Справа № 2а-5025/10/1270
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року справа №2а-5025/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Юрченко В.П.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Асєєвій Я.В.

за участю сторін: представника Закритого акціонерного товариства «Старобільський завод замінника незбираного молока» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 липня 2010 року у адміністративній справі № 2а-5025/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Закритого акціонерного товариства «Старобільський завод замінника незбираного молока» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

23 червня 2010 року Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Старобільський завод замінника незбираного молока» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання у 2009 році нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 25539,75 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 520,88 грн.

Луганський окружний адміністративний суд своєю постановою від 15 липня 2010 року у справі № 2а-5025/10/1270 повністю відмовив у задоволенні позовних вимог Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку скаржника відповідач не в повному обсязі інформував Луганський міський центр зайнятості про наявність вільних робочих місць та потребу в працівниках-інвалідах. Підтвердженням цього є довідка Луганського міського центру зайнятості № 1/03-1030 від 13.05.2010 р.

Скаржник зазначає, що підприємством не були виконані норми Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в України» від 21.03.1991 р. № 875, а саме ст.ст. 19,20: не були працевлаштовані інваліди в необхідній кількості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»:

- для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення;

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Стаття 18 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» вимагає, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Аналіз зазначених положень Закону України від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» дає підстави для висновку про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком самостійно підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2010 року закрите акціонерне товариство «Старобільський завод замінника незбираного молока» на виконання вимог Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, подало до Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік (арк. спр. 17), в якому зазначило середньооблікову кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 6 осіб.

На виконання вимог п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, щодо надання до центру зайнятості інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, закрите акціонерне товариство «Старобільський завод замінника незбираного молока» протягом 2009 року у відповідності до вимог Інструкції щодо заповнення форми звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2005 року за № 1534/11814, подавало до Старобільського районного центру зайнятості звіти про наявність вакансій форми № 3-ПН, в яких зазначало про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів (арк. справи 6-15).

Листом від 19 травня 2010 року № 28/4-1059 Старобільський районний центр зайнятості повідомив, що згідно наданих закритим акціонерним товариством «Старобільський завод замінника незбираного молока» звітів за формою № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій» бажаючих отримати направлення на працевлаштування до відповідача у 2009 році не було (арк. справи 5).

Вищезазначене свідчить, що відповідачем приймалися заходи щодо працевлаштування інвалідів на вакантні посади у підприємстві.

Фактів відмови у працевлаштуванні інвалідам, які направлялися центром зайнятості чи зверталися безпосередньо до підприємства відповідача, при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновків , що на відповідача не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування та за відсутність інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

Згідно із ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання у 2009 році нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом першої інстанції перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого у справі судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 липня 2010 року у адміністративній справі № 2а-5025/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до закритого акціонерного товариства «Старобільський завод замінника незбираного молока» про стягнення адміністративно-господарських санкцій залишити без змін.

Ухвали прийняті та складені у повному обсязі у нарадчій кімнаті, та проголошена у судовому засіданні 07 вересня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення у повному обсязі.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді : В.П. Юрченко

ОСОБА_2