Справа № 263/9358/15-а
Суддя: Скрипниченко Т. І.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/9358/15-а
Провадження № 2-а/263/263/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді - Скрипниченко Т.І.

при секретарі Момот А.М.

у відкритому судовому засіданні розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу ДАІ Маріупольського МУ України в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2015 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №185028 від 03.02.2015 у справі про адміністративне правопорушення закриття справи про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зокрема через те, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, а протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з порушенням норм чинного законодавства України. Зазначив, що відповідач в постанові виклав обставини не в повному обсязі, чим суттєво змінив фактичні обставини. Протокол не містить будь-яких доказів, показів свідків та відсутні додатки. Позивач посилається на те, що не порушував правил дорожнього руху п.8.4 «б» (не виконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено»), оскільки Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» - забороняється проїзд без зупинки перед розмітки 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Відповідачем не було вжито всіх заходів, для зясування питання про наявність чи відсутність вини позивача у скоєнні правопорушення.

В судовому засіданні позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причин неявки представника суду не повідомив.

За таких обставин, оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень, був належно повідомленим про розгляд справи, однак явку своїх представників не забезпечив, суд вважає, що слід розглянути адміністративну справу у його відсутності.

Судом встановлено, що Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №185028 від 03.08.2015 року інспектором ДПС ДАІ УДАІ капітаном міліції ОСОБА_2, притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 03.08.2015 року о 18.35 год., у м. Маріуполь по проспекту Театральному вул. Республіки, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушено п. 8.4. ПДР.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести (шляхом збирання та перевірки доказів передбачених ст.251 КпАП України) протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, п.2.2 Додатку №1 до Правил дорожнього руху України, що полягає у порушенні водієм транспортного засобу вимог, щодо проїзду без зупинки .

Як встановлено в судом, при вирішенні питання про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАп України, інспектор ДАІ ОСОБА_3 виходив із фактичних даних встановлених виключно протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії АВ2 №878926 від 03.08.2015 року, яким встановлено, що 03.08.2015 року о 18.35 год., у м. Маріуполь по проспекту Театральному вул. Республіки, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушено п. 8.4. ПДР.

В той же час, як вбачається із наданих при складанні протоколу пояснень позивача, позивач заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, зазначив, що повністю виконав вимоги ПДР зупинився, а потім продовжив рух.

Однак, як вбачається із змісту постанови, зазначеним запереченням позивача інспектором ДАІ не було взято до уваги та їм не надано відповідної правової оцінки. Такі не були спростовані і на час розгляду справи у суді.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки позивач, як на момент притягнення до адміністративної відповідальності, так і в ході судового розгляду заперечував наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а посадова особа відповідача в порушення вимог чинного законодавства, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не взяла до уваги такі заперечення, та не спростувала їх належними та допустимими доказами на час розгляду справи у суді, а відтак суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена без всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, такою що винесена без встановлення факту доведеності вини позивача у скоєному адміністративному правопорушенні, у зв'язку із чим підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Крім цього відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У оскаржуванній постанові в супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Також відповідно до санкції ч.1 ст. 122 КУпАП України штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Задовольняючи адміністративний позов в цій частині, одночасно суд вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу ДАІ Маріупольського МУ України в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП задовольнити .

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2015 року серії ПС1 №185028 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова оскарження не підлягає.

Суддя Т.І.Скрипниченко