Справа № 22а-12702/11
Суддя: Чічіль В. А.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2011 року м. Полтава

2011 року травня місяця 30 дня м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.

Суддів: Мартєва С.Ю., Антонова В.М.

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управл Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області на постанову Карлівського район суду Полтавської області від 02 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управі Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області про визнання відмови протипра нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитини війни, -

Колегія судців, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 02 березня 2010 року позовні ви ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської обла задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської обла протиправною та зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на З мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове держ пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає його скасувати, оскі вважає, що воно винесено з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону Укр "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та неврегульованості на законодавчому рівні пор; проведення вказаних виплат. Прохав прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія су, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгулу апеляційної скарги на рішення і першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення су без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволе а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини сп] а ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач є дитиною вій] розумінні ст.1 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" та відповідно до ст.6 вказаного Закону має п] на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача прав: отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону Украї Про соціальний захист дітей війни". При цьому, такі висновки суду грунтувались на рішеннях Конституційного С України від 09.07.2007року №6-рп/2007 та від 22.05.2008року № 10-рп/2008, якими визнано неконституційн положення п.12 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.п.41 розділу 2 Заі України "Про державний бюджет на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Тобто, після прийняття вищевказаних рішень Конституційним Судом України знову почали діяти положе ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни ( в редакції Закону від 18 листопада 2004 року ), тоЄ цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Окрім того, оскільки до часу прийняття рішення положення ст. 6 Закону України Про соціальний за: дітей війни мають законну силу та не були змінені чи призупинені, тому протягом 2007-2008 років позивач право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", (у редакції, чинній на час виникне спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціаі допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що ззнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх гконституційність.

Оскільки вище вказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися неконституційними оложення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно, з ня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що ідповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти ідповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і здійснити позивачу належні іарахування ( за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення зазначеної статті таких іарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за іравилами, встановленими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого юрмативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правомірним вважає солегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року визнано неконституційними толоження п. п. 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а саме редакція ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008 рік, отже з цього дня вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

За таких обставин, безпідставними вважає колегія суддів, посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу повинен виплачуватись, не відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198,200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі - відхилити.

Постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 02 березня 2010 року - залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: