Справа № 2033/2-а-899/11
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-899/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

29.03.2011 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючий суддя Бобко Т.В.

Секретар судового засідання Кузьменко М.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора ДПС БДПС з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області ОСОБА_3 від 29.12.2010 року серії АХ1 № 070090 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Справа №2-а-899/11

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2011 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючий суддя Бобко Т.В.

Секретар судового засідання Кузьменко М.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 29.12.2010 року серії АХ1 № 070090.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 29.12.2010 року він керував автомобілем ОСОБА_4 по пр. Гагаріна в м. Харкові, позивача було зупинено інспектором ДАІ, який знаходився на розподільчій смузі та зупиняв транспортні засоби, що рухалися у зустрічному напрямку. Інспектором було повідомлено, що позивач рухався зі швидкістю 87 км/год, при цьому відповідач посилався на дані приладу вимірювання швидкості. Після цього відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення та постанову, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у сумі 255,00 гривень. Позивач не згоден із зазначеною постановою, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні докази належності виміряної швидкості саме автомобілю, яким він керував, справа про адміністративне правопорушення не була розглянута всебічно та обєктивно, під час розгляду справи позивачу не були розяснені його права, позивач не міг скористатися правом на правову допомогу. Крім того, прилад Беркут, яким вимірювалась швидкість руху не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, показники цього приладу не є доказами по справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пояснив про обставини, викладені вище, а також зазначив, що він рухався зі швидкістю 60 км/год, в салоні автомобіля знаходився ОСОБА_5, який не був допитаний в якості свідка при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання судової повістки, поважність причин неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АХ1 № 190159 від 19.12.2010 року, ОСОБА_1 29.12.2010 року о 10 годині 43 хвилини керував автомобілем марки ОСОБА_4, реєстраційний номер 90757ХК, рухався по пр. Гагаріна в м. Харкові зі швидкістю 87 км/год, чим перевищив швидкість руху на 27 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

На підставі зазначеного протоколу відповідачем було винесено постанову серії АХ1 № 070090 від 29.12.2010 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у сумі 255 гривень.

В протоколі та постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що швидкість руху автомобіля вимірювалась приладом Беркут№ 0704063.

Суд вважає зазначену постанову необґрунтованою, виходячи з наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, встановленого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення необхідно зясувати місце вчинення, швидкісний режим, що встановлено на зазначеній ділянці дороги, факт перевищення швидкості. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В протоколі та постанові про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6 єдиним доказом перевищення позивачем швидкості зазначалися показання дистанційного вимірювача швидкості Беркут№ 0704063, який не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, може працювати в режимі контролю швидкості як ближчої цілі так і цілі, що рухається з найбільшою швидкістю.

Прилад Беркут0704063, про який вказується у протоколі та постанові по справі про адміністративні правопорушення, не є приладом який працює в автоматичному режимі та не відноситься до технічних засобів, зазначених в ст. 258 КУпАП.

Протокол та постанова про адміністративне правопорушення не містить доводів та посилань на інші докази по справі, не має даних про те, у якому режимі працював прилад Беркут№ 0704063, а також, що зафіксована ним швидкість руху належить саме автомобілю марки ОСОБА_4, реєстраційний номер 90757ХК, який рухався під керуванням позивача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 10 Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність, результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристика похибок або невизначеності вимірювань. Методики виконання вимірювань, що використовують у сфері поширення державного метрологічного нагляду, повинні бути атестовані.

В протоколі та постанові про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо похибок або невизначеності у вимірюванні швидкості приладом Беркут№ 0601068, відсутні дані про своєчасне проходження перевірки та державної метрологічної атестації.

При таких обставинах, суд не вважає дані вимірювання швидкості приладом Беркут№ 0704063 належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також ані в протокол про адміністративне правопорушення ані в оскаржуваній постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фіксацію за допомогою дистанційного вимірювача Беркут№ 0704063. Між тим, це повинно бути зафіксовано, оскільки у відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, що затверджена Наказом МВС 13.11.2006 року №1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР України необхідно мати відомості про цих співробітників. Відповідно до п.п.12.2, 12.3 зазначеної Інструкції, визначено виключний перелік способів та тактичних прийомів нагляду за дорожнім рухом. При цьому нагляд за рухом автомобіля без спеціального пофарбування та спеціальних сигналів допускається виключно у випадках руху у потоку транспорту. А використання приватних транспортних засобів не допускається взагалі. Між тим, з оскаржуваної постанови, не можна зрозуміти, яким чином велося вимірювання швидкості, що говорить про порушення нормативних актів МВС при фіксації порушень та перешкоджає застосуванню її результатів для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративна відповідальність за скоєння правопорушення має місце у разі перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, більш як на двадцять кілометрів на годину.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, оглянутих у судовому засіданні, у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не допитувались свідки, не досліджувалися інші докази, у тому числі й ті, що свідчать про наявність обставин, помякшуючих або обтяжуючих відповідальність притягуваного.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він 29.12.2010 року знаходився у салоні автомобіля ОСОБА_4, реєстраційний номер 90757ХК, під керуванням ОСОБА_1, при цьому свідок знаходився на передньому пасажирському місці, коли ОСОБА_5 побачив працівника ДАІ на проїзній частині, він подивився на спідометр автомобіля, в якому знаходився та побачив, що автомобіль рухався зі швидкістю 60 км/год.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що постанова серії АХ1 № 070090 від 29.12.2010 року не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано жодного доказу, що спростовують доводи позивача та свідка ОСОБА_5 про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, враховуючи, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху України не доведений, суд не вбачає у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що постанова серії АХ № 232095 від 27.07.2010 року, складена відповідачем не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 160-162, 167 КАС України, ст. ч. 2 ст. 122, 251, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року за змінами та доповненнями, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора ДПС БДПС з обслуговування м. Харкова та ОСОБА_2 України в Харківській області ОСОБА_3 від 29.12.2010 року серії АХ1 № 070090 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП визнати незаконною та скасувати.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя