Справа № 22-а-512/11
Суддя: Половінкіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Чернівецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Міцнея В.Ф., Ружило О.А.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області про стягнення державної соціальної допомоги особі, яка має статус дитини війни, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 2 жовтня 2009 року,

встановила:

ОСОБА_1 у лютому 2009 року звернувся до суду з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області про стягнення державної соціальної допомоги особі, яка має статус дитини війни.

Посилався на те, що отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідачем відмовлено у здійсненні перерахування та виплати державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по

Справа №22а-512/2011 рік Головуючий у 1 інстанції Олексюк Т.І.

Категорія: 57 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

31 грудня 2008 року.

Просив визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Кыцманському районі Чернівецької області виплатити йому державну соціальну допомогу, передбачену ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кыцманському районі Чернівецької області здійснити їй нарахування та виплату за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 2 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області щодо нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 5 серпня 2010 року протиправною. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та здійснити виплату.

Управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області в апеляційній скарзі просить постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 2 жовтня 2009 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, не здійснило у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідні нарахування позивачам за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена, чим допустило протиправну бездіяльність.

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, N2195-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який визначав би цей розмір або встановлював інший немає.

Згідно абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01 березня 2002

року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Зазначеним Положенням на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №8-2 від 30 квітня 2002 року, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії покладено на органи Пенсійного фонду України.

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.12 ст.71 та ст.111 Закону №489-У.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 року п.41 ІІ Розділу Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення.

Згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року, N530 дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 09 липня 2003 року, N 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року, N 966-XIV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Таким чином, відповідач з 22 травня по 31 грудня 2008 року повинен нараховувати ОСОБА_1 надбавку до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до положень ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Помилковими є доводи відповідача щодо неврегульованості механізму реалізації положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, при визначення розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" встановлюється не розмір мінімальної пенсії, з якого обчислюється доплата особам, які мають статус "дитини війни", а конкретний розмір такої доплати, що суперечить змісту ст.6 "Про соціальний захист дітей війни", якою встановлюється розмір такої доплати у в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат підвищення до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

За таких обставин постанова Кіцманського районного суду Чернівецької області від 2 жовтня 2009 року відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстав для її скасування не має.

Керуючись пунктом 1 розділу ХП «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області залишити без задоволення.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 2 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів в з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис /ОСОБА_2Ю./

Судді підписи /ОСОБА_3, ОСОБА_4А./

З оригіналом згідно: