вказано місце служби співробітника та в порушенні п. 7.5.2.; 7.5.5; 12.12.2 Накази № 1111 від 13.11.2006 року « Про твердження інструкції в діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України» працівник ДАІ, був одягнений саме в цю форму, жетону з номером не мав. Підійшов до мене. У порушення наказу Міністерства внутрішніх справ № 482 від 30.06.1998 року «Про заходи щодо поліпшення нагляду за дорожнім рухом і взаємин міліції з власниками транспортних засобів», не представився належним образом. Згідно п.2 вищевказаного наказу працівник міліції зобов'язаний : « прикласти праву руку до головного убору, привітатися, чітко і зрозуміло відрекомендувати себе, назвати свою посаду, звання, прізвище, роз'яснити мої права, та пояснити в чому саме є правопорушення».

Коли позивач, забажавши реалізувати своє право, передбачене ч. 1 ст.16 Закону України „Про дорожній рух", п.2.14 „в" ПДР, знати причину претензії до мене та затримання транспортного засобу, задав це питання працівнику ДАІ, то отримав відповідь: «Порушили правила ПДД «Проїхали на червоний колір світлофора». Позивач став поясняти, що це обставини, він їхав на зелений колір світлофора, але відповідач не став його слухати і запропонував пред'явити документи. Позивач надав документи, співробітник ДАІ подивився і промовив «Там твого дружка мої колеги спіймали, а я тебе накажу». Зазначені дії співробітника міліції позивач вважає незаконними з таких підстав.

Позивач, діяв у відповідності з Правилами дорожнього руху, а саме п. 8.7.3 де перелічені світла світлофора. ПДД передбачає « У випадку необхідності надати перевагу в русі транспортним засобам, які рухаються по перетинаючий дорозі, водій повинний зупинити транспортний засіб на червоний колір.

У відповідності до Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ (затверджено Постановою КМ України від 14 квітня 1997 р. N 341), а саме пп..5 п.5 зазначеного Положення, Державтоінспекція має право: не тільки скласти протокол, а і надати допомогу учаснику дорожнього руху.

Але відповідно до ч. 2 ст. 122 КоАП України « Порушення водієм транспортного засобу переїзду перехрестя, проїзд на заборонений сигнал світлофора, чи жест регулювальника, не наданням переваги в русі маршрутним

транспортним засобам, порушення правил обгону чи зустрічний роз'їзд, безпечної дистанції чи інтервалу, положення транспортного засобу на проїзній частині, користування зовнішніми освітлювальними приборами чи попереджувальними сигналами при початку руху, чи зміні напрямку, їх переобладнання, використання водієм засобів звязку ( без гучного звязку, а також порушення правил учбової їзди». Та водій повинний покинути перехрестя, ~:б не завдавати небезпеки при русі.

Позивач зауважив, що він їхав на зелений колір світлофора, на світлофорі одразу ж загорівся червоний світ, коли він вже був на середині дороги та мав далі рухатися за Правилами дорожнього руху п. 2 ст. 122 КоАП України не передбачає відповідальність з цього привод, тобто продовження руху, він це має на увазі.

Крім того відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України, що при оскаржені громадянином дій органів державної влади, останні повинні доказати правомірність своїх дій. Також порушення ще й в тому, що позивачу одразу не надали копію, а тільки 14.07.2010 року він отримав листа з оскаржуваної постановою. Вважає, що співробітник ДАІ ОСОБА_2 навмисно це зробив, щоб він не зміг у встановлений законом строк оскаржити постанову.

Позивач просить надати додатковий строк для оскарження постанови, а причину пропуску строку визнати поважною.

Оскаржувану постанову № АР 350256 від 01.07.2010 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення що до нього закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Відповідач до суду не зявився по невідомій суду причині про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Із позову вбачається, що постановою АР № 350256 від 01.07.2010 року, винесеною у відношенні нього відповідачем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 20.07.2010 року відповідно до вхідного штемпелю суду а постанова у про адміністративне правопорушення була складена у відношенні нього 01.07.2010 року. Таким чином позивач пропустив строк оскарження постанови відповідача який встановлений відповідно до ст. ст. 287-289 КпАП України. Позивач хоч і просив суд поновити строк звернення до суду з позовом але суду не навів поважних причин пропуску звернення до суду з позовом.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 94 КАСУ.

Керуючись ст.ст. 4-15, 159-163, 185-186, 287-289 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПСНДІ і ОДДЗ при міліції Головного Управління МВЧ України в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення АР № 350256 від 01.07.2010 року відмовити.

Витрати по сплаті державного мита в сумі 3 грн. 40 коп. віднести на рахунок місцевого бюджету м. Краматорська Донецької області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя