Справа № 826/6696/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/58997/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року

у справі № 826/6696/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області

про визнання протиправними дій, скасування рішень і постанови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі - ТОВ «Дієса») звернулось до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області (далі - Інспекція), в якому просило: визнати дії Інспекції щодо винесення постанови про накладення штрафних санкцій № 88 від 13 грудня 2013 року в сумі 4250,00 грн. протиправними; скасувати рішення Інспекції про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 158 від 31 грудня 2013 pоку; скасувати рішення Інспекції про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 159 від 31 грудня 2013 pоку; скасувати винесену Інспекцією постанову № 88 від 13 грудня 2013 року про накладення штрафних санкцій на ТОВ «Дієса» в сумі 4250,00 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування судами обставин справи, просить рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суди безпідставно не прийняли до уваги докази, що спростовують обставини, встановлені актом перевірки. Зазначає, що позивачем виконано вимоги закону в частині нанесення Національного знаку відповідності на продукцію, що перевірялась. Зокрема, вказує позивач, вказаний знак нанесено на індивідуальну упаковку, яка не перевірялась та на супровідну документацію, що є належним виконанням вимог закону. Крім того, звертає увагу, що проведення позапланової перевірки за зверненням Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва є незаконним, що встановлено ухвалою суду касаційної інстанції.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач вважає касаційну скаргу необґрунтованою, тому просить залишити її без задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що 28 листопада 2013 року Інспекцією проведено виїзну позапланову перевірку характеристик продукції у магазині «Ельдорадо», що належить ТОВ «Дієса».

Підставою для проведення перевірки стали: лист Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва щодо порушення вимог законодавства торговельною мережею «Ельдорадо» від 26 листопада 2013 року № 405/01-01, лист Держспоживінспекції України № 5469-2-7/6 від 26 листопада 2013 року щодо надання згоди на проведення перевірки магазину «Ельдорадо», наказ про проведення перевірки № 309 від 28 листопада 2013 року, направлення № 144 від 28 листопада 2013 року на проведення перевірки.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки характеристик продукції № 127 від 28 листопада 2013 року, яким встановлено, що на електрообладнанні, пакуванні та на супровідних документах не нанесено маркування Національним знаком відповідності на продукцію, що вказана в п.п. 1-5 акту перевірки.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем складено протокол № 091 від 12 грудня 2013 року про порушення позивачем п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

12 грудня 2013 року відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 162 та 163, якими тимчасово заборонено надання продукції позивача, щодо якої встановлено порушення, на ринку та приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Строк виконання визначено до 27 грудня 2013 року. В подальшому вказані рішення Інспекції скасовано відповідними її рішеннями № 158 та 159 від 31 грудня 2013 року.

13 грудня 2013 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафних санкцій № 88, якою ТОВ «Дієса» за порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 4250,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначені рішення відповідача та дії по їх прийняттю протиправними, звернувся до суду з даним позовом про їх скасування, визнання дій протиправними.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності проведення відповідачем перевірки, дотримання процедури її проведення та оформлення результатів, а також з законності спірних рішень. Також суди виходили з того, що позивачем не спростовано вчинення ним правопорушень.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» однією із підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Механізм здійснення державного контролю посадовими особами Держспоживінспекції України та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства регулюється Порядком проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 07.03.2012 N 310 (далі - Порядок проведення перевірок).

Вказаний порядок розроблений відповідно до вимог Законів України «Про захист прав споживачів», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 1.4 Порядку проведення перевірок перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Органи з питань захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Позапланові перевірки суб'єктів господарювання проводяться посадовими особами, зокрема, з підстави звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позапланова перевірка у цьому разі здійснюється за наявності згоди на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю Держспоживінспекції України.

Згідно з п.п. 2.1, 2.4 та 3.1 Порядку проведення перевірок перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки встановлюються обставини, які призвели до порушення вимог законодавства про захист прав споживачів.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами в разі виявлення порушень вимог законодавства складається акт.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про законність дій посадових осіб Інспекції щодо проведення перевірки. Також перевірку об'єкту торгівлі, що належить позивачу, проведено з дотриманням та наявності встановлених законом підстав для проведення позапланових перевірок, а саме: звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янского району м. Києва, листа та згоди Держспоживінспекції України на проведення позапланової перевірки.

Доводи позивача про те, що посадові особи Інспекції вийшли за межі питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення позапланового заходу, є безпідставними з огляду на те, що направленням на проведення перевірки доручено провести перевірку характеристик продукції. Пп. «а» п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що першою стадією початкового етапу перевірки характеристик продукції, яка проводиться з підстави, передбаченої, зокрема, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 24 вказаного закону (позапланова перевірка за зверненням споживачів (користувачів) відповідної продукції), є перевірка наявності на продукції Національного знака відповідності (у тому числі ідентифікаційного коду призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення Національного знака відповідності.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну.

Продукція, на яку актами законодавства або іншими нормативними документами встановлено обов'язкові вимоги щодо забезпечення безпеки для життя, здоров'я споживачів, їх майна, навколишнього природного середовища і передбачено нанесення національного знака відповідності, повинна пройти встановлену процедуру оцінки відповідності. Виробник має право маркувати продукцію національним знаком відповідності за наявності декларації про відповідність та/або сертифіката відповідності, виданих згідно із законодавством.

Реалізація продукції (у тому числі імпортних товарів) без маркування національним знаком відповідності та/або без сертифіката відповідності чи декларації про відповідність забороняється.

Відповідно до пп. 1, 2 Правил застосування національного знака відповідності, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2001 року № 1599 Національний знак відповідності засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим.

Відповідно до п.п. 7, 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Згідно з п.п. 17, 19 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 785 на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник.

Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599.

Перевіркою магазину «Ельдорадо», що належить позивачу, встановлено, що на продукції (електрообладнанні), зазначеній в акті перевірки, пакуванні та на супровідних документах до неї, не нанесено маркування Національним знаком відповідності, що не спростовано позивачем.

При цьому, варто зауважити, що надані суду першої інстанції ксерокопії фотокарток обґрунтовано не взято ним до уваги, оскільки вони не спростовують висновків Інспекції, зроблених під час перевірки позивача, та не дають підстав стверджувати, що викладені в акті перевірки факти не існували під час проведення посадовими особами відповідача позапланової перевірки, результати якої оскаржуються.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням встановлення перевіркою факту відсутності на час її проведення нанесення на продукцію чи пакування, на супровідні документи до неї Національного знаку відповідності, Інспекцією обґрунтовано прийнято спірну постанову про накладення штрафних санкцій відносно ТОВ «Дієса» і підстави для її скасування відсутні, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Щодо законності спірних рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, суди дійшли обґрунтованого висновку про їх законність.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що неналежне застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, не складено декларацію про відповідність, якщо її складання передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, декларацію про відповідність складено з порушенням встановлених вимог або органу ринкового нагляду не надано чи надано технічну документацію на відповідну продукцію не в обсязі, передбаченому технічним регламентом, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Крім того, судами вірно зазначено, що такі рішення скасовано на час звернення позивача до суду з позовом, тому відсутнє порушене право, яке підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, тобто в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача та їх порушує.

Тому суди дійшли законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про скасування спірних рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів.

Посилання позивача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2014 року, як на підставу незаконності проведення позапланової перевірки продукції, розміщеної в магазині «Ельдорадо», що належить позивачу за зверненням Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва відповідно до листа від 26 листопада 2013 року № 405/01-01, є безпідставними з огляду на наступне.

Верховний Суд України в своїй постанові від 28 квітня 2015 року у справі № 21-65а15 за позовом ТОВ «Технополіс-1» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернігівській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Київській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Луганській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області, Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів про визнання протиправними та скасування згоди, направлень, наказів, визнання протиправними дій, дійшов висновку, що на підставі звернення об'єднання споживачів Держспоживінспекція та її територіальні органи в межах наданих їм повноважень у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право перевіряти суб'єкти господарювання сфери торгівлі і послуг.

При наданні згоди територіальним органам на проведення позапланової перевірки ТОВ «Технополіс-1» на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом'янського району м. Києва від 26 листопада 2013 року № 405/01-01 та доповнення до нього від 28 листопада 2013 року № 406/01-01 Держспоживінспекція України діяла відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Висновки Верховного Суду України, викладені у його постановах мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України, а відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому, доводи позивача про незаконність проведення позапланової перевірки продукції, розміщеної в магазині «Ельдорадо», що належить позивачу, спростовуються наведеним.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: