Справа № 826/4982/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4982/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.15р. у справі №826/4982/15 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві, Кабінету Міністрів України, третя особа: Оболонський районний суд м. Києва про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просила: визнати неправомірною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не приведення постанови №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.; зобов'язати відповідача-2 привести постанову №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.; зобов'язати відповідача-1 здійснити перерахунок і виплату заробітної плати з 26.10.14р. по 27.03.15р. відповідно до вимог ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р.; зобов'язати відповідача-1 здійснити перерахунок і виплату заробітної плати з 28.03.15р. відповідно до вимог ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.15р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не приведення Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.; зобов'язано Кабінет Міністрів України привести Постанову Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою у частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати у цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт-1 мотивує тим, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» є спеціальним законом в частині проходження служби працівниками апарату судів у порівнянні із Законом України «Про державну службу», а Постанова Кабінету Міністрів України №268 є підзаконним нормативно-правовим актом, а відтак розмір посадового окладу з 26.10.14р. повинен визначатися відповідно до ч. 1 ст. 144 Закон України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., а з 28.03.15р. відповідно до ч.1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.

Не погоджуючись з вказаною постановою у частині задоволених позовних вимог, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати у цій частині постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт-2 мотивує тим, що Кабінетом Міністрів України не було допущено бездіяльності в частині приведення постанови №268 від 09.03.06р. у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.; постанова №268 відповідала вимогам ч.1 ст. 144 та ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; відповідно до пунктів 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статей Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про державну службу», застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Також апелянт-2 вказав на те, що право позивача не порушено у публічно-правових відносинах, оскільки Кабінет Міністрів України при розробленні проектів законів або внесенні відповідних пропозицій не здійснює владні управлінські функції.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги позивача та відповідача-2, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 23.04.07р. працює на посаді помічника судді Оболонського районного суду міста Києва, має 5 категорію та 9 ранг державного службовця.

Відповідно до довідки про доходи від 12.02.15р. №56, виданої Оболонським районним судом міста Києва, посадовий оклад ОСОБА_2 становить 1 218 грн.

Позивач звернулась до відповідача - 1 із заявою про нарахування заробітної плати відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Листом від 27.02.15р. №6-1563/15 відповідач-1 повідомив позивача про те, що пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. У постанову Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» станом на момент звернення відповідні зміни щодо нових посадових окладів працівникам апаратів судів не внесено, а відтак заробітна плата нараховується відповідно до чинного законодавства.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем-2 допущено бездіяльність в частині приведення Постанови Уряду №268 від 09.03.06р. у відповідність до вимог до ч. 1 ст. 144 Закон України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., а з 28.03.15р. відповідно до ч.1 ст. 147 Закон України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р., а відтак не відповідність вказаної постанови має бути усунута шляхом приведення її у відповідність до вказаних правових норм.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідні зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.06р., на підставі якої здійснюється нарахування відповідачем-1 заробітної плати працівникам апарату не внесені, підстави для здійснення перерахунку заробітної плати на час виникнення спірних правовідносин відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10р. № 2453-VI (надалі - Закон № 2453-VI), у редакції станом на 01.01.15р., розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Частину першу статті 144 вказаного Закону доповнено абзацом другим згідно із Законом України від 14.10.14р. N 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав законної сили 26.10.14р., наступного змісту: при цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Згідно з підпунктом 2 пункту 13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.14р.) Кабінету Міністрів України у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, доручено внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою:

- забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на діяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у розмірі, необхідному для забезпечення здійснення ним своїх повноважень;

- забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;

- забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на формування та функціонування системи безоплатної правової допомоги, оплату діяльності суб'єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги в розмірі, необхідному для створення та забезпечення функціонування районних, міжрайонних, міських, міськрайонних, міжрайонних у містах центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги і надання адвокатами безоплатної вторинної правової допомоги всім категоріям осіб, визначеним статтею 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Згідно з підпунктом 1 пункту 13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.14р.) Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону:

- привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

- забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 129 Закону № 2453-VI, у редакції станом на 01.01.2015р., посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом.

Отже, розмір мінімальної заробітної плати, встановлений у 2014 році складає 1218 грн., відповідно розмір посадового окладу судді місцевого суду 12180 грн., та відповідно розмір посадового окладу працівника апарату суду, віднесеного до 6 категорії державного службовця має складати 3 654 грн., а розмір посадового окладу працівника апарату суду, віднесеного до 5 категорії посад державного службовця має складати 4750,20 грн.

29.03.15р. набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», відповідно до якого Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладено у новій редакції. Зокрема, ч. 1 ст. 147 викладена в наступній редакції: «розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії судців України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (в редакції від 22.10.2014) затверджено схеми посадових окладів державних службовців різних органів влади, в тому числі посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (Додаток №47 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 700).

Так, для найнижчої категорії державних службовців апарату місцевих загальних судів (секретар суду, перекладач) встановлено місячний посадовий оклад у розмірі 467- 478 грн. (в залежності від категорії суду, де працює особа).

Проте, згідно із ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Таким чином, законодавчо встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати за просту, некваліфіковану працю не може бути нижчий за встановлений Законом розмір мінімальної заробітної плати (згідно із ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установити у 2014 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1218 гривень; та відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установити у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень).

Як зазначалось вище, п.п. 1 п. 13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону (Закон України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014) опубліковано в наступних офіційних виданнях: Голос України від 25.10.14р. - № 206; Офіційний вісник України від 07.11.14р. - 2014 р., № 87, стор. 9, стаття 2471, код акту 74507/2014; Урядовий кур'єр від 14.11.14р. - № 212.) привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, натомість на момент розгляду справи у суді першої інстанції підтвердження вчинення Кабінетом Міністрів України дій щодо виконання ним вказаних вище положень закону суду не надано.

Згідно із ч. 2 ст. 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Статтею 116 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції і законів України, актів Президента України; вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо не приведення Постанови №268 від 09.03.06р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р. та зобов'язання Кабінет Міністрів України привести постанову №268 від 09.03.06р. у відповідність до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 01.01.15р., та у відповідність до ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.03.15р.

Не заслуговують на увагу покликання апелянта-2 на відсутність порушеного права позивача, з огляду на те, що позивач входить до кола осіб, на які поширюється дія постанови №268, оскільки є працівником апарату суду, якому нараховується заробітна плата на підставі вказаного правового акту.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги апелянта - 2.

Щодо доводів апеляційної скарги апелянта - 1, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці», держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Також слід зазначити, що пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (зі змінами внесеними Законом від 02.03.15р. № 217-VIII, які набули чинності 13.03.15р.) встановлено, що норми і положення ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, з врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для здіснення перерахунку та виплати позивачу заробітної плати за відсутності внесення відповідних змін до постанови Уряду №268.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянтів не спростовані, підстави для задоволення апеляційних скарг - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.15р. у справі №826/4982/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.15р. у справі №826/4982/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 24.09.15р

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.