Справа № 2-а-5518/10
Суддя: Чирва О. І.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(скорочене провадження)

Справа № 2-а-5518/2010/2306

17 грудня 2010 року м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Чирва О.І. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобовязання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дитині війни» , -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2010 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі про визнання дій протиправними та зобовязання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни

В своєму позові позивач вказує, що він являється особою на яку поширюється дія Закону України «Про соціальних захист дітей війни». Відповідно до ст. 6 вищезазначеного закону - має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідачем по справі вимоги даного закону ігноруються і підвищення до пенсії йому, як дитині війни нараховувалося та виплачувалося в меншому розмірі, ніж це передбачено діючим законодавством.

Від відповідача надійшло заперечення в якому він не визнав позов повністю, оскільки на законодавчому рівні не визначено: які органи повинні виплачувати підвищення пенсії дітям війни, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином, законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком». Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Так, відповідно до внесених змін, згідно ст.6 даного закону, дітям війни (крім тих, на які поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Починаючи з 01.01.2008 року всім пенсіонерам, які мають статус «дитина війни» виплачується надбавка в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із запереченнями представника відповідача, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачем не ставиться клопотання про поновлення строків звернення до суду. Оскільки позивач звернувся до суду 15.11.2010 року, то його позовні вимоги підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку, тобто з 15.05.2010 року.

Позивач по справі відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитини війни», що стверджується посвідченням, а тому має право на соціальний захист відповідно до ст.6 даного Закону, тобто має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Дана стаття діє в редакції закону від 19.12.2006 року, оскільки подальша редакція була визнана неконституційною (Рішення КСУ № 10-рп/2008 від 22.05.2008).

Протягом 2010 року дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася.

А тому, твердження представника відповідача про безпідставність вимог позивача про виплату зазначеного підвищення до пенсії по причині призупинення дії норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» через внесення до неї змін є безпідставними і нічим не вмотивовані.

Відповідно до ч.1,2 ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права, і рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обовязковими до виконання на території України. Враховуючи вищевикладене дії відповідача-Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі, яке відповідно до п.п. 6 п.2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства, безпосередньо має нараховувати і виплачувати пенсії та соціальні виплати, по ненарахуванню та невиплаті позивачеві щомісяця підвищення до пенсії, як «дитині війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком-є протиправними.

Таким чином, позовні вимоги позивача по справі щодо визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень, стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни» за 2010 рік підлягають задоволенню за період з 15.05.2010 року по 22.09.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи представника відповідача в своєму запереченні проти позову про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30% якої мають підвищуватися пенсії дітям війни, суд вважає безпідставними. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком. Статтею 19 вищезазначеного закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Оскільки, будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим законом, для розрахунку підвищення до пенсії позивачу як «дитині війни». Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Тому, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач повинен здійснити позивачу перерахунок пенсії, та провести виплату недоотриманого підвищення до пенсії як «дитині війни», виплати здійснювати, з розрахунку 30% від мінімальної пенсії за віком, який визначений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», щомісяця, з урахуванням раніше проведених за цей період виплат.

Відповідно до ст. 3 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Приймаючи до уваги те, що позивачу як «дитині війни» підвищення до пенсії нараховане в меншому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством, суд не може виконувати функції покладені на органи виконавчої влади та самостійно здійснити таке перерахування. За таких обставин у суду нема підстав для задоволення позову в стягненні підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі.

Суд також вважає, що позивачеві в частині позовних вимог щодо зобов»язання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30 % - необхідно відмовити, оскільки завданнями судочинства , відповідно до Конституції України, є захист порушених прав та свобод, тобто судовим рішенням не можуть регулюватися майбутні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з відповідного бюджету, оскільки відповідач згідно п.34 ст.4 Декрету „Про державне мито звільнений від сплати державного мита, тому судові витрати у відповідності до ст. 94 КАС України компенсуються за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 94, 99, 100, 183-2, 256 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Золотоніському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень, стягнення недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни» - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, як «дитині війни», в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 15.05.2010 року по 22.09.2010 року включно протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, який визначений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 15.05.2010 року по 22.09.2010 року включно, з урахуванням проведених за цей період виплат, виходячи з розміру прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, встановленого на 2010 рік.

В позовних вимогах про зобовязання нарахування і виплати допомоги як дитині війни у майбутньому відмовити.

Позовні вимоги в частині зобовязання нарахування і виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дитині війни» за 2009 рік та з 01.01.2010 по 14.05.2010 року залишити без розгляду.

Компенсувати з Державного бюджету України державне мито на користь ОСОБА_1 в сумі 03 грн. 40 коп.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду в Золотоніському районі Черкаської області виконати постанову в частині перерахування та виплати надбавки до пенсії як дитині війни негайно.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

СУДДЯ: Чирва О.І.