Справа № 822/1051/15
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1051/15

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

17 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Старокостянтинівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року зазначені позивачі звернулися до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації про ввизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 30.06.2015 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що розпаювання земель колишнього КСП ім. "1 Травня" проводилось згідно із рішенням сесії Пашковецької сільської ради, яким у колективну власність було передано 1131,30 га. земель. Зазначена обставина визнається сторонами.

На підставі рішення був виданий державний акт на право колективної власності на землю НОМЕР_1 від 28.12.1995 року.

Під час проведення розпаювання земель з її площ було виключено 420 га. земель, що підпадали під визначення "деградовані" та підлягали консервації.

23.01.2015 року до голови Старокостянтинівської РДА із клопотанням вчинити дії по наданню жителям села Капустин дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель нерозподілених часток (паїв) колишнього КСП ім. "1 Травня" звернулась одна з пайовиків ОСОБА_9

Листом від 23.01.2015 року №М-3 заявника було повідомлено про те, що право на отримання земельної частки (паю) нею використане, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на земельну ділянку.

Позивачі вважаючи, що вказане повідомлення позивача є протиправним звернулися до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КАС України, та Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст. 1 КАС України, кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч. 1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, особа може звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав, лише у тому випадку коли її право порушено суб'єктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин при здійсненні ним здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому суд при розгляді справи перевіряє чи відповідали дії (бездіяльність) суб'єкта владних повноважень положенням ч.3 ст.2 КАС України.

Також, необхідною умовою для захисту порушеного права особи є сам факт наявності цього права у особи та його порушення, наявність самого права на захист та механізму цього захисту не є підставою для надання судом цього захисту.

Тобто, згідно закону у особи є право на захист та право на звернення до адміністративного суду, однак для надання судом захисту, у особи повинно бути саме право яке було порушено та яке можна захистити.

Згідно матеріалів справи, позивачі оскаржують дії Старокостянтинівської районної державної адміністрації, а саме повідомлення про те, що право на отримання земельної частки (паю) нею використане, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на земельну ділянку викладене в листі від 23.01.2015 року №М-3, вважаючи, що цим листом їм відмовлено у реалізації наданих їм прав.

Однак згідно з матеріалами справи, вказаний лист був відповіддю на звернення саме ОСОБА_10

Згідно з матеріалами справи позивачі до відповідача з будь-яким заявами або клопотаннями не звертались та не отримували від нього ніяких відповідей, які б могли порушувати їх права або інтереси.

Тобто, оскаржуване рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації не створює правових наслідків для позивачів та є лише реакцією на звернення із заявою ОСОБА_10 та стосується виключно інтересів ОСОБА_10, а тому не може порушити права та законні інтереси позивачів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації, не створює правові наслідки для позивачів, а отже не може порушити будь-яким чином їхні права або інтереси, а тому підстави для оцінки відповідача у даній ситуації відсутні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.