Справа № 2-а-22/2010
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бершадський районний суд Вінницької області
№ 2-а-22/10 р.
ПОСТАНОВА

іменем України

27 січня 2010 року Бершадський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ГуцолаВ.І.

при секретарі Терлецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі про визнання протиправною бездіяльності, стягнення недоплаченої допомоги та про поновлення строку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду у Бершадському районі про визнання протиправною бездіяльністю, стягнення невиплаченої допомоги до пенсії та поновлення строку для звернення до суду з тих підстав, що як стверджує, вона являється дитиною війни, що підтверджується її пенсійним посвідченням та паспортом, і, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», соціальна допомога у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком повинна нараховуватись та сплачуватись їй, починаючи з 1 січня 2006 року. Але її неодноразові запити, звернення до управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі залишаються безрезультатними, вона тільки отримувала відповідь про відсутність механізму реалізації, відсутність коштів, закладених у державному бюджеті України та, зокрема, зупинення дії зазначеного положення. Просить визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області протиправною, стягнути з управління Пенсійного фонду України Бершадського району Вінницької області на її користь недоплачену щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1.01.2006 року по 1.11.2009 року, що всього складає 5965.20 грн., зобовязати відповідача з 1.11.2009 року здійснювати нарахування відповідно до вищевказаного Закону. Про порушення свого права на отримання підвищення до пенсії на ЗО % мінімальної пенсії вона взнала в ґрудні 2009 року, тому просить відновити пропущений строк позовної давності.

' ' В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність.

Відповідач, не заперечуючи того факту, що позивачка є дитиною війни, проти предявленого позову заперечує з тих підстав, що ОСОБА_1 пропустила річний строк для звернення до суду за захистом своїх прав без поважних причин, що є підставою для відмови в позові на підставі ч.І ст.100 КАС України. Крім того,

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена, підвищення до пенсії передбачене не було. Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було встановлено, що підвищення .до пенсії дітям війни, які є інвалідами, виплачувалось в розмірі 50% від розміру надбавки для учасників війни.Позивачка не є інвалідом, і Іісля визнання неконституційними цих положень Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» не було прийнято жодного нормативно-правового акту, тому не було законних підстав та фінансування для виплати цієї надбавки. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» підвищення до пенсії виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10% прожиткового мінімуму для осіб, котрі витратили працездатність. Стверджує, що постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530 є єдиним нормативно- правовим актом, котрий регулює порядок обчислення та підвищення пенсій, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». При цьому, розмір мінімальної пенсії за віком застосовується тільки для визначення розміру пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позовна вимога про задоволення вимог на майбутнє також не підлягає задоволенню, оскільки суд не наділений повноваженнями на прийняття рішення з приводу майбутніх правовідносин, котрі не настали. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши заперечення відповідача та дослідивши матеріали справи, дійшов до . висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнана такою, що має право користуватись пільгами відповідно до вимог цього Закону, Відповідачем право позивача на пільги, встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", не заперечуються.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру «надбавки, встановленої для учасників війни.

..'Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення it.12.ct.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Після прийняття Конституційним Судом вказаного Рішення знову почали діяти положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу -

прийняття цього Рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії з віком.

Законом України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії абц щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 1.01.2008 року.

Згідно із Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10- рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України), зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції цього Закону від 18.11.2004 року № 2195-ІУ, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Отже з цієї дати позивачка ОСОБА_1 мала право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 26.12.2008 року № 835-УІ з наступними змінами «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинена, зміни до неї цим або іншими Законами України не внесені.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни» прийнятий 18.1 1.2004 року, опублікований в засобах масової інформації в 2005 році, набрав чинності з 1.01.2006 року, тому позивачка, починаючи з часу набрання цим Законом чинності, отримуючи пенсію без її підвищення у розмірі, встановленому цим Законом, повинна була дізнатися про порушення своїх прав не пізніше 2005 року і в річний строк звернутися до адміністративного суду за їх захистом.

ОСОБА_1 звернулась до суду 14.12.2009 року.

Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності.

Тому, виходячи з вищенаведеного, порушені права позивачки підлягають захисту, починаючи з 15.12.2008 року, тобто на протязі року до зверненням з позовом до суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов в частині вимог про захист прав, порушених до 15.12.2008 року, задоволенню не підлягає з підстав пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності та відсутності поважних причин для його поновлення.

Позов в частині зобовязання відповідача здійснювати щомісячне нарахування до пенсії у відповідності до Закону України «Про соціальний захист

дітей війни» на майбутній час також задоволенню не підлягає, оскільки суд не наділений повноваженнями на прийняття рішення з приводу майбутніх правовідносин, котрі не настали.

Згідно ч.І ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень і про скасування рішення, зобовязання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоплачене їй підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі, що залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови з метою можливості її виконання в подальшому, а саме: визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачці підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 15.12.2008 року по 1 5.12.2009 року; зобовязати управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі нарахувати та виплатити позивачці недоотриману доплату до пенсії у розмірі, виходячи з 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 15.12.2008 року по 15.12.2009 року.

На підставі ст. 22 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про /Державний бюджет України), керуючись ст.ст. 9, 69-71, 99-103, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі про визнання протиправною бездіяльності, стягнення недоплаченої допомоги та поновлення строку задовольнити частково.

Визнати протиправним бездіяльність управління Пенсійного Фонду

України у Бершадському районі по не нарахуванню та не виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 15 грудня 2008 року по 15 грудня 2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бершадському районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриману доплату до пенсії, виходячи з ЗО % мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 15 грудня 2008 року по 15 грудня 2009 року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі в 10- деншпі строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена 1 лютого 2010 року.

Суддя: