Справа № 2-а-95/11/2211
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-95/11/2211 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

17 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю., суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

18.01.2011 року позивач звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області про перерахунок та виплату її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік відповідно до статтей 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2010 року.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.03.2011 року позов задоволено.

Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії за показниками 2007 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області на підставі заяви ОСОБА_2, додаткових документів про стаж роботи та даних персоніфікованого обліку здійснити перерахунок пенсії останнього відповідно до вимог частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із заробітної плати, з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік, з 01.01.2010 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Згідно зі статтями 183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Позивачка знаходиться на обліку в управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області та отримує пенсію за віком. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати.

03.12.2010 року позивачка звернулася із письмовою заявою до відповідача про перерахунок їй пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, на підставі положень статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік, а саме 1197,91 грн.

Позивач, не погодившись з таким перерахунком, оскаржила його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з обов'язку відповідача при перерахунку пенсії включати до складової заробітної плати позивача показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовної заяви, предметом даного спору є визнання протиправними дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями), який передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом 10 "б" пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6, і визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" свідчить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини 1 статті 40 цього Закону при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не для перерахунку пенсії.

Таким чином, у частині 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Отже, аналізуючи частину 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", слід зробити висновок, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення, однак містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії враховується та величина середньої заробітної плати (доходу), яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Частина 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Колегія суддів зазначає, що правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями.

Як вбачається з матеріалів справи, призначення позивачці пенсії за віком вже відбулося.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не про її призначення, в зв'язку з чим відповідач обґрунтовано не врахував при перерахунку пенсії показник (Зс), що наведений у формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсій.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність у відповідача обов'язку здійснити перерахунок пенсії позивачу з застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік.

Така правова позиція відповідає практиці Верховного суду України, зокрема, у постановах від 21.03.2012 року №21-2а12, від 12.03.2013 року № 21-50а13.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з статтею 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області про перерахунок пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Відповідно до частини 10 статті 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.