Справа № 2-а-3280/11
Суддя: Кухаренко О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3280/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2011 р. Катеринопільський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючого Кухаренка О. В. , одноособово розглянувши в скороченому провадженні відповідно до ст.1832 КАС України адміністративну справу за позовом, який подала ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському р-ні про перерахунок та виплата пенсії дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Катеринопільському районі не проведення нарахування та виплати з травня 2008 року і по даний час державної соціальної допомоги дітям війни у вигляді підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", стягнути з управління Пенсійного Фонду України в Катеринопільському районі на користь ОСОБА_2, недоотриману внаслідок невиконання управлінням ПФУ у Катеринопільському районі вимог Конституції України, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з травня 2008 року і поданий час суму підвищення до пенсії дітям війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміром встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, № 1058-IV у відповідності до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та виплатити в подальшому.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона належить до соціальної категорії Дитина війнита відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Позивач також вказує, що відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рікта Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік, в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області правом надання заперечення проти позову не скористався. Будучи належним чином повідомленим про відкриття скороченого провадження у справі, письмових заперечень проти позову у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України десятиденний строк не подав, тому суд розглядає справу в порядку скороченого провадження за наявними письмовими матеріалами.

Ухвалою суду від 04.08.2011 року позовні вимоги за період часу, що знаходиться за межами встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду відповідно до ст. 100 КАС України залишено без розгляду

З матеріалів справи та наявних в ній письмових доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач народився 14.10.1930 року та згідно паспорту серії НС № 300251 виданого Катеринопільським РВ УМВС в Черкаській області 05.06.1997 року є громадянином України, отже підпадає під дію Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та має статус дитина війни, що підтверджується відміткою у належному позивачу пенсійному посвідченні № 100596.

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме: підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Із матеріалів справи встановлено, що УПФУ в Катеринопільському районі Черкаської області, не здійснює позивачу зазначених виплат, посилаючись на відсутність у нього коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 19.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 22.05.2008 року, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2007 за №10-рп/2008 року, у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч. 2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України, УПФУ в Катеринопільському районі Черкаської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішень щодо неконституційності Закону України „ Про Державний бюджет України на 2007, 2008 роки , ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року та 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не виплати або відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивач, має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів , як на підставу невиконання своїх зобовязань , які встановлені ст. 46 Конституції

України та зазначеною нормою Закону.

Суд вважає, що доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни не заслуговують на увагу.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „ Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни покладено на УПФУ в Катеринопільському районі Черкаської області, за місцем проживання позивача.

Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, в подальшому призначати здійснювати перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове пенсійне страхування та проведення відповідних виплат, оскільки данні дії є одним з обов'язків відповідача, які закріплено законодавчо, а тому зобов'язувати вчиняти відповідача дії, які є його обов'язком у майбутньому, не маючи при цьому доказів їх невиконання після розгляду справи судом, не має підстав.

Визначаючи період за який відповідачу належить здійснити перерахунок та виплату позивачу вищевказаних пенсійних виплат суд враховує наступне.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікприкінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнено п. 4 такого змісту: Установити, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної правової норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік.

Водночас необхідно звернути увагу, що на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не було встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян.

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, застосуванню підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

06.07.2011 року на виконання п. 7 Закону України від 14 червня 2011 року Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікКабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, якою встановлено конкретний розмір доплат, передбачених ст. ст. 39, 51 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи те, що на час винесення постанови суду положення Закону Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, та постанови КМ України від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетуне скасовані та не визнані неконституційними, суд приходить до висновку про необхідність встановлення кінцевої дати проведення перерахунку позивачу підвищення, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 19.01.2006 року, а саме, 22.07.2011 року, оскільки вказана постанова КМ України набула чинності з 23.07.2011 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у проведенні позивачу перерахунку підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниє протиправною, тому позивач має право на отримання вищевказаного підвищення у визначеному ст. 6 вказаного Закону розмірі та з урахуванням встановленого ст.99 КАС України строку за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Вирішуючи відповідно до вимог ст. 94 КАС України питання про розподіл судових витрат суд на підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМУ Про державне митозвільняє позивача як особу, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи від сплати судового збору та не стягує його з відповідача, оскільки він відповідно п. 34 ст. 4 Декрету КМУ Про державне мито, який діяв на час подання позову, також є звільненим від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 159-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Катеринопільському районі, донарахування сум підвищення до пенсій дітям війни та стягнення недоотриманої суми - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року включно .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України „ Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 01.02.2011 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Звільнити сторони від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 та п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митовід 21.01.1993 року № 7-93.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення грошових коштів за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Катеринопільський районний суд Черкаської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_3