Справа № 22а-9216/11
Суддя: Чічіль В. А.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-9216/11 Головуючий у 1-й інстанції Кривчун Т.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого - Чічіля В.А.

Суддів: Мартєва С.Ю., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 1 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області про зобовязання провести нарахування та виплатити недоплачену суму надбавки до пенсії як інваліду війни другої групи,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 1 вересня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Гребінківському районі Полтавської області про зобовязання провести нарахування та виплатити недоплачену суму надбавки до пенсії як інваліду війни другої групи відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове рішення, яким задовільнити його позовні вимоги, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено що ОСОБА_2 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1 (а.с.8), інвалідом війни другої групи (захворювання повязано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) з 13.07.2005 року ( згідно довідки МСЕК серії 7-66 ВЛ №0154783, а.с.11), та перебуває на обліку в УПФУ в Гребінківському районі, що підтверджується відповідними посвідченнями, та отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до частини третьої ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-ХІІ в редакції ЗУ Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 23.11.1995р. №458/95-ВР (далі-Закон №3551-ХІІ), інвалідам війни пенсії підвищуються: інвалідам І групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком".

Вихідним критерієм розрахунку підвищення до пенсії інвалідам війни, згідно ч.З ст.13 Закону №3551-ХІІ у редакції ЗУ від 23.11.1995р., є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно зі статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-ІУ (далі-Закон №1058-ІУ) встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Як установлено в судовому засіданні та знайшло підтвердження матеріалами справи, позивачу, як інваліду війни другої групи, на підставі Закону №3551-ХІІ в редакції Закону від 23.11.1995р. з 22.07.2005р. було встановлено та виплачувалося підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії 16,62грн., встановленого постановою КМУ від 26.07.1996р. №831.

Розмір підвищення до пенсії, яке в період з 22.07.2005р. по 31.12.2005р. виплачувалося позивачу, як інваліду війни другої групи, становив за вказаний період суму 58,17грн. (що підтверджується довідкою УПФУ в Гребінківському районі вих. №644 від 30.07.2010р.).

Згідно припису ч.З ст.13 Закону №3551-ХІІ (в редакції ЗУ від 23.11.1995р.), розмір підвищення до пенсії інвалідам війни, для позивача, як інваліда війни II групи за період із 22.07.2005р. по 31.12.2005р. не міг бути нижчим 350 процентів мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2010р. позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відомостей щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, у відповідності до ч.З ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та, у разі її нарахування та виплати у розмірі меншому, ніж передбачено законом, -провести перерахунок та виплатити недоплачену суму (а.с.12). Листом від 17.06.2010р. позивачу надано такі відомості з посиланням на нормативні акти, якими встановлено розмір підвищення дро пенсії інвалідам війни та на підставі яких її було виплачено (а.с.13-14).

Проте, як вірно встановлено місцевим судом, позивач мав право на отримання в період із 22.07.2005р. по 31.12.2005р. підвищення до пенсії як інваліду війни другої групи в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, із розрахунку розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повному обсязі та вірно встановив обставини справи, проаналізував надані сторонами докази.

Проте, колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно визначено, що позивачем пропущено строк позовної давності та не надано доказів щодо поважності причини пропуску даного строку, а саме наявності таких обставин, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду та повязаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 1 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: