Справа № 810/1222/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1222/15 Головуючий у 1-й інстанції:Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бужак Н.П.

Суддів: Троян Н.М., Костюк Л.О.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФУ у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 листопада 2014 року №.

Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб. що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 18 вересня 2014 року по 24 вересня 2014 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 за період з 1 січня 2012 року по 30 вересня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 01.10.2014 року №618/17-3/НОМЕР_1 у якому встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме: пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим занижено податкові зобов'язання із податку на додану вартість на суму 109258,93 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем 11 листопада 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання із податку на додану вартість на 109258 грн. за основним платежем і на 27314,73 грн. за штрафними санкціями.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 19 січня 2015 року №72/14/10-36-10-01-04/1307 та Державної фіскальної служби України від 10 лютого 2015 року №1034/Н/99-99-10-01-03-14 податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, у редакції на час виникнення спірних відносин, встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За правилами пункту 183.10 статті 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

За нормами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За змістом пункту 102.2 статті 102 Податкового кодексу України грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов'язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Обставини, які виключають застосування строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, у цьому випадку - відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом під час перевірки відомостей щодо отримання позивачем доходу за період із 1 травня 2011 року по вересень 2011 року не дотримано строку давності у 1095 днів, і як наслідок цього, як це передбачено у статті 102 Податкового кодексу України, суб'єкт господарювання вважається вільним від відповідного грошового зобов'язання.

Більше того, період діяльності позивача, який були уповноважені перевіряти посадові особи податкового органу, - з 1 січня 2012 року по 30 вересня 2014 року.

Державною податковою інспекцією фактично проведено перевірку, в тому числі і періоду діяльності відповідного платника податку з 1 травня 2011 року по 31 грудня 2011 року без законних на те підстав, через що було донараховано грошові зобов'язання.

У зв'язку із викладеним, суд приходить до висновку, що нарахування грошових зобов'язань із податку на додану вартість у досліджуваному випадку не може вважатися правомірним.

У частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, на дотримання яких адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФУ у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 16 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.