Справа № 804/17367/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2015 рокусправа № 804/17367/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно -експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до начальника Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська (далі - КЕВ м. Дніпропетровська), в якому з урахуванням уточнень просить визнати протиправною бездіяльність начальника КЕВ м. Дніпропетровська як керівника органу приватизації, щодо неприйняття рішення за його заявою від 13.10.2014 року №2522 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1 на території відкритого військового містечка, яку він займає спільно з членами родини на підставі ордеру №172 від 27.08.1997 року, зобов'язати начальника КЕВ м. Дніпропетровська прийняти рішення по суті його заяви щодо приватизації квартири, яка використовується ним на членами його родини на умовах найму, згідно чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність та зобов'язано КЕВ м. Дніпропетровська розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та вжити заходів щодо приватизації квартири, яку він займає спільно з членами родини на підставі ордеру №172 від 27.08.1997 року, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, КЕВ м. Дніпропетровська подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно ст.41 КАС України, не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживають в АДРЕСА_1, загальною площею 27,25 кв.м, вселення в яку відбулося на підставі ордеру №172 від 27.08.1997 року, виданого КЕЧ Гвардійського району.

13.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до КЕВ м. Дніпропетровська з проханням оформити передачу йому в приватну власність квартири, в чому йому відмовлено листом №3088 від 17.10.2014 року з підстав невизначеності статусу військового містечка №4.

Відповідно до ст. 41 , п. 7 ч. 1 ст. 92 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; правовий режим власності визначається виключно законами.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду», який прийнято 19.06.1992 року за № 2482-XXII (далі - Закон №2482-XXII).

Статтею 8 Закону №2482-XXII визначено об'єкти, які не підлягають приватизації, способи приватизації, а також процедуру проведення приватизації, цим же законом передбачено, що за наслідками вирішення питань про передачу у власність квартир уповноваженні органи приймають відповідні рішення.

Оскільки КЕВ м. Дніпропетровська не виконав приписи закону №2482-XXII, є вірними висновки суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання КЕВ м. Дніпропетровська розглянути заяву ОСОБА_1 про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка використовується ним та членами його сім`ї на умовах найму, в порядку визначеному Законом №2482-XXII.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання КЕВ м. Дніпропетровська вжити заходів передбачених Законом №2482-XXII щодо приватизації квартири, яку займає позивач на підставі ордеру, суд апеляційної інстанції виходить з того, що вказані заходи мають бути вжиті КЕВ м. Дніпропетровська у разі встановлення за наслідками розгляду заяви позивача правових підстав для передачі у власність квартири.

Доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко