Справа № 22-а-6/2011
Суддя: Половінкіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Чернівецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Міцнея В.Ф., Височанської Н.К.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними та виплату державної соціальної допомоги особі, яка має правовий статус дитини війни, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2010 року,

встановила:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у червні 2010 року звернулися до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними та виплату державної соціальної допомоги особі, яка має правовий статус дитини війни.

Посилалися на те, що отримують пенсію за віком та відносяться до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідачем відмовлено у здійсненні перерахування та виплаті державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року.

Справа №22ц-6 2011 рік Головуючий у 1 інстанції Сивак В.І.

Категорія: 57 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Просили визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області виплатити йому державну соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області здійснити нарахування та виплату за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року.

Сокирянський районний суд Чернівецької області 25 червня 2010 року постановив ухвалу про об»єднання позовів в одне провадження.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області щодо нарахування підвищення до пенсії, передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі, встановленому ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування», за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року протиправною та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області здійснити нарахування підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі, встановленому ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування», за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року та виплату, а в решті відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області в апеляційній скарзі просить рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2010 року в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання здійснити нарахування державної соціальної допомоги та виплату скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції виходив з того, що управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена, але таких нарахувань не проводило, чим допустило протиправну бездіяльність.

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є пенсіонерами за віком та відносяться до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який визначав би цей розмір або встановлював інший немає, тому застосуванню підлягає саме ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Згідно абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01 березня 2002

року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Зазначеним Положенням на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №8-2 від 30 квітня 2002 року, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат підвищення до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 року, визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пп.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік».

Таким чином, відповідач з 1 січня 2009 року повинен нараховувати позивачу надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України, дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Про Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" встановлюється не розмір мінімальної пенсії, з якого обчислюється доплата особам, які мають статус "дитини війни", а конкретний розмір такої доплати, що суперечить змісту ст.6 "Про соціальний захист дітей війни", якою встановлюється розмір такої доплати у в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2010 року в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не має.

Керуючись 197, 198, 20, 205 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис /ОСОБА_4Ю./

Судді підписи /ОСОБА_5, ОСОБА_6К./

З оригіналом згідно: