Справа № 337/1822/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/28635/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року у справі за позовом прокурора Хортицького району м. Запоріжжя в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, третя особа ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя. Просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 5 грудня 2012 року.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_2, за заявою матері неповнолітньої від 5 грудня 2012 року призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника - батька ОСОБА_6, лише з 5 грудня 2012 року.

Смерть ОСОБА_6 як невстановленої особи (трупа) зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 внесено лише 20 листопада 2011 року на підставі протоколу про впізнання від 6 червня 2012 року. Свідоцтво про смерть мати померлого (близька особа) отримала лише 5 грудня 2012 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника повинна бути призначена ОСОБА_4 з дня, що настає за днем смерті годувальника, оскільки з незалежних від заявниці причин свідоцтво про смерть батька неповнолітньої її мати як законний представник змогла отримати лише 5 грудня 2012 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Згідно ст.10 цього Закону до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника окрім інших документів подається свідоцтво органу реєстрації актів цивільного стану про смерть годувальника.

За таких обставин, коли смерть годувальника фактично настала ІНФОРМАЦІЯ_1, проте відомості про його особу до актового запису про смерть внесені лише 21 листопада 2012 року (на підставі протоколу про встановлення особи невпізнаного трупа), близька особа померлого отримала свідоцтво про смерть годувальника лише 5 грудня 2012 року, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника у вказаному випадку повинна бути призначена неповнолітній з дня, що настає за днем смерті годувальника, оскільки заявниця (мати неповнолітньої) не змогла звернутися за призначенням пенсії протягом 12 місяців з дня смерті годувальника з незалежних від неї причин.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк