Справа № 2а-28844/09/1270
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2010-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Островська О.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року справа №2а-28844/09/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

27 липня 2010 року справа № 2а-28844/09/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бадахової Т.П.

суддів Василенко Л.А., Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 30 березня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-28844/09/1270

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.12.2008 року № /0 на суму 2297384,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

16.12.2009 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.12.2008 року № /0 на суму 2297384 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2010 року у справі № 2а-28844/09/1270 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано недійсним рішення від 05.12.2008 року за № /0 Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних санкцій у сумі 2297384 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняту нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме судом порушено вимоги положень ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», статей 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», п.п. 8, 11 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою КМУ від 9 червня 1997 року № 574, Постанови КМУ і НБУ від 26.12.1995 року № 1044.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 є суб'єктом господарювання, зареєстрованим у встановленому порядку і нею (Покупець) укладено контракт № АL 67-09/06 від 04.09.2006 року з фірмою AON-Експорт (м. Бохум, Германія) в особі генерального директора ОСОБА_4 (Продавець), предметом якого є пасажирський автобус марки Неоплан. Загальна сума контракту складає 295 000,00 євро, що включає всі витрати, пов'язані з повним виконанням умов контракту, а відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах ЕХW впродовж 15 банківських днів після отримання 100% передоплати (а.с.47-50).

Згідно умов даного контракту, ОСОБА_3 17.11.2006 року перераховано на адресу фірми AON-Експорт 230 000,00 євро (1487184,60 грн.) з рахунку № /978, відкритого у Луганському відділенні ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», для проведення підприємницької діяльності, що підтверджується меморіальним ордером № 001 від 17.11.2006 року (а.с.51).

Крім того, позивачем (Покупець) укладено контракт № АL 101-02/07 від 01.02.2007 року з фірмою AON - Експорт (м. Бохум, Німеччина) в особі генерального директора ОСОБА_4 (Продавець), предметом якого є пасажирський автобус Неоплан, загальна сума контракту складає 145 000,00 євро, відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах ЕХW впродовж 15 банківських днів після отримання 100% передоплати (а.с.54-56).

На виконання умов даного контракту позивачем 06.06.2007 року перераховано на адресу фірми AON-Експорт 113 000 євро (771119,35 грн.) з рахунку № /978, відкритого у Луганському відділенні ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», для проведення підприємницької діяльності, що підтверджується меморіальним ордером № 001 від 06.06.2007 року (а.с.57).

Посадовими особами Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську проведена позапланова виїзна перевірка суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за період з 28.04.2006 року по 30.11.2008 року з питань дотримання вимог валютного законодавства України та операцій, здійснених по зовнішньоекономічним контрактам № АL 67-09/06 від 04.09.2006 та № АL 101-02/7 від 01.02.2007 року

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні перевірки позивачем надані документи митного оформлення автобусів Неоплан - уніфікована митна декларація МД-1 (а.с.52), та митна декларація (а.с.53), які не прийняті відповідачем до уваги, оскільки вони оформлені на ОСОБА_3, як на громадянина - фізичну особу, а не суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

За результатами перевірки складено акт № 1515/17/НОМЕР_1 від 04.12.2008 року (а.с.22-33), в якому зазначено, що позивачем порушено ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями, в частині перевищення законодавчо встановлених термінів розрахунків без отримання індивідуальної ліцензії НБУ на 655 днів на суму 230000 євро (операції по контракту № АL67-09/06 від 04.09.2006 року) та на 454 днів на суму 113000 євро (операції по контракту № АL 101-02/7 від 01.02.2007 року).

На підставі зазначеного акту перевірки та відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», рішенням відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.12.2008 року №/0 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції (пеню) в сумі 2 297 384 грн. (а.с.41).

Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 та 2 Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості непоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Згідно ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами; момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185/94-ВР (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву термін, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Отже, згідно вказаних положень Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця, а відповідальність резидентів наступає за перевищення законодавчо встановлених термінів розрахунків без отримання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Відповідно до положень п. 2 ст. 1, ч. 1 ст. 40, ч. 2 ст. 43 Митного кодексу України, всі товари, які ввозяться на митну територію України, піддягають митному контролю як сукупності дій, пов'язаних з їх переміщенням через митний кордон, при цьому такий контроль розпочинається з моменту перетинання товарами митного кордону.

Пунктом 23 ст. 1 цього Кодексу визначено, що переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях - переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

Таким чином, аналіз зазначених вище положень законів дає підстави для висновку, що момент перетину товаром митного кордону України не ставиться у залежність від необхідності проходження всіх процедур митного оформлення даного товару, завершення яких дає право на подальше їх використання власником на власний розсуд. Визначальним є початковий момент перебування товару під митним контролем - момент фізичного перетину товаром митного кордону держави.

А як зазначалось раніше, позивач надала до перевірки документи митного оформлення автобусів марки Неоплан - уніфіковану митну квитанцію МД-1 № 394236 від 6 грудня 2006 року та митну квитанцію від 30 липня 2007 року, згідно яких позивач сплатила за митне оформлення автобусів 178663,60 грн. та 182971,69 грн. за вказаними контрактами (арк. справи 6, 7), але відповідачем не враховані ці документи в частині ввезення позивачем, як суб'єктом господарювання, імпортного товару, оскільки вони оформлені на ОСОБА_3, як на громадянина - фізичну особу, а не суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що оскільки позивачем митне оформлення товару за вказаними контрактами проведено без порушень строків, передбачених статтями 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», тому здійснення оплати за митне оформлення, як вважає відповідач не в повному обсязі та не від імені суб'єкта господарювання, а від імені фізичної особи, не може у даному випадку служити підставою для прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 та 2 Закону, оскільки для настання відповідальності за порушення вказаних вище вимог закону, необхідно встановлення саме факту перевищення законодавчо встановлених термінів поставки товарів або послуг без отримання індивідуальної ліцензії НБУ.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що товар у встановлені законом строки надійшов з-за кордону після його оплати, ніяких перевищень законодавчо встановлених термінів розрахунків без отримання індивідуальної ліцензії НБУ позивач не допустила, а тому відповідач у даному випадку безпідставно застосував до позивача штрафні санкції, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку що, судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини по справі та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2010 року у справі № 2а-28844/09/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 березня 2010 року у справі № 2а-28844/09/1270 залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий

Судді