Справа № 804/80/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/19461/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Зайця В.С., Калашнікової О.В.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю представників: ТОВ „Місія-1" - Анохіна В.О., ГПУ - Атаманюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Місія-1" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року у справі № 804/80/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Місія-1" до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, за участю прокурора Дніпропетровської області про скасування постанови та припису, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю „Місія-1" звернулося в суд з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, за участю прокурора Дніпропетровської області, в якому просило скасувати постанову від 27 листопада 2012 року № 186-Ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 413660,00 грн., та припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 13 листопада 2012 року щодо зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції торгівельного центру „Приозерний" по вул. Боброва 1 у м. Дніпропетровську.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил відповідач фактично позбавив позивача права приймати участь у проведенні перевірки: в матеріалах адміністративної справи відсутні обґрунтування віднесення об'єкту проведення реконструкції торгівельного центру до IV категорії складності; в акті перевірки зазначено, що під час проведення перевірки встановлений факт реконструкції торгівельно-розважального центру „Приозерний" без обґрунтованості такого висновку; розгляд справи про правопорушення позивача відбулося без участі його представника, хоча позивач повідомив відповідача про неможливість забезпечити участь свого представника у розгляді справи та просив відкласти її розгляд, що є порушенням Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю „Місія-1" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, відповідно до вимоги прокуратури Дніпропетровської області від 21 вересня 2012 року № 07/1/2-1760, направлення на здійснення позапланової перевірки від 5 жовтня 2012 року № 1743/12, складений акт від 11 жовтня 2012 року про недопущення на об'єкт контролю для проведення позапланової перевірки. Представник позивача від отримання примірника зазначеного акту відмовився, про що зроблений відповідний запис.

У подальшому, на виконання вимоги прокуратури Дніпропетровської області від 6 листопада 2012 року № 07/1/2-12112, на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки від 7 листопада 2012 року № 2221/12, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області проведена позапланова перевірка на об'єкті за адресою: „Торгівельно-розважальний центр „Приозерний" по вул. Боброва 1 у м. Дніпропетровську, за результатами якої складений акт від 13 листопада 2012 року.

Перевіркою встановлено, що за вказаною адресою виконуються будівельні роботи з реконструкції торгівельного центру „Приозерний", а саме, здійснюється надбудова додаткового поверху та будівництво басейну, проектна та виконавча документація під час перевірки не надана.

У зв'язку з виявленими порушеннями контролюючим органом складений протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності від 13 листопада 2012 року та встановлено, що зазначені роботи виконуються без дозволу на виконання будівельних робіт, що є порушенням абзацу 1 пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області складений припис про усунення порушень від 13 листопада 2012 року, яким зобов'язане товариство з обмеженою відповідальністю „Місія-1" з 13 листопада 2012 року зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції торгівельно-розважального центру „Приозерний".

У зв'язку з відмовою від підписання вищезазначених документів представником позивача та їх отримання, вони були направлені позивачу засобами поштового зв'язку.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесена постанова від 27 листопада 2012 року № 186-Ю, якою товариство з обмеженою відповідальністю „Місія-1" притягнуте до відповідальності та накладений штраф в розмірі 413660,00 грн. за порушення, передбаченого абзацом 1 пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що перевірка проведена відповідно діючого законодавства в присутності представника Товариства, який надав відповідне доручення про представництво інтересів позивача, надбудова проводилася в торгівельному центрі, який відноситься до IV категорії складності без проектної документації та відповідного дозволу на проведення будівельних робіт, що є порушенням абз.1 п.5 ч.2 ст.2 Закону України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", прийняті у зв'язку з виявленими порушеннями припис та постанова про притягнення до відповідальності у сфері містобудівної діяльності прийняті в межах наданих повноважень та відповідають законодавчим нормам.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності проведеної відповідачем перевірки та прийняття ним постанови і припису.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 частини 2 статті 2 Закону України „Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах IV категорії складності тягне накладення штрафу у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат.

Згідно пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

При цьому, відповідно до пункту 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 18 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до пункту 19 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно з пунктом 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевірка проводилася в присутності представника Товариства, який надав належно оформлене доручення на представництво інтересів ТОВ „Місія-1", в присутності якого були складені акт, протокол про правопорушення та припис від 13 листопада 2012 року, який відмовився від підписів на вказаних документах і їх отримання, відповідачем вказані акт, припис та протокол були направлені позивачу засобами поштового зв'язку з повідомленням про їх отримання.

Виходячи з наведеного суди першої та апеляційної інстанції прийшли до обґрунтованих висновків, що дії відповідача під час проведення позапланової перевірки в торгівельно-розважальному центрі „Приозерний" є правомірними.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягується до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Отже, розгляд відповідачем справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності без участі представника позивача не є порушенням Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області встановлений факт проведення будівельних робіт з надбудови додаткового поверху та будівництво басейну без дозволу на виконання будівельних робіт, приміщення торгівельного центру, який відповідно документів відноситься до IV категорії складності, тому висновки товариства з обмеженою відповідальністю „Місія-1" про те, що дані роботи є реконструкцією не спростовують встановленого факту, оскільки позивач не заперечує проведення вказаних в акті перевірки робіт та не надання дозвільних документів на проведення будівельних робіт на час проведення перевірки.

Так, відповідно до статті 9 Закону України „Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об''кту архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 1 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Відповідно до статті 32 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до державних будівельних норм та стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для здійснення будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об'єкта у проектній документації повинно бути визначено, до якої категорії складності належить відповідний об'єкт.

Відповідно до Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

Виходячи з наведеного встановлення ступеня складності об'єктів будівництва на об'єктах самочинного будівництва чи у разі відсутності проектної документації можуть здійснювати також посадові особи Держархбудінспекції та її територіальних органів.

Враховуючи ті обставини, що на час проведення перевірки та винесення постанови від 27 листопада 2012 року №186-Ю проектна документація на торгівельно-розважальний центр „Приозерний" надана не була, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що у відповідача було право встановити ступінь складності торгівельно-розважального центру „Приозерний".

Відповідно до статті 34 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснене на підставі будівельного паспорту, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкту до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату.

Для підтвердження правомірності віднесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області торгівельно-розважального центру „Приозерний" до IV категорії складності відповідачем наданий сертифікат серія ДП №6 від 25 червня 2011 року, що згідно зазначеного Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів підтверджує IV категорію складності торгівельно-розважального центру „Приозерний". Даний сертифікат був виданий на підставі акту готовності об'єкта до експлуатації від 8 червня 2011 року. Отже, до проведення перевірки, якою встановлений факт проведення будівельних робіт, а саме, надбудова додаткового поверху та будівництво басейну, вказаний торгівельно-розважальний центр „Приозерний" був прийнятий в експлуатацію з визначенням IV категорії складності.

Суди вірно зазначили, що посилання товариства з обмеженою відповідальністю „Місія-1", як на доказ віднесення торгівельно-розважального центру „Приозерний" до ІІІ категорії складності на декларацію про початок виконання будівельних робіт від 13 грудня 2013 року, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 16 січня 2014 року та нормативний розрахунок категорії складності до даної декларації є безпідставними, оскільки дані документи прийняті після проведення перевірки та винесення оскаржуваної постанови. Також, згідно зазначених документів, об'єктом будівництва є реконструкція приміщень у будівлі торговельного центру „Приозерний", а не надбудова додаткового поверху та будівництво басейну.

Правомірність віднесення торгівельно-розважального центру „Приозерний" до IV категорії складності також підтверджується наступним.

Відповідно до пункту 5 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557, до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: 1) розраховані на постійне перебування більш як 300 осіб та (або) періодичне перебування більше 500 осіб; 2) становлять можливу небезпеку для більш як 10000 осіб, які перебувають поза об'єктом; 3) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 15000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж регіонального рівня; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Судами встановлено, що відповідно до нормативного розрахунку категорії складності торгівельно-розважального центру „Приозерний" (додаток до декларації про готовність спірного об'єкта до експлуатації від 16 січня 2014 року) кількість людей, які тимчасово перебувають на території торгівельно-розважального центру „Приозерний" становить 794 людини, що передбачає віднесення останнього до IV категорії складності.

Крім того судами попередніх інстанцій встановлено, що торгівельно-розважальний центр „Приозерний" на підставі сертифікату серія ДП №6 від 25 червня 2011 року, який виданий на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації від 08.06.2011 р. відповідно діючого законодавства віднесений до IV категорії складності.

Посилання касатора, що реконструкція торгівельно-розважального центру „Приозерний", а саме, надбудова додаткового поверху та басейну повинна визначати окремо категорію складності. тобто, без врахування категорії складності торгівельно-розважального центру „Приозерний" безпідставні та не ґрунтуються на законодавчих нормах, оскільки згідно діючого законодавства та ДБН А.2.2.3:2012 Додаток М, які діяли на час спірних правовідносин, категорія складності визначається окремо для кожного будинку, будівлі, споруди, а не на окремі частини будівлі, споруди.

Виходячи з наведеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку про правомірність припису інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 13 листопада 2012 року щодо зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції торгівельного центру „Приозерний" по вул. Боброва 1 у м. Дніпропетровську та правомірність постанови від 27 листопада 2012 року № 186-Ю про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 413660,00 грн.

При цьому колегія суддів зазначає, що посилання судів на норми додатку П до ДБН А.2.2-3-2004, які втратили чинність на час спірних правовідносин, не впливає на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції, оскільки вказані в акті перевірки, протоколі про правопорушення та приписі порушення, Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності" та вищенаведеним Порядком.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Місія-1" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: