Справа № 2а-27070/09/1270
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року справа №2а-27070/09/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Колеснік Г.А.

судді - доповідача: Ляшенко Д.В.

судді учасника колегії: ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Дровниковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничо-обслуговуючий кооператив «Слобожанський» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року по справі № 2а-27070/10/1270 за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області до Сільськогосподарського виробничо-обслуговуючого кооперативу «Слобожанський» «про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 року Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничо-обслуговуючого кооперативу «Слобожанський», в якому просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з вересня 2008 року по жовтень 2009 року у розмірі 97414,17 грн., з яких 67880,62 грн. - недоїмка, 14451,50 грн. - фінансові санкції, 15082,05 грн. - пеня., з урахуванням зменшення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в порушення норм чинного законодавства відповідач свій обов'язок по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з вересня 2008 року по жовтень 2009 року у розмірі 114748,13 грн., з яких 79159,95 грн. - недоїмка, 18303,83 грн. - фінансові санкції, 17284,35 грн. - пеня, не виконав, у звязку з чим йому було надіслано вимоги про сплату недоїмки зі страхових внесків, фінансових санкцій (штрафів та пені) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимог про сплату недоїмки відповідач суму недоїмки не сплатив, вимоги про сплату недоїмки з управлінням Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області не узгодив та у судовому порядку їх не оскаржив.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідач вважаючи, що це судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачу відмовити в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі за викликом до суду не прибули, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанціями встановлено наступне.

Позивач Сільськогосподарський виробничо-обслуговуючий кооператив «Слобожанський» відповідно до статей 14, 15 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області, що підтверджується заявою керівника про реєстрацію платником страхових внесків.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сільськогосподарський виробничо-обслуговуючий кооператив «Слобожанський» повинен нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно із ч. 12 ст. 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. У разі наявності в платника страхових внесків одночасно із зобовязаннями із сплати страхових внесків зобовязань із сплати податків, інших обовязкових платежів, передбачених законом, або зобовязань перед іншими кредиторами зобовязання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобовязаннями, крім зобовязань щодо виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для сільськогосподарського виробничо-обслуговуючого кооперативу «Слобожанський» є календарний місяць.

У відповідності до статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобовязаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

ь 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

ь 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

ь 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обовязковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з вересня 2008 року по вересень 2009 року включно подавав до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області розрахунки суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, в яких визначав свої зобовязання із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Нарахована сума внесків відповідачем в установлені законом терміни повністю не сплачена, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з вересня 2008 року по вересень 2009 року станом на дату судового розгляду справи у розмірі 67880,62 грн., що підтверджується карткою особового рахунку відповідача та розрахунком суми боргу.

Відповідно до вимог частини 3 статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивачем відповідачу були надіслані вимоги про сплату боргу.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки відповідач суму недоїмки не сплатив, вимоги про сплату недоїмки з управлінням Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області не узгодив та у судовому порядку їх не оскаржив.

Разом з тим, на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, рішеннями управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 28 серпня 2008 року № 169, від 20 березня 2009 року № 50, від 13 травня 2009 року № 121, від 18 серпня 2009 року № 166, до відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу та нараховано пеню.

Зазначені рішення відповідачем отримані, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку відповідачем не оскаржувались.

В порушення частини 13 статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пені та штрафів протягом десяти робочих днів з дня одержання вищезазначених рішень відповідач повністю не сплатив, станом на дату судового розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 18303,83 грн. за фінансовими санкціями, 17284,35 грн. за пенею, що підтверджується карткою особового рахунку відповідача та розрахунком суми боргу.

Враховуючи той факт, що відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку прострочену заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з вересня 2008 року по жовтень 2009 року у розмірі 114748,13 грн., з яких 79159,95 грн. недоїмка, 18303,83 грн. фінансові санкції, 17284,35 грн. пеня, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

Доводи заперечень відповідача на апеляційну скаргу відхиляються судом за необґрунтованістю з таких підстав.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивачем у адміністративній справі також є субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

За положеннями пункту 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України субєкти владних повноважень можуть бути позивачами у справі у випадках, встановлених законом.

З аналізу зазначених вище процесуальних норм випливає, що до адміністративної юрисдикції також відносяться спори, позивачем у яких є субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява.

Крім того, пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.3 розділу II Положення про управління Пенсійного фонду управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності нарахування та сплати страхових внесків, призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій; та мають право, серед іншого, застосовувати фінансові санкції, адміністративні стягнення, передбачені законом, та стягувати з платників страхових внесків їх несплачені суми.

З наведеного випливає, що управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень.

За змістом статті 106 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» саме територіальним органам Пенсійного фонду надано право приймати рішення про стягнення простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

Спір, що виник між сторонами, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його розгляд повинен здійснюватися за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи і структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення і сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно зі статтею 18 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

При визначені суми заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з вересня 2008 року по жовтень 2009 року, що заявлена до стягнення в цій справі, позивачем враховані часткова сплата заборгованості та постанови Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року у справі № 2а-7725/09/1270 та від 16 червня 2009 року у справі № 2а-20380/09/1270 про стягнення з сільськогосподарського виробничо-обслуговуючого кооперативу «Слобожанський» заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, про що свідчить розрахунок суми боргу до позовної заяви.

Крім того, не приймаються до уваги платіжні доручення № 284 від 29 вересня 2008 року, № 285 від 29 вересня 2008 року, № 286 від 29 вересня 2008 року, № 287 від 29 вересня 2008 року, № 271 від 30 червня 2009 року, № 272 від 30 червня 2009 року, № 274 від 30 червня 2009 року, № 275 від 30 червня 2009 року, № 276 від 30 червня 2009 року, оскільки з них вбачається, що за ними відбулося перерахування недоїмки згідно виконавчих проваджень № 186(4) від 20 лютого 2008 року, № 233(4) від 27 березня 2008 року, № 260(4) від 30 червня 2009 року з примусового погашення вимог про сплату боргу від 05 лютого 2008 року № Ю-935, від 05 березня 2008 року № Ю-946, від 05 травня 2008 року № Ю-972, від 04 квітня 2008 року № Ю-960.

Приймаючи викладене до уваги апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195-196, ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничо-обслуговуючий кооператив «Слобожанський» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2010 року по справі № 2а-27070/09/1270 за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області до Сільськогосподарського виробничо-обслуговуючого кооперативу «Слобожанський» «про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені, підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 липня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 26 липня 2010 року.

Колегія суддів: