Справа № 2а-6725/10/0570
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2010-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голуб В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року справа №2а-6725/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Старосуда М.І.

суддів: Василенко Л.А., Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання Ковальчук Г.Л.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 21 травня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-6725/10/0570

за позовом ОСОБА_3

до заступника начальника Головного управління начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_4

про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:

22 березня 2010 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до заступника начальника Головного управління начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_4 про визнання дій заступника начальника Головного управління начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_4 незаконними, які виразились у неналежній організації перевірки за заявою на телефон довіри, неналежному контролю за рухом перевірки, що призвело до надання неповної, необґрунтованої відповіді, підписаної відповідачем, не поновлення порушених прав громадянина, не викриття грубих порушень закону з боку працівників міліції.

13 квітня 2010 року позивач уточнила позовні вимоги, в яких просила визнати дії заступника начальника Головного управління начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_4 незаконними, які виразились у неналежній організації перевірки за заявою на телефон довіри від 14.12.2009 року, що призвело до надання неповної, необґрунтованої відповіді від 14.01.2010 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року по справі № 2а-6725/10/0570 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що постанова суду першої інстанції винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

14.12.2009 року о 23 годині 30 хвилин позивач ОСОБА_3 звернулась на телефон довіри ГУМВС України в Донецькій області з заявою на неправомірні дії працівників Добропільського міського відділу, які за словами ОСОБА_3, 12.12.2009 року без дозволу медичних працівників забрали у міський відділ міліції її сина, який постраждав у результаті побиття, забрали його паспорт, помістили його до камери, протримали до 14-00 годин 13.12.2009 року, не годували (арк. справи 17).

24.12.2009 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_3 вдруге звернулась на телефон довіри ГУМВС України в Донецькій області з заявою на дії працівників Добропільського МВ, які незаконно забрали паспорт її сина, вимагали у нього хабар, а також побили її сина ОСОБА_5

За вказаними зверненнями проведення службової перевірки доручено заступнику начальника Головного управління - начальнику управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області полковнику міліції ОСОБА_4, який її виконання поклав на свого заступника - начальника ІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області полковника міліції ОСОБА_6 У свою чергу ОСОБА_6 безпосереднім виконавцем проведення службового розслідування за скаргою ОСОБА_3 призначив старшого інспектора з ОД ІОС УКЗ ГУМВС в Донецькій області майора міліції ОСОБА_7

За результатами проведеного службового розслідування 14.01.2010 року складено висновок, на підставі якого позивачу 14.01.2010 року за № 10/136 відповідачем надана відповідь, яка оскаржується позивачем.

З відповіді відповідача від 14.01.2010 року за № 10/136 вбачається, що у поясненнях позивача з одного боку та у поясненнях працівників міліції ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з іншого боку, виникли суттєві протиріччя. Підтвердити чи спростувати факт вчинення працівниками міліції неправомірних дій відносно ОСОБА_5 ( застосування до нього заходів фізичного та психологічного впливу, вимагання хабара і їх нетактовну поведінку) без проведення слідчих дій не представилося можливим. У звязку з чим копію висновку службового розслідування і матеріали перевірки направлено до Добропільської міжрайонної прокуратури для прийняття рішення згідно з чинним законодавством України.

З відповіді відповідача від 11.02.2010 року № 10/п-16 на повторну скаргу позивача за результатами додаткового службового розслідування вбачається, що підтвердити чи спростувати факт вчинення працівниками міліції неправомірних дій відносно ОСОБА_5 без проведення слідчих дій не представилося можливим. У звязку з чим копію висновку службового розслідування і всі матеріали перевірки направлено до прокуратури Донецької області для прийняття рішення згідно з чинним законодавством України. Остаточне рішення про відповідальність працівників Добропільського МВ ГУМВС в Донецькій області буде прийнято за результатами перевірки прокуратурою Донецької області.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 (далі Закон України № 393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 4 Закону України № 393/96-ВР, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до відповідача з заявами на дії (бездіяльність) працівників міліції, які не належать до сфери управлінської діяльності, оскільки вони виникли, згідно заяв позивача, у звязку із скоєнням працівниками міліції злочинів відносно її сина - ОСОБА_5

Статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції.

А з заяв ОСОБА_3 на телефон довіри вбачається, що до її сина працівники міліції застосовували заходи фізичного та психологічного впливу, вимагали у нього гроші і, крім того, працівники міліції нетактовно поводили себе під час відвідування її за місцем проживання, тобто такі дії працівників міліції, згідно заяв позивача, містять ознаки складу злочину, тому вказані заяви слід розглядати в порядку кримінально-процесуального законодавства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд скарг позивача здійснено відповідачем в межах наданої йому компетенції і, відповідно до статті 12 Закону України № 393/96-ВР, відповідач обґрунтовано направив висновки службового розслідування і всі матеріали перевірки до Добропільської міжрайонної прокуратури і до прокуратури Донецької області для прийняття рішення згідно з чинним законодавством України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначеними перевірками права позивача не порушені, при проведені перевірок відповідач діяв в межах наданих йому повноважень і за заявами позивача прийняв передбачене законом рішення та надав позивачу повну та обґрунтовану відповідь від 14.01.2010 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції повинна бути залишена без змін з наведених в даній ухвалі підстав.

Керуючись ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року по справі № 2а-6725/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року по справі № 2а-6725/10/0570 залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді