Справа № К/9991/65426/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2015 р. м. Київ К/9991/65426/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Мар'їнського районного відділу Голо-вного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначив, що проходив службу у Курахівському міському відділенні міліції Мар'їнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та у лютому 2011 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а у березні 2011 року звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Посилаючись на неправомірність наказу про звільнення та уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати незаконними та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 09 березня 2011 року № 79 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ, рішення начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 01 березня 2011 року за поданням про звільнення, пункт 1 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 07 лютого 2011 року № 227 про накладення дисциплінарного стягнення, наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 16 лютого 2011 року № 303, поновити на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Курахівського міського відділення міліції Мар'їнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову: визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 07 лютого 2011 року № 227, пункт 1 наказу начальника Головного управління МВС України в Донецькій області від 16 лютого 2011 року № 303, наказ т.в.о. начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 09 березня 2011 року № 79 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ; поновлено на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Курахівського міського відділення міліції Мар'їнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 10 березня 2011 року; зобов'язано Мар'їнський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10 березня 2011 року. У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема з грудня 2009 року на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Курахівського міського відділення міліції Мар'їнського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Постановою в.о. Мар'їнського міжрайонного прокурора від 28 січня 2011 року порушено кримінальну справу за частиною третьою статті 364 (зловживання владою або службовим становищем, вчинені працівником правоохоронного органу) та частиною другою статті 189 (вимагання, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або з пошкодженням чи знищенням майна, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому) Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Висновком службового розслідування за фактом порушення кримінальної справи, затвердженим 01 лютого 2011 року, встановлено, що 08 жовтня 2010 року співробітники міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у м. Курахове на вулиці Чапаєва зупинили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та під приводом перевірки на причетність до скоєння крадіжок мобільних телефонів доставили в приміщення міського відділу міліції, де в службовому кабінеті почали бити ОСОБА_7 руками і ногами, вимагаючи зізнатися у зберіганні наркотичних речовин. Також за місцем проживання ОСОБА_7 було проведено обшук без залучення понятих та без відповідної постанови суду, а пізніше у бабусі ОСОБА_7 вимагали грошові кошти за не притягнення її онука до кримінальної відповідальності, та отримавши 2 500 грн. його відпустили. 09 жовтня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов'язано прийняти процесуальне рішення за матеріалами повідомлення про надання медичної допомоги ОСОБА_7, проте дослідчу перевірку проведено не повно - не витребувано медичну довідку про спричинені тілесні ушкодження, не опитано потерпілого, не з'ясовано обставин отримання ним тілесних ушкоджень, не витребувано довідку з обласного довідкового бюро про його місце проживання, а 18 жовтня винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 07 лютого 2011 року № 227 за грубі порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 2 статті 10 Закону України «Про міліцію», пунктів 4.1, 4.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 400-2004, що виразилось у дискредитації звання працівника міліції, що несумісне з перебуванням в органах внутрішніх справ України, посяганні на права і власність громадян, порушенні норм професійної та службової етики позивача зобов'язано притягнути до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення з органів внутрішніх справ України, однак, враховуючи, що він знаходиться на лікарняному, питання про його покарання вирішити по виходу на службу.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 16 лютого 2011 року № 303 у зв'язку з виходом на службу після тимчасової непрацездатності позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Наказом т.в.о начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 09 березня 2011 року №79 о/с ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) з 10 березня 2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, а порушення позивачем дисципліни підтверджено висновком службового розслідування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновки відповідача про вчинення позивачем дій, не сумісних з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ були передчасними та не доведені відповідачем, а також не врахована попередня поведінка позивача.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а відповідно до статті 2 Статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики.

Підставою для притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності стало порушення кримінальної справи за вчинення злочину проти особистих прав і свобод людини, а також у сфері службової діяльності, що стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості і низького рівня морально-ділових якостей, що підтверджується висновком службового розслідування та постановою про порушення кримінальної справи.

Частково задовольняючи позові вимоги апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваними накази не визначено якими саме діями чи бездіяльністю позивач дискредитує звання працівника міліції та які обов'язки осіб рядового і начальницького складу ним порушено, а також з того, що постановою старшого слідчого Мар'їнської міжрайонної прокуратури від 23 червня 2011 року кримінальне переслідування відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 припинено у зв'язку з недоведеністю їх вини у вчиненні злочинів.

Проте з такими висновками не можна погодитися, оскільки закриття кримінального провадження відносно позивача за вчинення злочинів, передбачених частиною третьою статті 364 та частиною другою статті 189 Кримінального кодексу України, не позбавляє права притягнути його до дисциплінарної відповідальності у разі виявлення в його діях складу дисциплінарного проступку. Несумлінне виконання посадових обов'язків позивачем доведено матеріалами проведеної службової перевірки, а саме прийняття участі у проведенні дослідчої перевірки за фактом спричинення тілесних ушкоджень без відповідного наказу керівництва, неповне проведення перевірки незважаючи на її неправомірність, не вжиття всіх необхідних заходів та не витребування необхідних доказів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про неправомірність позовних вимог та відсутність підстав для поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ.

Відповідно до положень статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасовано помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року скасувати, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/