Справа № 2-а-431/10
Суддя: Соколова К. А.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-431/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2010 року року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АХ № 058174 від 11 лютого 2009 року, -

встановив:

17.08.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування постанови про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АХ № 058174 від 11 лютого 2009 року, посилаючись на те, що 11.02.2009 року інспектором Дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби міста Харкова було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП. Згідно якої 11.02.2009 року о 08.55 годин на вул. Героїв Праці, 2 в м. Харків позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1 перевищив встановлену швидкість руху на 41 км/год, в населеному пункті рухався зі швидкістю 101 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР . За зазначене правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 340 грн. Позивач не згоден з даною постановою інспектора дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби міста Харкова та просить суд її скасувати посилаючись на те, що дійсно позивачу на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1, однак посвідчення водія він не має, керувати автомобілем не вміє та ним не користується. Право керування зазначеним автомобілем він надав іншим особам, а саме: ОСОБА_2 та

ОСОБА_3. А також позивач просив суд поновити строк на звернення до адміністративного суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не повідомив суд про поважність причини своєї неявки, заперечення проти позову не подав.

За даних обставин суд не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних доказів.

Суд, врахувавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху підтверджується наданими суду доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником автомобіля НОМЕР_1, право керування яким має також ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується технічним паспортом на авто.

Як вбачається з постанови серії АХ № 058174 від 11 лютого 2009 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КУпАП за те, що він, рухаючись на власному автомобілі в м. Харків вул. Героїв Праці, перевищив швидкість руху на 41 км/год. Зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобом фото- та відео фіксації, «Визир» №0711123.

Згідно з ч. 6 ст. 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з норм зазначеної статті, у випадках, коли протокол не складається, постанова про адміністративне правопорушення не повинна містити вказівок, що саме власником транспортного засобу, воно було скоєно адміністративне правопорушення, що було не дотримано при винесені оскаржуваної постанови.

Частиною 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Крім того, ст. 14-1 КУпАП однозначно визначає що, така фіксація та «заочне» винесення постанови відносно власника транспортного засобу можлива, якщо порушення зафіксовано приладом, працюючому в автоматичному режимі.

Відповідно до наказом МВС України № 1111-13.11.2006 «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України» та розділу 2 вищевказаної інструкції «Основні технічні характеристики», чітко визначено, що прилад «Візир» працює виключно у режимах вимірювання швидкості як Стаціонарний або Патрульний, але ніяк не автоматичний.

Суд дійшов висновку, що із доданого фото не вбачається, яким чином зафіксовано порушення, чи працював технічний засіб «Візир» в автоматичному режимі, місце встановлення цього технічного засобу, локалізація місця руху зафіксованого на ньому автомобіля на ньому не відображено, тобто неможливо ідентифікувати місце скоєного правопорушення, а саме, наявність на ділянці дороги, яка зафіксована на фотографії дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості 60км/год.». За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону.

Крім того, фотознімок містить зображення іншого транспортного засобу, що є не припустимим, оскільки прилад «Візир» за своїми технічними можливостями може фіксувати швидкість іншого автомобілю, який рухається поруч. Отже, відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що швидкість вказана на зображенні доданому до постанови належить автомобілю ОСОБА_1

За таких обставин відповідно до ст. ст. 251, 258 КУпАП, надане фото не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 в м. Харків на ділянці дороги, на якій встановлення обмеження швидкості руху транспортних засобів.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб»єктом владних повноважень суду не надано, то притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини

Згідно з ч. 6 ст. 258 КУпАП копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Як вбачається з поштового конверту, де міститься печатка пошти про відправку поштової кореспонденції, постанова по справі про адміністративне правопорушення була направлена ОСОБА_1 11.02.2009 року, отримана ним 09.04.2009 року, а 17.04.2009 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Харків з позовом вважаючи, що справа повинна розглядатися за місцем скоєння правопорушення. Ухвалою Київського районного суду м. Харків від 21.04.2009 року заява йому повернута в з»язку з територіальною непідсудністю справи на підставі п. 6 ч. З ст. 108 КАС України (а.с. 6). На вказану ухвалу суду він подав апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду. На порушення вимог ст. 167 КАС України судове рішення за результатами розгляду апеляційної скарги йому надіслане не було. Він двічі 15.12.2009 року та 08.04.2010 року звертався до Харківського апеляційного адміністративного суду з письмовими заявами про надіслання йому копії судового рішення, але вона так і небуло йому надіслане (а.с. 11).

З урахуванням норм ч. 2 ст. 11 КАС України, у звязку з необхідністю повного захисту прав та інтересів позивача, на підставі ст. 289 КУпАП суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

При цьому суд також враховує, що відповідач порушив встановлений ст. 258 КУпАП триденний строк для направлення копії постанови та матеріалів фото- кінозйомки порушнику (постанова винесена 11.02.2009 року, а направлена позивачу

09.04.2009року), що явилося додатковою перешкодою позивачу своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді даної справи суд перевірив законність і обґрунтованість винесеної постанови і дійшов висновку, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, судом встановлено відсутність події адміністративного правопорушення, що тягне за собою закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 14-1, 122, 222, 255, 247, 285, 287-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9-12, 18, 71, 94, 158-170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду.

Постанову серії АХ № 058174 від 11 лютого 2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя