Справа № 679/350/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/350/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ходоровський Б.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

16 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача - Моргун Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області, третя особа ДП НАЕК "Енергоатом" від імені і за дорученням якої діє ВП "Хмельницька АЕС" про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач з 21 жовтня 1986 року і по теперішній час працює на ВП "Хмельницька АЕС" ДП НАЕК "Енергоатом".

За період з 15 листопада 1987 року по 12 липня 1988 року позивач працював на посаді слюсаря 3 розряду з ремонту приладів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів, лабораторія теплового захисту та функціонально-групового управління цеху теплової автоматики та вимірювань, був постійно зайнятий на експлуатаційних, експериментальних і ремонтних роботах в зоні іонізуючих випромінювань, на збереженні радіоактивних речовин, а також на роботах по захороненню радіоактивних відходів та обладнання, забрудненого радіоактивними речовинами, що передбачено Списком №1, затвердженого постановою РМ СРСР 22 серпня 1956 року №1173.

У період з 13 липня 1988 року по 31 травня 1989 року 01 червня 1989 року позивач працював на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту приладів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів, лабораторія теплового захисту та функціонально-групового управління цеху теплової автоматики та вимірювань, був постійно зайнятий на експлуатаційних, експериментальних і ремонтних роботах в зоні іонізуючих випромінювань, на збереженні радіоактивних речовин, а також на роботах по захороненню радіоактивних відходів та обладнання, забрудненого радіоактивними речовинами, що передбачено Списком №1, затвердженого постановою РМ СРСР 22 серпня 1956 року №1173.

За період з 01 червня 1989 року по 12 жовтня 1993 року позивач виконував роботи, постійно зайнятий експлуатацією, ремонтом та налагодженням технологічного устаткування, вентиляції, систем керування приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах з виведенням з експлуатації атомних реакторів різного призначення та атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості, на посаді електрослюсар 5 розряду, дільниця з ремонту та обслуговування технологічних захистів, блокувань та сигналізації, що передбачено Списком №1, затвердженого постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 року.

Досягнувши 49-и річного віку та маючи достатньо пільгового стажу за Списком №1, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Пенсію позивачу призначено, але не зараховано період роботи з 22 серпня 1992 року по 12 жовтня 1993 року, оскільки атестація по даній професії не проводилась.

Суд І інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що позивачу необхідно зарахувати спірний період пільгового стажу, оскільки несвоєчасно проведена атестація не може порушувати право на належне пенсійне забезпечення.

Колегія суду не погоджується з таким висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначатимуться за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, набрала чинності 21 серпня 1992 року (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

Таким чином, при визнанні права на пенсію на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно від дати їх внесення до Списку за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Сам по собі факт прийняття на посаду, на якій можуть бути отримані певні пільги і навіть факт надання таких пільг, не означає, що така особа автоматично має право користуватися такими пільгами. У даному випадку, таке право має бути підтверджено атестацією робочого місця.

На підтвердження проведення атестації в матеріалах справи міститься копія наказу №114 від 05 березня 1992 року (а.с. 18).

Проте, з нього не вбачається, що зазначені у ньому пільги надані у зв'язку з атестацією, що проведена відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, набрала чинності 21 серпня 1992 року.

Документів, що підтверджують проведення за цей період атестації не встановлено і перевіркою відповідача, що підтверджується актом від 05 вересня 2013 року №115 (а.с. 42-43).

Враховуючи вищевикладене, відповідач правомірно не врахував до пільгового стажу період роботи з 22 серпня 1992 року по 12 жовтня 1993 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 вересня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.