Справа № 340/26/15-а 2-а/340/12/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Справа № 876/4510/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у призначенні та виплаті пенсії за віком, зобов'язання призначити та виплатити пенсію за віком, починаючи з 18.02.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у призначенні та виплаті пенсії за віком, зобов'язання призначити та виплатити пенсію за віком, починаючи з 18.02.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно відмовив йому включити в трудовий стаж період роботи в селянській спілці «Верховина» з 01.07.1981 року по 25.12.1992 року, який підтверджений записами в трудовій книжці.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням періоду роботи в селянській спілці «Верховина» з 01.07.1981 року по 25.12.1992 року, починаючи з 18.02.2014 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що позивач у позовній заяві просить зобов'язати призначити пенсію з 18.02.2014 року, проте не просить поновити пропущений ним строк звернення до суду та не надає ніяких доказів про причини пропущення ним такого строку.

У ході апеляційного розгляду позивач ОСОБА_1 надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати повністю обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до УПФУ у Верховинському районі із заявою про призначення пенсії. Для визначення розміру пенсії ним було подано до управління всі необхідні документи, однак йому відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність передбаченого законодавством страхового стажу, що становить 15 років.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся до суду з відповідним позовними вимогами.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно записів в трудовій книзі позивач розпочав свою трудову діяльність 18.05.1971 року на працював на різних роботах до 1981 року. (а.с.10-11)

З 01.07.1981 року по 25.12.1992 року позивач працював різноробочим бригади №2 в селянській спілці «Верховина», що стверджується трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1, яка заведена 10 березня 1981 року. В цій трудовій книжці містяться також відомості про трудову участь позивача у громадському господарстві селянської спілки протягом 1981-1992 років. (а.с.53)

Відповідачем відмовлено у призначенні пенсії позивачу у зв'язку з тим, що його трудовий стаж становить 12 років 11 місяців 10 днів при необхідному 15 років. (а.с.7)

Судом першої інстанції встановлено, що при розрахунку стажу зараховано період роботи позивача у колгоспі протягом 4 років 1 місяця 7 днів (а.с.9), хоча фактично позивач в селянській спілці «Верховина» працював, згідно записів у трудовій книжці протягом періоду, що перевищує 11 років.

Згідно довідки архівного відділу Верховинської районної державної адміністрації за вих.№Т-90 від 12.02.2015 року встановлено, що в архівному фонді колгоспу «Радянська Верховина» відсутні документи з особового складу бригади №2 за 1986-1989 роки, та довідкою селянської спілки «Верховина»за вих.№18 від 30.11.2000 року стверджується, що в 1999 році в селянській спілці було зафіксовано крадіжку матеріальних цінностей, зокрема книг по 70-му рахунку бригади №2-Буковець за 1986-1989 роки та 1991 рік(а.с.47,48).

Крім цього відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із позовом, колегія суддів приходить до висновку про те, що в частині позовних вимог позивача за період з 18.02.2014 року по 12.07.2015 року включно - залишити без розгляду.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що УПФУ у Верховинському районі неправомірно відмовлено позивачу у призначенні та виплаті пенсії по віку з врахуванням періоду його роботи в селянській спілці «Верховина» з 01.07.1981 року по 25.12.1992 року починаючи з 13.07.2014 року.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстави для постановлення висновків, які б спростовували частково правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до частково помилкового висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, не вірно встановлено фактичні обставини справи, надано невірну оцінку дослідженим доказам та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2015 року по адміністративній справі №340/26/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням періоду роботи в селянській спілці «Верховина» з 01.07.1981 року по 25.12.1992 року, починаючи з 13.07.2014 року.

Адміністративний позов в частині позовних вимог щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням періоду роботи в селянській спілці «Верховина» з 01.07.1981 року по 25.12.1992 року за період з 18.02.2014 року по 12.07.2015 року включно - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний