Справа № 2а-1662/10/0570
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2010-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Стойка В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року справа №2а-1662/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючої Колеснік Г.А., судді доповідача Ляшенка Д.В., судді Ястребової Л.В. , при секретарі Дровниковій К.В., за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Макіївської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2010р. по справі № 2а-1662/10/0570, за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Макіївської обєднаної державної податкової інспекції, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2010р. ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Макіївської обєднаної державної податкової інспекції, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 04.12.2009р.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що спірним повідомленням-рішенням відповідачем застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення граничних термінів сплати земельного податку в сумі 1590, 18 грн. Вважала зазначене повідомлення-рішення незаконними, оскільки штрафні санкції застосовані до позивача на підставі п.п.17.1.7. п.17.1. ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", в той час, як питання порядку сплати земельного податку регулюються спеціальним законом - Законом України "Про плату за землю".

Постановою Донецького окружного адміністративного суду позов задоволений.

Не погодившись з таким рішенням, ДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в даному випадку до позивача правомірно застосований Закон України № 2181, який є спеціальним законом який регулює порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, а представник позивача за викликом до суду не прибув.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нової постанови, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що 03 грудня 2009 року Гірницьким відділенням Макіївської ОДШ проведено перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань орендної плати за земельні ділянки субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_4, якою встановлено порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, передбаченого п.п. 5.3.1 пункту 5.3 статті 5, п.п. 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року №2181-111, ст. 17 Закону України "Про плату за землю" від 03 липня 1992 року №2535-111, на 42 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання в розмірі 7950,90 грн. та складено акт №№9421/17/НОМЕР_1.

04 грудня 2009 року Макіївською обєднаною державною податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 відносно субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, на підставі акту перевірки №9421/17/НОМЕР_1 від 03 грудня 2009 року, яким зобовязано сплатити штрафні санкції у розмірі 1590,18 гривень.

Правовою підставою прийняття спірних повідомлень-рішень податковим органом зазначено норми підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та ст. 17 Закону України " Про плату за землю".

З преамбули Закону України Про плату за землю, цим Законом визначаються розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про плату за землю" за порушення норм цього Закону платники податків несуть відповідальність, передбачену Земельним кодексом України та законами України.

Преамбулою Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року визначено, що зазначений закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює, в тому числі, порядок визначення податкового зобов'язання, базовий податковий період, строки сплати податків, відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 17.1 статті 17 зазначеного закону передбачено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1. ст.17 Закону штрафні (фінансові) санкції застосовуються у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим законом.

Статтею 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що під терміном "податкова декларація" у розумінні цього закону, є, окрім декларації, також "розрахунок".

Порядок узгодження сум податкового зобов'язання, визначений статтею 5 зазначеного Закону, де під самостійним узгодженням податкового зобов'язання розуміється подання платником податку до податкового органу податкової декларації з визначенням в ній податкового зобов'язання. Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації (розрахунку).

Відповідно до ч.1 п.п. 5.3.1. п.5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації (розрахунку), протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 цього Закону для подання податкової декларації (розрахунку).

Підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначає, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що може, зокрема, дорівнювати календарному року.

Відповідно до п.2 Порядку подання податкового розрахунку земельного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 26.10.2001 року № 434. розрахунок податку складається на підставі даних державного земельного кадастру за станом на 1 січня поточного року і щороку подається власником землі та/або землекористувачами до органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки до 1 лютого поточного року з розбивкою річної суми земельного податку рівними частками за місяцями.

Базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному року, в розумінні підпункту "в" підпункту 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачає подання податкової декларації протягом 60-ти календарних днів за останнім календарним днем звітного податкового року.

Але відповідно до ч. І ст. 17 Закону України "Про плату за землю" податкове зобовязання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної і комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, що відповідає положенням пп. 4.1.4 а п. 4.1 Закону № 2181.

Таким чином фактично цим Законом встановлений базовий податковий період для цього податку, що дорівнює одному місяцю.

Враховуючи межі застосування Закону України Про плату за землю" та за принципом превалювання спеціальної норми над загальною, положення Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є спеціальною нормою у галузі податкового законодавства, а Закон України "Про плату за землю" є загальною з цих питань.

Загальні норми можуть бути застосовані лише щодо питань неврегульованих спеціальною нормою права.

З огляду на наведене висновки суду 1 інстанції щодо превалювання Закону України "Про плату за землю" над положеннями Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" щодо накладення штрафу за порушення строків розрахунків з земельного податку, орендної плати є помилковими.

Відповідно до ст. 17 п. 17.1 п.п. 17.1.7 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за порушення податкового законодавства на платника податків накладаються штрафні санкції.

Штрафні санкції накладаються контролюючими органами.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до акту перевірки позивачем орендна плата за березень 2009р. (граничний термін сплати 3.04.2009р.) сплачена 11.06.2009р. тобто із затримкою на 42 дня.

Таким чином відповідачем правомірно до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 20 % від сумі 7950,9 грн. 1590,18 грн.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.п. 1,3 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 202, п.1 ч.1, ч.2 ст. 205, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Макіївської обєднаної державної податкової інспекції задовольнити і постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2010р. по справі № 2а-1662/10/0570- скасувати.

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Макіївської обєднаної державної податкової інспекції, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 04.12.2009р. відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили, а в разі складення і проголошення вступної та резолютивної частин постанови, з дня складення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів: