Справа № 1718/2-а-1562/11
Суддя: Березень Ю.В. Ю. В.
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1718/2-а-1562/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 року 10 година 35 хвилин м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративними позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання нарахування недоплаченого підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 13 січня 2011 року по 14 липня 2011 року та надалі, починаючи з 15 липня 2011 року.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких з посиланням на ст. 6 Конституції України, Постанову КМ України № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" позову не визнав, зазначив про безпідставність вимог про зобовязання нарахування виплат на майбутнє, відсутність правових підстав для здійснення спірних виплат у заявленому обсязі, відсутність бюджетних коштів, призначених на ці виплати, відсутність затвердженої законодавством величини мінімальної пенсії за віком.

Оцінивши викладені сторонами обставини справи, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В звязку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду залишено без розгляду позовну заяву в частині зобовязання відповідача нарахувати недоплачені суми пенсії за період з 13 січня 2011 року по 20 січня 2011 року включно.

Статтею 1 Закону України № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" встановлено, що особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, є дитиною війни.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є особою, на яку поширюється зазначена норма закону, що підтверджується відповідною відміткою в пенсійному посвідченні та паспортними даними.

Таким чином, позивачка має право на соціальну гарантію, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", згідно якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача про те, що відсутня затверджена законодавством величина мінімальної пенсії за віком, від якої має бути обраховано 30 відсотків підвищення до пенсії дітям війни, не заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України № 966-14 від 15 липня 1999 року "Про прожитковий мінімум" для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

Отже, величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має бути обраховано 30 відсотків підвищення до пенсії дітям війни, є встановлений законом прожитковий мінімум.

З доводів позивачки вбачається, що у 2011 році вона не отримувала надбавок до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", вказані обставини не заперечувались відповідачем.

Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог у звязку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, судом не приймаються до уваги. Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Посилання відповідача на положення Постанови КМ України № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" про встановлення обмежених розмірів доплат до пенсії не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет на 2011 рік та постановою КМ України від 6 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України " встановлені обмеження щодо виплат пенсій, в т. ч. визначених ст. 6 Закону України № 2195-ІV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни", а тому починаючи з 23 липня 2011 року у відповідача не було підстав нараховувати та виплачувати позивачці підвищення до пенсії у розмірі більшому, ніж визначено вказаним бюджетним законом.

Відповідно до п. 3 Постанови КМ України № 1261 від 24 жовтня 2007 року "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України" основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 21 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно слід визнати протиправною та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоплачені надбавки за вказаний період.

Оскільки згідно ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць в т. ч. прийняті в порядку скороченого провадження, постанова підлягає зверненню до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 визначеного ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, що обчислюється з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 21 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, що обчислюється з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 21 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно із урахуванням проведених виплат за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: