Справа № 0870/8030/12
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

0870/8030/12

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 року

справа № 0870/8030/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 р. по справі за позовом приватного підприємства «Нік» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заступником начальника відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, проведено документальну невиїзну перевірку приватного підприємства «Нік» з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства з податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ «Гермесойлгруп ЛТД» за період з 01.07.2011 р. по 30.09.2011 р.

За результатами перевірки складено акт №673/23-08/32040369 від 23.03.2011 р.

Дане повідомлення-рішення було оскаржене позивачем до Державної податкової служби в Запорізькій області. За результатами розгляду оскаржуване податкове повідомлення-рішення було залишене без змін, а скарга без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та його контрагентами укладено договори, за наслідками яких сформовано податкову звітність з податку на прибуток у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно пп. 138.2, 138.4 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, у разі, якщо платник податку здійснив певні витрати на придбання товарів (робіт, послуг) для їх подальшого використання у власній господарській діяльності і ці витрати підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, він має право віднести такі витрати до складу валових витрат.

Як вбачається з акту перевірки №673/23-08/32040369 від 23.03.2011 р., фактично, підставою для визначення грошового зобов’язання за основним платежем: податок на прибуток приватних підприємств стала відсутність, на думку податкового органу, належного підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Гермесойлгруп ЛТД».

Так, 01.09.2011 р. між ПП «Нік» (Замовник) та ТОВ «Гермесойлгруп ЛТД» (Виконавець) укладено договір про надання послуг, відповідно до якого Виконавець зобов’язується за завданням Замовника надати послуги з обслуговування, утримання території нежитлових приміщень (прибирання при домової території; побілка бордюрів та дерев; послуги по косметичному оновленню приміщення; прибирання приміщення), розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна,152. Вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного календарного місяця та фіксується в актах виконання робіт. Акт виконаних послуг підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавались послуги. Замовник зобов’язується перерахувати суму зазначену в акті наданих послуг протягом 30 днів з моменту підписання такого акту.

При виїзді працівників ВПМ ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя на юридичну адресу ПП «Нік» було встановлено відсутність останнього за вказаною адресою.

В ході опрацювання ТОВ «Гермесойлгруп ЛТД» встановлено відсутність земельних ділянок, нерухомого майна (приміщення), транспортних засобів, ненадходження до Пенсійного фонду звітів щодо нарахування заробітної плати працівникам підприємства.

ПП «Нік» не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ТОВ «Гермесойлгруп ЛТД» на свою адресу, тому наведені обставини свідчать проте, що зазначені правочини між вказаними підприємствами здійснені без мети настання реальних наслідків.

З акту перевірки від 16.12.2011 р. за №5185/23-08/32040369 вбачається, що підставою для визначення грошового зобов’язання з ПДВ стала відсутність, на думку податкового органу, належного підтвердження реальності здійснення господарських операцій ПП «Нік» з ТОВ «Гермесойлгруп ЛТД», що договір про надання послуг від 01.09.2011 р. є нікчемним.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий