Справа № 535/188/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 р.Справа № 535/188/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області на постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 26.06.2015р. по справі № 535/188/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк"

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Котелевського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Котелевському районі Полтавської області (далі - Управління ПФУ у Котелевському районі), в якому, з врахуванням доповнень (а.с.107-109), просив суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Котелевському районі Полтавської області щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Котелевському районі Полтавської області зарахувати йому період роботи з 15.08.1979 року по 29.09.1983 року в Котелевській міжгосподарській шляхово-будівельній організації №10 на посаді форсунника асфальтобетонного заводу та період роботи з 30.09.1983 року по 21.08.1990 року в Котелевській міжгосподарській пересувній механізованій шляховій колоні №10 на посаді варильника бітуму до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, згідно з п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 04.12.2014 року звернувся з письмовою заявою до Управління ПФУ у Котелевському районі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак йому було відмовлено у підтвердженні стажу роботи в період з 15.08.1979 року по 29.09.1983 року та з 30.09.1983 року по 21.08.1990 року. Вважає таку відмову незаконною, оскільки усі періоди його роботи на посаді форсунника асфальтобетонного заводу та на посаді варильника бітуму на підприємстві зазначено у трудовій книжці.

Під час судового розгляду судом першой інстанції позивач збільшив позовні вимоги та додатково просив зобов'язати відповідача призначити пенсію з дня подачі заяви до Управління ПФУ у Котелевському районі.

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 26.06.15 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 15.08.1979 року по 29.09.1983 року та з 30.09.1983 року по 21.08.1990 року до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, згідно ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04.12.2014 року.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що, відповідно до копії паспорта НОМЕР_1, виданого 15.02.1997 року Котелевським РВ УМВС України в Полтавській області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 55 років (а.с.5).

04.12.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до Управління ПФУ у Котелевському районі про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. б) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Управління ПФУ у Котелевському районі від 30.01.2015 року №7 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідної тривалості пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку (а.с. 17, 18), із зазначенням, що для розгляду Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області питання зарахування періоду роботи з 15.08.1979 року по 29.09.1983 року в Котелевській міжгосподарській шляхово-будівельній організації №10 на посаді форсунника асфальтобетонного заводу та періоду роботи з 30.09.1983 року по 21.08.1990 року в Котелевській міжгосподарській пересувній механізованій шляховій колоні №10 на посаді варильника бітуму до пільгового стажу немає підстав, оскільки у надісланих документах відсутні відомості про виробництво в якому був задіяний заявник, а саме про зайнятість на новому будівництві та сезон протягом якого заявник працював на даних посадах (а.с. 19, 20, 36).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки при зверненні з заявою про призначення пенсії позивач мав документально підтверджений трудовий стаж, який дає право на нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту б) ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 Закону N 1788-XII.

Згідно з ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом б) ст. 9 Закону СРСР від 14.07.1956 року «Про державні пенсії» передбачалось, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком робітники та службовці на інших роботах з важкими умовами праці - за списком виробництв, цехів, професій та посад, що затверджується Радою міністрів СРСР: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 15.08.1979 року по 29.09.1983 року працював в Котелевському міжколгоспному шляхово-будівельному управлінню №10 на посаді форсунника асфальтобетонного заводу, а з 30.09.1983 року по 21.08.1990 року в Котелевській міжгосподарській пересувній механізованій шляховій колоні №10 на посаді варильника бітуму. У 1979 році Котелевське міжколгоспне шляхово-будівельне управління №10 перейменовано у Котелевську міжгосподарську шляхово-будівельну організацію №10, а в 1982 році у Котелевську міжгосподарську пересувну механізовану шляхову колону №10. У 1987 році Котелевську міжгосподарську пересувну механізовану шляхову колону №10 реорганізовано в Котелевську пересувну шляхово-будівельну дільницю №10 (а.с. 10-12).

У пункті 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637 зазначено, що в тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 30.03.2015 року судом першої інстанції зазначено, що станом на 30.03.2015 року правонаступником ліквідованої Котелевської міжгосподарської пересувної механізованої шляхово-будівельної колони №10 є ТОВ «Агрофірма «Маяк» (а.с. 51).

Згідно з листом ТОВ «Агрофірма «Маяк» вих. 49-юр. від 23.04.2015 року, товариство не має можливості надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_1, оскільки під час реорганізації Котелевської міжгосподарської пересувної механізованої шляхово-будівельної колони №10 документи з особового складу (книги обліку розрахунків по оплаті праці та накази начальника) за 1966 - 2011 роки передано на зберігання до комунального підприємства «Трудовий архів Котелевського району» (а.с. 68).

На думку колегії суддів, вказані обставини не давали можливості позивачу надати уточнюючу довідку. А тому колегія суддів вважає, що неможливість з об'єктивних причин надання уточнюючої довідки до Управління ПФУ у Котелевському районі, не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (п. 18 вищенаведеного Порядку).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до листа Об'єднаного трудового архіву Котелевського району від 05.05.2015 року №143, ОСОБА_1, 1957 року народження, дійсно працював в Котелевському міжколгоспному шляхово-будівельному управлінні №10, з 22.12.1979 року - Котелевська міжгосподарська шляхово-будівельна організація №10, з 05.10.1982 року - Котелевська міжгосподарська пересувна механізована шляхова колона №10, а з 07.05.1987 року - Котелевська пересувна шляхово-будівельна дільниця №10 (смт Котельва Полтавської області). У таблиці про заробітну плату та посаду зазначається, що позивач працював на посаді форсунника асфальтобетонного заводу з серпня 1979 року по грудень 1984 року, з січня 1985 року по грудень 1986 року на посаді кочегара, а з січня 1987 року по серпень 1990 року на посаді варильника бітуму (а.с. 89). Однак, в архівному витягу Об'єднаного трудового архіву Котелевського району від 05.05.2015 року №144 зазначається, що в книгах наказів директора з особового складу по Котелевському міжколгоспному шляхово-будівельному управлінні №1, з 05.10.1982 року - Котелевська міжгосподарська пересувна механізована шляхова колона №10 (смт Котельва Полтавської області) з 1979 -1990 року, даних про переведення на роботу з неповним робочим днем та перебування у відпустках без збереження заробітної плати ОСОБА_1 не виявлено. Крім того, в даному архівному витязі згідно особової справи зазначено: «Надати щорічну відпустку варильнику бітуму ОСОБА_1 за період роботи з 15 серпня 1984 р. по 15 серпня 1985 р. на 18 робочих днів і додаткову відпустку за 11.05.; 5.10 і 10.11.85 р. на 3 дні і за стаж роботи на 2 дні. Всього на 23 робочий день з 4 грудня 1985 по 30 грудня 1985 включно (а.с. 90). Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що зазначення в довідці Об'єднаного трудового архіву Котелевського району від 05.05.2015 року №143, роботи ОСОБА_1 на посаді кочегара в 1985 року та 1986 року не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судом першої інстанції, загальний трудовий стаж роботи ОСОБА_1, на день подачі заяви про призначення пенсії, становить 26 років 4 місяці 12 днів, за вищезазначений період становить більше 25 років, що є достатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Стаж роботи на посаді форсунника асфальтобетонного заводу та на посаді варильника бітуму, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 07.12.1978 року становить 11 років 6 днів (а.с.10-12)

Професія (посада), яку обіймав позивач, входила до списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» (розділ ХХІХ).

Допитані під час судового розгляду у суді першої інстанції свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які протягом тривалого часу працювали разом з позивачем на асфальтобетонному заводі МПМШК-10 та отримують пільгову пенсію відповідно до Списку №2, підтвердили у суді першої інстанції, що позивач працював форсунником та варильником бітуму на асфальтобетонному заводі МПМШК-10, що знаходиться в с. Любка Котелевського району і де ніколи не було посади кочегара.

Пояснення свідків щодо стажу та місця їх роботи підтверджуються судовими рішеннями Котелевського районного суду Полтавської області від 01.04.2009 року та 23.11.2009 року (а.с.134-153).

Крім того, допитані в ході судового розгляду судом першої інстанції свідок ОСОБА_5 (який з 06.09.1972 року працював майстром асфальтобетонного заводу МДСУ №10 та 16.06.2010 року звільнений з посади головного інженера Котелевської МПМШК №10) та свідок ОСОБА_6 (який з 29.01.1987 року по 07.03.1996 року працював начальником МПМШК №10) пояснили, що позивач працював форсунником та варильником бітуму на асфальтобетонному заводі МПМШК-10, що знаходиться в с. Любка Котелевського району і де ніколи не було посади кочегара. МПМШК №10 було створено колгоспами Котелевського району Полтавської області для будівництва доріг до центральних садиб колгоспів, тракторних бригад, внутрірайонних доріг, вулиць, виробництва асфальтобетонної суміші, будівництва токів, для благоустрою району та ін. (а.с.119-122; 132-133).

З урахуванням наведених норм та досліджених даних трудових книжок, архівних довідок та показань свідків, підтверджується трудовий стаж позивача на посаді форсунника асфальтобетонного заводу та на посаді варильника бітуму, який надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Згідно з ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Враховуючи те, що у позивача право на пенсію за віком на пільгових умовах виникло раніше, однак останній з заявою про призначення пенсії звернувся 04 грудня 2014 року, то пенсію слід призначити з моменту звернення до Управління ПФУ у Котелевському районі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність належними та допустимими доказами того факту, що, відмовляючи в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, чим порушено права та законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та врахував вимоги ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу, чим визнав відмову відповідача щодо призначання ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, неправомірною.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 26.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 26.06.2015р. по справі № 535/188/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлено 21.09.15 р.