Справа № 2а-30/10/1226
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2010-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маркова Т.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року справа №2а-30/10/1226

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Старосуда М.І.

суддів: Василенко Л.А., Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання Чуріковій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Свердловського міського суду Луганської області

від 31 березня 2010 року

по справі № 2а-30/10/1226

за позовом ОСОБА_2

до старшого інспектора дізнання відділу Державної автомобільної інспекції ОСОБА_3

про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною, -

ВСТАНОВИЛА:

01 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до старшого інспектора дізнання відділу Державної автомобільної інспекції ОСОБА_3 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною.

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 31 березня 2010 року у справі № 2а-30/10/1226 в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ним вперше 22 червня 2009 року було подано позовну заяву, але вона залишена без розгляду, оскільки був пропущений строк усунення недоліків позовної заяви. Також вказує, що відповідач в судовому засіданні визнав позов, зазначивши, що з місця фіксації проїзду транспортних засобів перехрестя вул. Свердлова Андрєєва у м. Свердловську йому вбачалося, що транспортний засіб позивача заїхав за стойку світлофору, чим порушив п.16.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.2 статті 122 КУпАП.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АД № 145271 від 15.06.2009 року, ОСОБА_2 15.06.2009 року о 15 год. 20 хв. керуючи скутером на перехресті вул. Свердлова та Андрєєва зупинився поза стойкою світлофору, чим порушив правила проїзду перехрестя, передбачене п. 16.3 ПДР України. Вказане порушення зафіксоване пристроєм Панасонік № 03867. На підставі зазначеного протоколу 15.06.2009 року інспектором дізнання ОСОБА_4 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУПАП та накладено штраф в розмірі 510 гр.

Згідно п. 16. 3 ПДР України - в разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по пересічній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачить його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм проїжджої частини, не скоюючи перешкод для руху пішоходів.

Частина 2 ст. 122 КУПАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, за що передбачена відповідальність в розмірі від 25 до 30 неоподаткованих аналогом мінімумів доходів громадян.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення протягом десяти днів з дня винесення постанови є особливістю, встановленою Кодексом України про адміністративні правопорушення, яку необхідно враховувати судам при застосування строків звернення до суду з позовами про оскарження постанов про адміністративне правопорушення, будь-яких інших строків та умов оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення цим кодексом не передбачено.

Отже, спеціальним законом, тобто Кодексом про адміністративні правопорушення встановлений інший строк для звернення до адміністративного суду для оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а особливістю, встановленою Кодексом України про адміністративні правопорушення, яку необхідно враховувати судам при застосування строків звернення до суду з позовами про оскарження постанов про адміністративне правопорушення є те, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи копію постанови позивач отримав 15 червня 2009 року, про що свідчить його власний підпис про отримання копії постанови ( арк. справи 7), проте до суду звернувся із позовом 01 жовтня 2009 року (арк. справи 3).

Відповідач в суді першої інстанції наполягав на відмові в позові у звязку з пропуском строку звернення до суду та суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову з цих підстав.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача в апеляційній скарзі щодо пропуску строку для звернення до суду, оскільки вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, тому не можуть бути підставою для поновлення такого строку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову у звязку з пропуском 10-денного строку звернення до суду з позовом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 31 березня 2010 року у справі № 2а-30/10/1226 залишити без задоволення.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 31 березня 2010 року у справі № 2а-30/10/1226 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді