Справа № 338/55/15-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 р. Справа № 876/1873/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

16 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі - УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області), в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку йому пенсії з урахуванням пільгового стажу, зобов'язати УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи позивача з 28.03.1984 року по 01.12.1989 рік, з 02.12.1989 року по 22.08.1994 рік як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі, зобов'язати УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити позивачу пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з червня 2009 року, тобто з моменту призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що періоди його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджуються записами у трудовій книжці і довідкою Прикарпатського управління бурових робіт, яка уточнює особливий характер роботи чи умов праці.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо невключення до пільгового стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з червня 2009 року по 15 липня 2014 року залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2015 року позов задоволений частково: визнано неправомірною відмову УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу; зобов'язано УПФ України в Богородчанському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 28.03.1984 року по 01.12.1989 рік, з 02.12.1989 року по 22.08.1994 рік, як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язано УПФ України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 16 липня 2014 року.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, а оскільки до заяви не було додано необхідних підтверджуючих документів, а саме - письмових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, то відповідно і не було правових підстав для встановлення позивачу відповідного стажу роботи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посаді помічника бурильника, слюсаря-ремонтника Івано-Франківського УБР під час виконання підприємством робіт в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в період з 28.03.1984 року по 01.12.1989 рік вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 02.12.1989 року по 22.08.1994 рік вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), що підтверджується записами в трудовій книжці, довідкою, копія якої знаходиться в матеріалах пенсійної справи, виданої Прикарпатським управлінням бурових робіт №10-2054 від 28.11.2014 року, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і які підтверджують постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 28.03.1984 року по 01.12.1989 рік, з 02.12.1989 року по 22.08.1994 рік в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою Прикарпатського управління бурових робіт, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, тому позивач має право пільги, передбачені Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-1V, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах,передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", УказуПрезидії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Згідно з пунктом "д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10 лютого 1960 року працівникам, що переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надається додатково пільга зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при численні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26 вересня 1967 року № 1908-VII передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п'яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 р., надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 р., надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС № 530/п-28 від 16 грудня 1967 року період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.

Таким чином, законодавство визначає достатнім надання одного з цих документів: трудової книжки, чи письмового трудового договору, чи довідки, де був зазначений період такої роботи. Для здійснення пільгового обчислення стажу роботи надання письмового договору не є обов'язковим.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема, з трудової книжки та довідки, позивач дійсно працював в районах Крайньої Півночі з 28.03.1984 року по 01.12.1989 рік, з 02.12.1989 року по 22.08.1994 рік.

Доводи апелянта про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд вважає такими, що суперечать закону з огляду на приписи п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону № 32-V від 26 липня 2006 року), згідно до якого пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо зобов'язання УПФ України у Богородчанському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок позивачу пенсії з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу за період з 28.03.1984 року по 01.12.1989 рік, з 02.12.1989 року по 22.08.1994 рік та виплатити дану пенсію з 16.07.2014 року.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2015 року у справі № 338/55/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич