Справа № 497/210/13-а (2а/497/18/13)
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Київ К/800/61119/13

К/800/63965/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФ України в Одеській області), управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області (далі - Управління) про визнання рішень протиправними, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 26 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправним рішення (протокол №2) Комісії при ГУПФ України в Одеській області від 25 лютого 2010 року про відмову позивачу у зарахуванні до стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Визнано протиправним рішення №12 технічної Ради при Управлінні від 19 березня 2010 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Управління призначити з 11 січня 2010 року ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

В касаційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення цих судів і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 1 січня 1977 року по 6 березня 2000 року працював у колгоспі ім. Кірова Болградського району Одеської області а з 6 березня 2000 року після реорганізації цього колгоспу продовжив працювати в СВК «Оріхівка» по грудень 2004 року на посаді коваля. По досягненні 50 років він звернувся до Управління з документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Комісією при ГУПФ України в Одеській області 25 лютого 2010 року було прийняте рішення про відмову позивачу в зарахуванні до стажу роботи на посаді коваля з 01 січня 1977 року по 31 грудня 2004 року за Списком №1, оскільки відсутні відомості щодо його зайнятості протягом повного робочого дня в шкідливих умовах праці.

Рішенням технічної Ради при Управлінні від 19 березня 2010 року № 12 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю пільгового стажу роботи.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці по списку № 1 - чоловіки по досягненні 50 років при стажі роботи по списку № 1 не менше 10 років і за результатами атестації робочих місць.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, законодавством покладено обов'язок надання інших документів для підтвердження трудового стажу лише в разі відсутності відповідних записів в трудовій книжці.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач має трудову книжку із оформленим належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи.

В той же час пунктом 18 вказаного Порядку для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку («надзвичайні ситуації»), трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, установі, організації.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно того, що позивач має право на пенсію, яка визначена статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки матеріалами справи підтверджено стаж роботи позивача, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема, це підтверджується архівною довідкою від 18 січня 2010 року № 05-26/05, трудовою книжкою та показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві та підтвердили в судовому засіданні суду першої інстанції факт роботи позивача в період часу з 1977 по 2004 рік на посаді коваля.

Доводи касаційних скарг зроблених цими судами висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 26 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман