Справа № 803/656/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Київ К/800/32935/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Гончар Л.Я., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгазбуд»

про стягнення сум переплати пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

21.03.2013р. управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області (далі Пенсійний фонд) звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгазбуд» (далі Товариство) про стягнення сум переплати пенсій в розмірі 370168,18грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2013р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Пенсійний фонд звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на підставі довідок, виданих Малим підприємством по газифікації від 18.02.1993р. №54, 55, 56, 57, 58 про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Бобер Поліського району Київської області в період з 1.07.1987р. по 30.09.1987р. та довідок №814, 815, 816, 817, 818 від 18.02.1993р. про виплату підвищеної заробітної плати за роботу у зоні відчуження, надано статус учасників ліквідації аварії на ЧАЕС з видачею відповідних посвідчень, у зв'язку з чим Пенсійним фондом була призначена та виплачувалася вищевказаним громадянам пільгова пенсія відповідно до ст.ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В період з 6.12.2011р. по 29.02.2012р. Луцькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Пенсійного фонду за період з 1.01.2009р. по 1.12.2011р. за результатами якої, складено акт №940-13/ від 29.02.2013р. Згідно з Актом встановлено, що в ході зустрічної перевірки документально не підтверджено інформацію, вказану у зазначених вище довідках Малого підприємства по газифікації, яке є правонаступником Волинського спеціалізованого будівельно-монтажного управління по газифікації «Укргаз» треста «Івано-Франківськгазбуд».

Протоколом №48 від 7.06.2012р. на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України (далі Комісія), на підставі матеріалів перевірки Луцької міжрайонної державної фінансової інспекції, визнано безпідставною видачу посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

17.09.2012р. на адресу Пенсійного фонду надійшов лист Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, яким повідомлено, що відповідно до листа Волинської обласної державної адміністрації №5017/44/2-12 від 3.09.2012р. та протоколу №48 засідання Комісії від 7.06.2012р. визнано безпідставною видачу посвідчень учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та зобов'язано вилучити посвідчення учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у вказаних осіб.

Розпорядженнями начальника Пенсійного фонду №129268, №129095 та №133760 від 21.09.2012р., №134718 від 23.10.2012р., №135833 від 19.09.2012р. припинено виплату пенсій вказаним громадянам.

11.12.2012р. на адресу позивача надійшла вимога Луцької міжрайонної державної фінансової інспекції №730-12/759 від 28.11.2012р. про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Пенсійного фонду, якою зобов'язано позивача у випадках не повернення зайво виплачених пенсій особами, що їх отримали, передати матеріали до суду з метою вирішення питання стягнення даних сум.

Пенсійний фонд звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративними позовами щодо стягнення з громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 надміру виплачених сум пенсій. Проте, в рішеннях суду не встановлено фактів зловживань з боку вищевказаних пенсіонерів під час оформлення пенсій, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог до вищевказаних осіб.

Щодо ненадання в ході зустрічної звірки Товариством первинних документів, які б підтвердили участь вищевказаних громадян в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в с. Бобер Поліського району Київської області в період з 1.07.1987р. по 30.09.1987р., колегія суддів зазначає наступне.

Луцькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Пенсійного фонду за період з 1.01.2009р. по 1.12.2011р. встановлено, що Товариство є правонаступником державного підприємства і при викупі майна, були передані архівні документи Волинського СБМУ та Малого підприємства по газифікації, що стосуються нарахування зарплати та наказів по особовому складу.

Також, в ході ревізії було проведено зустрічну звірку з Товариством щодо документального підтвердження достовірності виданих довідок про оплату праці учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, фактичної участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та перебування на забрудненій території працівників, які знаходяться в пенсійних справах Пенсійного фонду, про що складено довідку №940-13/01 від 16.01.2013р., з якої видно, що перевіркою наданих наказів щодо здійснення виробничої діяльності за 1986-1990 роки, даних про відрядження працівників для виконання робіт у зоні відчуження або у населених пунктах, що прилягають до 30-ти кілометрової зони Чорнобильської АЕС керівництвом Товариства не знайдено і для звірки не надано. Накази або інші документи щодо підтвердження виконання протягом липня-жовтня 1987 року працівниками Управління робіт в с. Бобер Поліського району Київської області для звірки не надані.

Проте, не надання вказаних наказів під час звірки, через сплив часу, втрату документів, не передання до архіву або реорганізацію підприємства, не може розглядатись як не підтвердження відповідачем факту виконання громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 робіт у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки ні в акті перевірки, ні матеріалами справи не встановлено, що подані відповідачем довідки про заробітну плату в зоні відчуження для призначення пенсії містили в собі неправильні відомості про розмір заробітної плати, були підроблені або сфальсифіковані, що давало б підстави вважати, що Товариством, умисно вчинені дії, які становлять зловживання з його боку.

Пенсійним фондом в попередніх роках постійно, зокрема, під час перерахунку пенсій, проводилась перевірка правильності призначення та виплати пенсії вказаним громадянам, при цьому жодних сумнівів щодо підставності виплати пенсії вищевказаним громадянам у позивача не виникало.

Так, статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надано право органу, що призначає пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з ст.64 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, винні в порушенні вимог цього Закону, утаюванні або навмисному перекрученні відомостей про стан радіаційної обстановки або про захворюваність людей, у видачі документів, посвідчень, вчиненні будь-яких інших діянь, що призводять до незаконного одержання громадянами прав і пільг, передбачених цим Законом, несуть матеріальну, адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законодавством України.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відтак, стягнення надміру виплаченої суми пенсії в судовому порядку можливе за наявності однієї з двох умов, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, однак будь-які дані про зловживання з боку відповідача або подання ним, як страхувальником недостовірних даних, а також обставини, які б вказували на наявність рахункової помилки або ж факт зловживання з боку відповідача, щодо подання недостовірних даних відсутні і не підтвердженні позивачем жодними доказами.

Згідно з п.38 «Порядку подачі і оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. (чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність одержання заяви, відповідність викладених в ній відомостей про особу даних паспорту та документів про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення, наданих документів; перевіряє правильність відповідних документів, що засвідчують виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Отже, позивач при прийнятті документів для призначення пенсій не скористався наданим йому правом та не перевірив обґрунтованість їх видачі відповідачем.

Враховуючи вище наведене, вірними є висновки судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Володимирі-Волинському та Володимир-Волинському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30.04.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

Л.Я. Гончар

В.Ф. Мороз