Справа № 2-а-4422/10
Суддя: Чирва О. І.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(скорочене провадження)

Справа № 2-а-4422/2010/2306

22 грудня 2010 року м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Чирва О.І. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дитині війни» , -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2010 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі про визнання дій протиправними та зобовязання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни

В своєму позові позивач вказує, що він являється особою на яку поширюється дія Закону України «Про соціальних захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 вищезазначеного закону - має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідачем по справі вимоги даного закону ігноруються і підвищення до пенсії йому, як дитині війни нараховувалося та виплачувалося в меншому розмірі, ніж це передбачено діючим законодавством.

Від відповідача надійшло заперечення в якому він не визнав позов повністю, оскільки на законодавчому рівні не визначено: які органи повинні виплачувати підвищення пенсії дітям війни, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином, законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком». Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Так, відповідно до внесених змін, згідно ст.6 даного закону, дітям війни (крім тих, на які поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Починаючи з 01.01.2008 року всім пенсіонерам, які мають статус «дитина війни» виплачується надбавка в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із запереченнями представника відповідача, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Позивач по справі відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитини війни», що стверджується посвідченням, а тому має право на соціальний захист відповідно до ст.6 даного Закону, тобто має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Дана стаття діє в редакції закону від 19.12.2006 року, оскільки подальша редакція була визнана неконституційною (Рішення КСУ № 10-рп/2008 від 22.05.2008).

Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Статтею 110 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 - протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

У 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року розяснено, що Закон України «Про державний бюджет України» не має вищої юридичної сили стосовно інших законів. У пункті 5.4. цього рішення зазначено, що Закон про бюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не дає Закону про Державний бюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином, Конституційний суд України дійшов висновку, що Законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя в законодавстві, і, як наслідок, - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Рішеннями Конституційного суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року було визнано таким що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зокрема ст. 12, 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» та відповідно п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 року та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які обмежували виплати 30% надбавки дітям війни.

Протягом 2009 - 2010 року дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів не може бути звужений. Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст і обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України: лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Крім того, Постановою Пленуму Верховного суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. А тому, твердження представника відповідача про безпідставність вимог позивача про виплату зазначеного підвищення до пенсії по причині призупинення дії норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» через внесення до неї змін є безпідставними і нічим не вмотивовані.

Відповідно до ч.1,2 ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права, і рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обовязковими до виконання на території України. Враховуючи вищевикладене дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі, яке відповідно до п.п. 6 п.2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства, безпосередньо має нараховувати і виплачувати пенсії та соціальні виплати, по ненарахуванню та невиплаті позивачеві щомісяця підвищення до пенсії, як «дитині війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком-є незаконними в період з:

09.07.2007 31.12.2007 року:

22.05.2008 31.12.2008 року

01.01.2009 31.12.2009 року

01.01.2010 27.10.2010 року

Таким чином, позовні вимоги позивача по справі підлягають задоволенню за вказаний період з урахуванням раніше виплачених сум. Згідно заперечення наданого відповідачем, вбачається, що позивач не отримує належного розміру підвищення до пенсії як «дитині війни».

Доводи представника відповідача в своєму запереченні проти позову про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30% якої мають підвищуватися пенсії дітям війни, суд вважає безпідставними. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком. Статтею 19 вищезазначеного закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Оскільки, будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим законом, для розрахунку підвищення до пенсії позивачу як «дитині війни». Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Тому, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач повинен здійснити позивачу перерахунок пенсії, та провести виплату недоотриманого підвищення до пенсії як «дитині війни», виплати здійснювати, з розрахунку 30% від мінімальної пенсії за віком, який визначений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», щомісяця, з урахуванням раніше проведених за цей період виплат.

Відповідно до ст. 3 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Приймаючи до уваги те, що позивачу як «дитині війни» підвищення до пенсії нараховане в меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством, суд не може виконувати функції покладені на органи виконавчої влади та самостійно здійснити таке перерахування. За таких обставин у суду нема підстав для задоволення позову в стягненні підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 3 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Приймаючи до уваги те, що позивачу як «дитині війни» підвищення до пенсії нараховане в меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством, суд не може виконувати функції покладені на органи виконавчої влади та самостійно здійснити таке перерахування. За таких обставин у суду нема підстав для задоволення позову в стягненні підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з відповідного бюджету.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 21, 22 ч.2,3 ст.46, ст.56 Конституції України, рішеннями Конституційного суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007 року, рішення Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 17, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст.ст. 94, 99, 100, 183-2, 256 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Золотоніському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень, стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни» - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, як «дитині війни», в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, який визначений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період :

з 09.07.2007 по 31.12.2007 року:

з 22.05.2008 по 31.12.2008 року

з 01.01.2009 по 31.12.2009 року

з 01.01.2010 по 11.11.2010 року включно.

з урахуванням проведених за цей період виплат, виходячи з розміру прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, встановленого на відповідний 2007-2010 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України державне мито на користь ОСОБА_1 в сумі 03 грн. 40 коп.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області виконати постанову в частині перерахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни негайно.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ: Чирва О.І