Справа № 756/17125/14-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва щодо не проведення оптимізації відповідно до заяви про перерахунок пенсії з 01 листопада 2014 року, якою виключити (оптимізувати) періоди з 01 липня 1992 року по 30 квітня 1993 року, червень 1993 року, листопад 1993 року, квітень 1994 року, 01 листопада 1995 року 31 грудня 1995 року, лютий 1996 року, 01 травня 1996 року по 30 червня 1996 року, 01 вересня 1996 року по 30 квітня 1997 року, 02 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року. 01 лютого 2001 року по 31 березня 2001 року, травень 2001 року, 01 грудня 2002 року по 30 квітня 2003 року, 01 березня 2005 року по 31 травня 2005 року, вересень 2005 року, листопад 2005 року, березень 2006 року, травень 2006 року, 01 лютого 2008 року по 31 травня 2008 року, листопад 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2010 року, а також зобов'язати перерахувати пенсію, взявши у розрахунок заробітну плату із середнім заробітком для обчислення 5087 грн. 70 коп., виключивши вищевказані періоди, та виплачувати пенсію з 01 листопада 2014 року із урахуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення оптимізації не менше ніж 3.51647.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року адміністративний позов було задоволено в частині вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва та зобов'язання нарахувати та виплачувати пенсію з 01 листопада 2014 року, виключивши (оптимізувавши) вищезазначені періоди.

Управління Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва, не погоджуючись із прийнятою постановою подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що судом першої інстанції було невірно застосовано ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Особи, які беруть участь у справі, з клопотаннями про розгляд справи за їх участю - не зверталися. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, ухвалою суду від 04 вересня 2015 року справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обставини, на які посилається відповідач, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва задовольнити, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва та отримує пенсію відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив виключити періоди з 01 липня 1992 року по 30 квітня 1993 року, червень 1993 року, листопад 1993 року, квітень 1994 року, 01 листопада 1995 року 31 грудня 1995 року, лютий 1996 року, 01 травня 1996 року по 30 червня 1996 року, 01 вересня 1996 року по 30 квітня 1997 року, 02 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року. 01 лютого 2001 року по 31 березня 2001 року, травень 2001 року, 01 грудня 2002 року по 30 квітня 2003 року, 01 березня 2005 року по 31 травня 2005 року, вересень 2005 року, листопад 2005 року, березень 2006 року, травень 2006 року, 01 лютого 2008 року по 31 травня 2008 року, листопад 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2010 року із розрахунку періодів, за які враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

Листом від 10 листопада 2014 року № 16201/06/К-138/2 позивачу було повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії з урахуванням зміни періодів оптимізації.

Не погоджуючись із вказаними діями Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виключення періодів за своїм виборів, за які не враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Положення абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» діють у зазначеній редакції з 01 липня 2013 року.

Вказана норма права передбачає, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, а також додаткові періоди, види яких визначені у другому реченні абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також абз. 3 ч. 1 ст. 40 вказаного Закону передбачає, що до вищезазначених 60 календарних місяців страхового стажу можуть входити два види періодів:

- будь-які періоди незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону;

- будь-який період страхового стажу підряд.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Таким чином, позивач має право самостійно визначити період страхового стажу, що виключається із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Таким періодом може бути виключно один проміжок часу, а не кілька окремих проміжків часу.

Також позивач має право самостійно визначити будь-які періоди, протягом яких він отримував допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації (які самі по собі не належать до страхового стажу, однак, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», включаються до нього), які незалежно від перерв виключаються із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

У заяві про перерахунок пенсії від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_2 просив виключити із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоди з 01 липня 1992 року по 30 квітня 1993 року, червень 1993 року, листопад 1993 року, квітень 1994 року, 01 листопада 1995 року 31 грудня 1995 року, лютий 1996 року, 01 травня 1996 року по 30 червня 1996 року, 01 вересня 1996 року по 30 квітня 1997 року, 02 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року, 01 лютого 2001 року по 31 березня 2001 року, травень 2001 року, 01 грудня 2002 року по 30 квітня 2003 року, 01 березня 2005 року по 31 травня 2005 року, вересень 2005 року, листопад 2005 року, березень 2006 року, травень 2006 року, 01 лютого 2008 року по 31 травня 2008 року, листопад 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 березня 2010 року. У такій заяві відсутні посилання на те, що у зазначені періоди позивач отримував допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) чи матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації.

Натомість, із приєднаних до матеріалів справи копій трудової книжки та облікової картки «Індивідуальні відомості про застраховану особу» вбачається, що протягом зазначеного періоду ОСОБА_2 був працевлаштований.

Відповідно, позивач мав право обрати лише один період підряд, за який не враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Вимога про виключення кожного із періодів, зазначених у адміністративному позові, є незаконною та необґрунтованою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову не відповідає абз. 3 ч. 1 ст. 40 та абз. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 03 серпня 2015 року, та є підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Оболонському районі м. Києва задовольнити, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С