Справа № 2-а-396/10/07
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2010 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А. розглянувши у письмовому

провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду у Київському районі м. Харкова про неправомірну відмову у перерахунку та виплаті пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, в якому просить визнати діяльність відповідача протиправною та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова провести з 16.12.2009 року перегляд призначень та нарахувань до виплат йому державної пенсії в мінімальному обємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в мінімальному обємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавче визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати та стягнути з відповідача заборгованість з виплати належних йому державної пенсії в мінімальному обємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальних пенсій за віком, виходячи виключно із законодавче визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавче визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, в звязку з переглядом їх призначень та нарахувань до виплати, яка складається з 16.12.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є інвалідом 3 групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Згідно ст.ст 5 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на отримання державної пенсії, розмір якої повинен бути не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподій - здоров'ю, розмір якої повинен складати 50 % мінімальної пенсії за віком. При цьому мінімальна пенсія за віком повинна була розраховуватись виходячи із розміру встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. Зазначає, що цей обовязок виник після прийняття Конституційним Судом України рішення № 19-рп/2009 від 08.09.2009 р. по справі № 1-27/2009 за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», який передбачив обмеження максимального розміру пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 12 мінімальними розмірами пенсії за віком, встановленої згідно з абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

В позовній заяві позивач просив розглядати справи в його відсутність.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова свого представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за відсутності його представника та заперечення на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на наступне. До 1 серпня 2008 року ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачалось, що порядок обчислення пенсій по інвалідності настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Постанова № 1 від 03 січня 2002 р., згідно з якою провадиться розрахунок пенсій, прийнята Кабінетом Міністрів України у відповідності до положень ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». становою Кабінету Міністрів України №654 від 16 липня 2008 року постанову №1 від 03.01.2002 року визнано не чинною, а з 28.05.2008 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 530, якою встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для часників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках де 1 групі інвалідності - 770 гривень; по II групі інвалідності - 725 гривень; по III групі інвалідності - 675 гривень. З 01 січня 2008 року набула чинності нова редакція Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильської катастрофи не можуть 5ути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 доках: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Таким чином, норми ст.ст. 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи» в попередній редакції є діючими. Таким чином, з 28 травня 2008 року пенсія для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильськими катастрофами, не можуть бути нижчими: по III групі інвалідності - 675 грн.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі Фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом III групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до 1-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією його посвідчення Серія А№ 017731 від 02.04.1993р. та довідкою до акту огляду МСЕК Серія 2-18 МАЖ № 031155 від 04 квітня 2002р . має пільги встановлені законодавством України для інвалідів, осіб віднесених до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.5,7).

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до пп.15 п.28 II розд. Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік, ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладена у наступний редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по 1 групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності -180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визвано

таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пп.15,12 п.28 ІІ розділу Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни до ст.ст.50,

54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, з 22.05.2008 р. ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дії редакції, яку вона мала до внесення в неї змін в неї Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який визначав би цей або встановлював інший розмір немає

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 1,

призначається пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 1 групи 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи -75% мінімальної пенсії за віком; IIІ групи, дітям інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежного від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

В статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-1V - відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування). Відповідний перерахунок позивача, її максимальний розмір визначається ст. 67 Закону України „Про статус : захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка теж є відсильною нормою з посиланням на ст. ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає

мінімальна пенсія за віком, яка згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією та Законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.

За змістом абзацу третього статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий віл прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендії та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розмири інших видів соціальних виплат та допомоги.

Мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий

мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться

розрахунок пенсій, визначений в статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду-, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації . ч ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо перерахунку з 16.12.2009 р. та виплати позивачу пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальні пенсії, встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування» підлягають задоволенню, а в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які : страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року- зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108 - IV, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 8-14, 71. 155. 59, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в КИЇВСЬКОМУ ОСОБА_2Харкова щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова провести перерахунок з 16.12.2009р. та виплатити ОСОБА_3 державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру знімальної пенсії, встановленому ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови протягом днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 60 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з подачею її копії до апеляційного суду, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

СУДДЯ -