Справа № 804/5013/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 804/5013/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5013/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» про стягнення заборгованості по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма Дніпро» (далі по тексту - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на користь Управління, заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умови згідно п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колишнім працівникам, нарахованих в березні 2015 року на загальну суму 893,43 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ТОВ «Агрофірма Дніпро» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що позивач не вірно застосував норми законодавства при призначені пільгових пенсій деяким пенсіонерам, що призвело до порушення п.п. б - з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Апелянт вказував, що судом першої інстанції не враховано відсутність підтвердження чи дійсно понесено витрати, які позивач вимагає відшкодувати. Апелянт вказував, що позивачем не доведено того, що працівники ТОВ «Агрофірма Дніпро» працювали на посадах, віднесених до пільгових категорій.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на відповідача, як платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування покладено обов'язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії по пенсіонерах, які є колишніми працівниками товариства з різною часткою стажу відпрацьованого на підприємстві. Суд першої інстанції зазначив, що розмір сум на відшкодування фактичних витрат визначено позивачем з дотриманням вимог визначених пенсійним законодавством, посилання відповідача на відсутність доказів отримання пенсіонерами пільгової пенсії є безпідставною, з огляду на те, що фактична виплата пенсії підтверджується відповідними довідками про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Агрофірма Дніпро» є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зареєстроване в УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сума заборгованості ТОВ «Агрофірма Дніпро» перед УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за Списком № 2 за березень 2015 року становить 893,43 грн.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення, яким підтверджується обізнаність відповідача про розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суму витрат.

На підтвердження здійснення витрат на виплату та доставку пенсій колишнім працівникам відповідача, позивачем надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії видані ТОВ «Агрофірма Дніпро», довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії.

Абзацом 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 4, 5 пп. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 6.8. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів критично сприймає посилання відповідача на відсутність доказів, того, що позивачем здійснено фактичну виплату пільгових пенсій колишнім працівникам ТОВ «Агрофірма Дніпро», оскільки такі посилання є безпідставними та необґрунтовані належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що у відповідача існує обов'язок по відшкодуванню понесених пенсійним органом витрат по виплаті та доставці пільгових пенсій, призначених відповідно Списку №2, що зокрема передбачено діючими нормами пенсійного законодавства. Позивачем документально підтверджено здійснення таких витрат.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року по справі № 804/5013/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук