Справа № 817/2516/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м.Київ К/800/64492/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Єрьомін А.В.,

секретар судового засідання - Загородня М.О.,

за участю представника позивача - Сагат Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому касаційну скаргу Рівненської митниці ДФС на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 26 серпня 2014 року №204000003/2014/000028/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність та неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості. Вказував про надання усіх необхідних документів на підтвердження заявленої ним митної вартості.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності дій відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості у зв'язку з поданням позивачем неповних відомостей про митну вартість товару та ненаданням витребуваних митницею документів.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна»; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року скасовано; прийнято нову про задоволення позову; визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів України від 26 серпня 2014 року №204000003/2014/000028/2.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано поданням позивачем усіх необхідних та належних документів, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів, та недоведеністю відповідачем правомірності застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Рівненська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року залишити в силі.

Рівненська митниця ДФС у касаційній скарзі зазначає про правомірність коригування заявленої позивачем митної вартості у зв'язку з виявленими розбіжностями у поданих до митного оформлення документах та ненаданням декларантом витребуваних додаткових документів.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» у судовому засіданні проти задоволення касаційної скарги заперечує, просить відмовити у її задоволенні, рішення апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 15 січня 2013 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» (покупець) та компанією «ONGKORN SPECIAL FOODS CO., LTD» (Тайланд) (продавець) укладено контракт №VPKOSF-01/13, предметом якого є купівля-продаж грибної, плодово-ягідної та овочевої консервації, вказаної в інвойсах, в яких визначені найменування, кількість, ціна та умови поставок товару.

Відповідно до п.2 контракту №VPKOSF-01/13 ціни на товари визначаються у доларах США із урахуванням умов CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно інтерпретації Міжнародних правил Інкотермс 2010. Загальна сума контракту становить 500000 доларів США. Ціни на товар включають в себе: оплату за товар; оплату по підготовці товару до відвантаження (перевірка якості, кількості, упаковки, маркування); оплату навантаження товару щодо його перевезення в середині країни-експортера; оплату доставки товару до основних засобів транспортування; оплату зберігання товару в пунктах перевалки вантажів; вартість перевантаження товару на основний транспорт; оплату за фрахт та страхування вантажу до порту Іллічівськ/Одеса; вартість вивантаження товару в пункті призначення.

01 липня 2014 року продавцем видано коносамент №MSCUBP93381, за яким отримувачем є ТОВ «ВПК-Україна», на судно завантажено товар (консервовані ананаси) в кількості 2016 ящиків. При цьому, у графі порт відвантаження зазначено ЛАЕМ ЧАБАНГ, Таїланд, порт перевалки - Сингапур.

Відповідно до вимог контракту продавцем оформлено рахунок-проформу (proforma invoice) від 26 травня 2014 року, в якому зазначено ціну товару: на умовах FOB поставка 1008 ящиків консервованих кусочками ананасів коштує 12630,24 доларів США, інших 1008 ящиків консервованих кільцями ананасів коштує 13537,44 доларів США, всього 26267,68 доларів США. З врахуванням фрахту вартістю 2410 доларів США та страховки - 49,52 доларів США ціна товару, поставленого на умовах CIF Одесса Україна складатиме 28627,20 доларів США.

Згідно накладної (інвойсу) від 24 червня 2014 ціна товару, поставленого на умовах CIF - до порту Одесса складає 28627,20 доларів США.

Крім того, продавцем оформлено і надано сертифікат походження товару №L2014-0114171 від 10 липня 2014 року, сертифікат якості від 24 червня 2014 року та експортну декларацію №329 від 01 липня 2014 року.

Попередньо, 24 червня 2014 року продавцем було виставлено рахунок-фактуру (інвойс) на загальну суму 28627,20 доларів США.

Позивачем за заявою від 18 липня 2014 року придбано іноземну валюту - 28627,20 доларів США для попередньої оплати товару. У заяві зазначено реквізити контракту від 15 січня 2013 року №VPKOSF-01/13 та інвойс OSF.FTG.0623/14 від 24 червня 2014 року. Платіжним дорученням в іноземній валюті від 18 липня 2014 року №15 ТОВ «ВПК-Україна» сплатило продавцю - «ONGKORN SPECIAL FOODS CO., LTD» (Тайланд) 28627,20 доларів США.

25 серпня 2014 року ТОВ «ВПК-Україна» імпортовано на митну територію України товар: ананаси консервовані у легкому сиропі (вміст цукру 15,9%), кільцями та різані, у жестяних банках по 3050 г нетто кожна, по 6 банок у ящику, загальна вага нетто товару - 36892,820 кг торгової марки «Чемпіон», країна походження Тайланд, за ціною 28627,20 доларів США або 0,775956 доларів США/кг., для здійснення митного оформлення якого до відділу митного оформлення №1 митного поста «Рівне-Центральний» Рівненської митниці Міндоходів подано в електронному вигляді митну декларацію №204050001/2014/012989, у якій митна вартість визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів.

Для підтвердження митної вартості товару позивачем надано: зовнішньоекономічний контракт від 15 січня 2013 року №VPKOSF-01/13; інвойс № OSF.FTG.0623/14 від 24 червня 2014 року; коносамент (Bill of Lading) № MSCUBP93381 від 01 липня 2014 року; сертифікат якості №б/н від 24 червня 2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 01 липня 2014 року № А329; сертифікат походження від 10 липня 2014 року №IA2014-0114171; залізничну накладну для внутрішнього сполучення від 18 серпня 2014 року № 41393430; заяву про купівлю іноземної валюти від 18 липня 2014 року №26; платіжне доручення в іноземній валюті від 18 липня 2014 року №15; проформу - інвойс від 26 травня 2014 року № 2014/002-0478.

З посиланням на те, що під час здійснення митного контролю митним органом виявлено, що надані документи містять розбіжності та неповні відомості, митницею електронним повідомленням запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації продавця стосовно підтвердження числових значень всіх складових ціни товару на умовах поставки CIF Одеса, включаючи витрати, пов'язані із перевантаженням товару у порту Сінгапур; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а саме цінову експертизу ДП «Укрпромзовнішекспертиза» та/або цінову експертизу ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків».

ТОВ «ВПК-Україна» листом від 26 серпня 2014 року за №345 відмовлено у наданні митному органу додаткових документів з посиланням на надання всіх документів, що підтверджують ціну товару відповідно до вимог контракту, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару не надавалися, оскільки поставка товару проводилася під торговою маркою «Чемпіон», власником якої є Товариство. Щодо проведення експертизи, то Товариство зазначило про витрати часу, простій транспорту та контейнерів в ЗМК, що призведе до фінансових втрат, і це, в свою чергу, потягне за собою збільшення собівартості товару, що відобразиться на конкурентоспроможності підприємства.

26 серпня 2014 року, за результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, проведенням процедури консультацій, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204000003/2014/000028/2, відповідно до якого вартість за одиницю встановлено 0,97 доларів США, а митна вартість товару - 35786,02 доларів США.

У рішенні зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом у зв'язку з 1) наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутністю у них належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари; 2) відмовою в наданні додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України. Митний орган володіє інформацією щодо рівнів митних вартостей подібних товарів (МД від 02 червня 2014 року №500040001/2014/009149, 18 липня 2014 року №500040001/2014/012226, від 22 липня 2014 року №100270002/2014/303199) заявлених декларантом за основним методом та визначених органами доходів і зборів, та інформацією щодо статистичних даних про обсяги та вартість експорту в Україну ананасів консервованих, розміщених на офіційному сайті митного Департаменту Королівства Тайланд (www.customs.go.th), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. За результатами проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 Митного кодексу України процедури консультацій з декларантом та за відсутності у органу доходів і зборів та декларанта інформації щодо рівнів митної вартості товарів, ідентичних до оцінюваного товару митну вартість скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно положень ст.60 Митного кодексу України, що базується на положеннях статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. При розрахунку митної вартості товару за основу взято вартість операції з подібними товарами з найбільш подібними до оцінюваного характеристиками: рівень митної вартості визначений з розрахунку 0,97 USD/кг (18 липня 2014 року №500040001/2014/012226) та із врахуванням обсягу партії (36892,8 кг) числове значення митної вартості становитиме 35786,02 USD.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливала на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару митним органом визначено відсутність документального підтвердження в документах, поданих до митного оформлення декларантом, включення до ціни товару вартості перевезення товарів.

Так, з коносаменту від 01 липня 2014 року №MSCUBP93381 вбачається, що в порту Сінгапур здійснено перевантаження товару з морського судна MSC GAIANA V.HP426R на морське судно MSC RAVENA V.FT426R.

У п.п.2.4 п.2 зовнішньоекономічного контракту від 15 січня 2013 року №VPKOSF-01/13 передбачено включення до ціни товару на умовах поставки CIF Іллічівськ/Одеса, в тому числі вартості перевантаження товару на основний транспорт, з одного морського судна на інше. Це ж передбачено і п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України.

Відповідно до пп.14.1.12 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України базова ставка фрахту це сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування.

Як вбачається з рахунку-проформи від 26 травня 2014 року №2014/002-0478, подана до митного оформлення, ціна фрахту зазначена в розмірі 2410 доларів США.

Відповідно до правил Інкотермс 2010 термін «Cost Insurance and Freight» (CIF) «Вартість, страхування, фрахт» означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а також повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. Ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. При цьому, хоча фрахт оплачується продавцем, по суті, він оплачується покупцем, оскільки витрати на фрахт, зазвичай, включаються продавцем в загальну ціну товару.

Таким чином, витрати на фрахт, а також будь-які інші витрати пов'язані із транспортуванням, навантаженням, перевантаженням тощо включені в ціну товару, придбаного позивачем за зовнішньоекономічним контрактом.

Отже, висновки митного органу про не включення до ціни товару витрат з перевантаження є безпідставними. Обставини щодо відсутності відомостей про інші витрати, передбачених п.п.2.4 п.2 контракту від 15 січня 2013 року №VPKOSF-01/13, митним органом не підтверджені.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано відзначено, що у комерційному інвойсі від 24 червня 2014 року вартість імпортованого товару визначено із врахуванням умов поставки FOB згідно з міжнародними правилами інтерпретації «Інкотермс» в розмірі 28627,20 дол. США, а не за умовами поставки CIF; при цьому, у рахунку-проформи від 26 травня 2014 року №2014/002-0478 зазначено вартість товару на умовах поставки FOB (основне перевезення не оплачено) у розмірі 26167,68 доларів США, із виокремленням вартості фрахту (2410 доларів США) та страховки (49,52 доларів США) та визначенням вартості поставки на умовах CIF в розмірі 28627,20 доларів США.

За вказаними обставинами суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження митної вартості ввезеного товару, заявленої позивачем за основним методом, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування рішення Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості є вірним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді