Справа № 2-а-187/10
Суддя: Соколова К. А.
Дата ухвалення: 2010-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.10 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі головуючого Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Балаклія Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про перерахунок пенсії,

встановив:

01.02.2010року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до правління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, в якому росив суд визнати протиправною діяльність УПФ в Балаклійському районі Харківської області щодо не нарахування та не виплати пенсії виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком; зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок ОСОБА_3 катастрофи 1 категорії відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» з 01 січня 2004 року виходячи із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком;

зобовязати відповідача підвищити йому розмір пенсії на 12% відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 з 01 січня 2004 року та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» у !,5 рази з 01 січня 2006 року та провести відповідні виплати;

зобовязати відповідача встановити підвищення до пенсії як інваліду війни III групи відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2004 року та провести відповідні виплати;

зобовязати відповідача і в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком на день фактичного виконання нарахування та виплат.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є інвалідом III групи, особою, яка постраждала внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_3 АЕС, віднесеною до 1 категорії. Відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» він з 01 січня 2004 року має право на отримання державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Крім цього, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року, починаючи з 01 вересня 2004 року, він має право на збільшення розміру пенсії на 12%, а починаючи з 01 січня 2006 року на збільшення розміру пенсії у 2,5 рази відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи». Також, як інвалід війни III групи, починаючи з 01 січня 2004 року, має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У звязку з тим, що пенсія не виплачувалась йому у належному розмірі, в січня 2009 року він звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, в чому йому було відмовлено. Таким чином відповідачем було порушено його права, гарантовані Конституцією та законами України.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні п: відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач дійсно перебуває на об. УПФ. З 09.10.1998 року по 14.09.2005 року ОСОБА_1 отримував пенсію по інвах третьої групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов»язків військової с.т під час ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_3 АЕС, за нормами Закону України статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастр № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. З 15.09.2005 року по 31.12.2005 року ОСОБА_1 на п' особистої заяви, отримував пенсію за віком як учасник ліквідації наслідків аваг ОСОБА_3 АЕС відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення . . 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ~ 49, 50, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внасж ОСОБА_3 катастрофи». З 01.01.2006 року та по теперішній час він отримує пенс - інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_3 АЕС, за но Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внас ОСОБА_3 катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. Відповідач вважає, що пор; при призначенні позивачу пенсії з боку УПФ немає. Розмір пенсії, яку отримує по: відповідає чинному законодавству. Пенсія позивачу була призначена відповідно до Пос Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних в окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок к державного бюджету» від 03.01.2002 року №1, виходячи із розміру 19,91 грн. Виходячи з 1 мінімальний розмір пенсії по III групі інвалідності до 01.09.2004 року становив 19,91x6.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №894 від 13.07.2004 року підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про с._ соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрос

01.09.2004року мінімальний розмір пенсії позивачу було збільшено на 12%: 19,91x6x1,12.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про ст соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастроф

01.01.2006року позивачу було збільшено розмір пенсії у 2,5 рази як учаснику лікв наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках: 19,91x6x1,12x2,5. Зазначеною постан встановлено мінімальний розмір пенсії для інвалідів III групи - 467 гривень.

Починаючи з 01.01.2008 року призначення та виплата позивачу основної та дода пенсії здійснювалось з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про статус і соціа- - захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» Законом Укр «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих я України». За новою редакцією ч.З та ч.4 ст.54 вищезазначеного Закону розмір пенсі: інвалідів, щодо яких встановлено звязок з ОСОБА_3 катастрофою, не можуть нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_3 АЕС у 1987-1990 рок^ III групі інвалідності - 140% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Новою редакцією ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» встановлено, що особам, віднесениу категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам III групи у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Після прийняття рішення Конституційним Судом України щодо неконституцій:-:. змін, внесених до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», з 22.05.2008 року призначення та виплата позі пенсій здійснювались згідно Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено, розмір пенсії по III групі інвалідності становить 675 гривень і розмір додаткової пенсії прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01.07.2008 року позивачу, як особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», було призначено доплату до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян». Розмір пенсії позивача становив - 760 гривень.

Щодо вимог про здійснення підвищення до пенсії як інваліду війни III групи в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, то позивач отримував зазначене підвищення відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з

01.01.2004року по 14.09.2005 року до внесення змін до закону Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від

05.10.2005року, якою передбачався інший розмір зазначеного підвищення.

Таким чином, розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Відповідач не погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії величини мінімальної пенсії за віком, оскільки в силу ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також звертав увагу, що треба врахувати порушення позивачем річного строку позовної давності для звернення з адміністративним позовом та відсутність правових підстав для нарахування та виплати пенсії в розмірах, вищих, ніж встановлено діючим законодавством.

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є інвалідом III групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії Б № 404208 від 13.10.1998 року та довідками МСЕК № 004308 та № 025246 (а.с. 7,8), та є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 001505 від 19.01.1993 року та вкладкою до посвідчення № 026156 (а.с. 7)-

Відповідно до матеріалів справи на підставі особистої заяви позивач з 15.09.2005 по

31.12.2005року отримує пенсію за віком.

Згідно ч.І ст.10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 15.09.2005 по 31.12.2005 року про зобовязання відповідача про перерахунок йому державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року не підлягають задоволенню, оскільки позивач сам обрав основну пенсію у вигляді пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком на підставі особистої зая додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, на підставі Закону України «Про статус і сои.іі захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» № 79(^Х1 28.02.1991 року.

З 09.10.1998 року по 14.09.2005 року та з 01.01.2006 року по теперішній час позивач пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, на підставі Закон Уі «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорноб;'_я катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року.

22.01.2010року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду У краї Балаклійському районі Харківської області з заявою про перерахунок розміру пенсі: ] ст.ст.50, 54, 67 Закону №796-ХІІ (а.с. 9), отримав відповідь від 22.01.2010 року. І відповідача відсутні правові підстави для перерахунку пенсії (а.с. 10,11).

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пенсії позивачу ОСОБА_2 ПеасІ Фонду у Балаклійському районі Харківської області провело виходячи з розміру 19 гр::зй копійка, встановленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів Украли

03.01.2002року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат 5| категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів держі бюджету» /далі - Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1/.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постті; внаслідок ОСОБА_3 катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення :л порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов прожня трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закрі в Законі №796-ХІІ.

Статтею 49 вищевказаного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесе:-:* категорій 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ (у редакції чинній на час виникнення :: правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій см віднесеним до категорії 1, та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри : для інвалідів III групи, щодо яких установлено звязок з ОСОБА_3 катастрофо можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, признач щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам III груп::, інвалідам, а також хворим внаслідок ОСОБА_3 катастрофи на променеву хворо* розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як вбачається зі статті 53 того ж Закону. додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доход]

Таким чином, вихідним критерієм для обчислення основної та додаткової пенсії, о щодо яких встановлено звязок ОСОБА_3 катастрофою, визначено мінімальну пе= віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок калідт захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Також ст.54 вищезазначеного Закону передбачено, що обчислення і при::-:, вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпеч (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІУ - відповідно до Закону У «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

2Х/

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ч.З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Згідно вимог ч.З ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», за змістом абзацу 3 статті 1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Тобто мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, зазначених в ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2 Я рік» від 11.05.2004 року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затвер^жЛ прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 284,69 грн.

Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік І

23.12.2004року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунки місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі 332 гривні.

Відповідно до ст.65 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12 1 Ж року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втрі~тЯ працездатність, встановлено в розмірі: з 01.01.2006 року - 350 грн., з 01.04.2006 року - 35е з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року-366 грн.

Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2 А року був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність Щ січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15.03.2007 року №749-5 та іс- в новій редакції з 28.03.2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втр~^И працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - -Ж гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, п;: ші визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 1 статті Щ Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня т_ і жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездат:- ж визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що сь: відповідно 410,06 грн. та 415,11 грн. 1

Таким чином, позивачу, як інваліду III групи, як особі, яка постраждала внастт* ОСОБА_3 катастрофи, 1 категорії, нижній розмір державної пенсії в період з 01.01 2!іИ по 14.09.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та додаткової пенсії в 2004-2007 т ж за періоди повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожитк з ч* мінімуму.

Незважаючи на це, розмір, з якого виходив відповідач при розрахунку пенсії позивач.. нижчій, ніж прожитковий мінімум ( відповідно мінімальна пенсія за віком ), встановлений За:- України «Про державний бюджет на 2005-2007 роки».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяші законодавчих актів України» від 27.12.2007 року було внесено зміни до Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи».

Відповідно до нової редакції вищезазначеного Закону з 01.01.2008 року вихілняИ критерієм для розрахунку пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за ш:-: г І заподіяну здоровю особам, щодо яких встановлено звязок із ОСОБА_3 катастрсТ' иИ визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до змін, внесених до ч.З та ч.4 ст.54 Закону передбачено, що у всіх випале розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з ОСОБА_3 катастроф не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_3 | 1987-1990 роках по III групі інвалідності - 140% прожиткового мінімуму для осіб, які втратити працездатність; також, особам, віднесеним до категорії 1, додаткова щомісячна пенсія за пік т д заподіяну здоровю, призначається у розмірі: 15% прожиткового мінімуму для осіб, ищ втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у спт_зі| «щодо предмета та змісту закону про державний бюджет України» визнано такими, шо зя ідповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 67 розділу 1, унктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 5, пунктів 36-100 розділу II Закону України №107-УІ, в тому числі і зміни, внесені до ст.ст. 50, 4, 67 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Іорнобильської катастрофи». Пунктом 6 зазначеного Рішення визначено, що рішення має іреюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з іравовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України №107-УІ, визнаних не конституційними.

Таким чином, положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-УІ від

28.12.2007року втратило чинність 22 травня 2008 року. Тому вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 Закону №1058-ІУ встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року обчислення основної та додаткової пенсії позивачу повинно було здійснюватись у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22 травня 2008 року - згідно мінімального розміру пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 26.12.2007 року на 2008 рік був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня -498 гривень.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» на 2009 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу для тих, що відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто - 498 гривень.

Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року з 01 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розмірі 573 гривні.

Таким чином, позивачу нижній розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

Як вбачається із письмових заперечень УПФ в Балаклійському районі, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсії керувався постановами Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», №894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», №1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», №530 від

28.05.2008року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», та №654 від

16.07.2008року «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства Ук у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юрі силу.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при нарах> та виплаті позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст. 50, 54, 67 Закону Ук «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль; катастрофи» і нормами відповідного Закону України про визначення мінімальної пенсії за 5 на момент виплати, а не Постановами Кабінету Міністрів України, які істотно звужують прав позивача, встановлених законом.

Суд визнає безпідставним посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону України «Про с._ і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтв,, захворювання внаслідок ОСОБА_3 катастрофи, визначається Кабінетом Мін:. України. Надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означа- останній може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим зак: та іншими законами, якими встановлений розмір мінімальної пенсії за віком.

Тому саме вищенаведені встановлені Законом прожиткові мінімуми для осіб, які втр. працездатність, що беруться для визначення мінімального розміру пенсії за віком, пот брати відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу з 01.01.2004 по 14.09.2005 рс

01.01.2006року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року пенсії по інвалідності та з 01.01 І року додаткової пенсії.

Таким чином, відповідачем було порушено законне право позивача на отримання дер- пенсії та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, в належному розмірі.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача відповідають Закону України XII, і він має право на призначення пенсії в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за г за період з 01.01.2004 по 14.09.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05 _ року та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду III групи в розмір г мінімальної пенсії за віком з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року.

Що стосується періоду, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, т приходить до наступного.

Виходячи з системного аналізу ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус і соніа: захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», п.З ч.2 та ч.З . Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача іь. здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії строки позовної давносг. поширюються та річний строк звернення до адміністративного суду не застосовується.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.І ст Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на нараховані . пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за мит: час без обмеження будь-яким строком. Суд встановив, що предметом оскарженню неправомірність дій УПФУ щодо нездійснення нарахування до доплати до пенсії та її в не в повному обсязі, тобто ці позовні вимоги нерозривно повязані між собою.

Таким чином, вимоги позивача повинні розглядатися без обмеження строку, за який вони іаявлені. Тому суд відхиляє заяву відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні юзову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком за період з 01.01.2004 по 14.09.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду III групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2004 року по

31.12.2007року таз 22.05.2008 року.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України.

4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може погодитися з розрахунком, проведеним відповідачем щодо обчислення пенсії позивача та з посиланнями відповідача на ст.ст.50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок ОСОБА_3 катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суперечить вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи».

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Що стосується позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити позивачу підвищення розміру пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 року №894, починаючи з 01 вересня 2004 року, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року №1293 у 2,5 рази, починаючи з 01 січня 2006 року, та провести

відповідні виплати, то зазначені вимоги не підлягають задоволення, оскільки згідно п.6 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпече визначаються виключно Законами України.

Таким чином застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообовязкове держав -щ пенсійне страхування», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу Постанови Кабінету Міністрів України №894 та №1293.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позив- пенсії в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльні ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі по не виконанню з 01 сі-:

2004року по 14 вересня 2005 року, з 01.01.2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2 ( року по день винесення постанови приписів ст. 54 Закону України «Про статус і соціаль: захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» та по не виконаю- 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день винесев постанови приписів ст.ст. 50, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи», яка призвела до порушення позивача на своєчасне нарахування та отримання пенсії по інвалідності та додаткової пенсії

Стосовно позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок позн:.-підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, суд приходить висновку, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціально^захисту», в редакції, що була чинною до 01.01.2006 року, передбачено, що інвалідам в:::= пенсії підвищуються у таких розмірах: інвалідам І групи - у розмірі 400% мінімальної пенс :і віком, II групи - 350% мінімальної пенсії за віком, III групи - 200% мінімальної пенсії за віксу

Відповідно до ст.1 Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2 >3 рік» від 11.05.2004 року, який набрав чинності 27.05.2004 року, на 2004 рік затвер; прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, - 284,69 грн.

Згідно зі ст.63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік

23.12.2004року, на 2005 рік затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі 332 гривні.

Із письмових заперечень відповідача вбачається, що позивач отримував підвищенню пенсії з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року в розмірі 39,82 грн, виходячи із розміру пенсії грн.: 19,91x200%, тобто розрахунок підвищення до пенсії позивачу УПФ в Балаклійсь*:: і районі провело виходячи з розміру, встановленого чинною на той час Постанова КМУ

03.01.2002року№ 1.

Проте суд не може погодитись з таким розрахунком. Розмір отриманого підвищенню пенсії в 2004-2005 роках не відповідає законодавству, оскільки вихідним критерієм розрахуй' державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі с: Закону №1058-ІУ встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, оскільки вказаний мінімальний розмір є певним стандар. в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог. А прожитк мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначається Законом України «Про Держав бюджет України» на відповідний рік, а не Постановою КМУ, на яку посилається відповідач

Тому позовні вимоги, що стосується зобовязання відповідача здійснити перерах;- позивачу підвищення до пенсії як інваліду армії, прирівняного до інваліда війни, за 2004-2 роки, виходячи із законодавчо встановлених розмірів, підлягають задоволенню.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року ч.4 ст.13 Закону викладено в новій редакції: «інвалідам війни пенсії або щомісячне грошове

утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується інвалідам І групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам II групи у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам III групи - у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Згідно заперечень відповідача, з 01.01.2006 року позивач отримує підвищення до пенсії у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у законодавчо встановлених розмірах, тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 11, 12, 18, 71, 128, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від

09.07.2003року, ст.ст.2,13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від

11.05.2004року № 1704-ІУ. Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік» від 19.10.2004 року № 2089-У, Законом України « Про державний бюджет України на 2006" №3235-ІУ від 20.12.2005 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2007" № 489-У від 19.12.2006 року. Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-УІ, Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області про перерахунок ю

пенсії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в

Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 01 січня 2004 року по 14 вересня ви

2005року, з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 12 березня

2010 року положень ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які гір

постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи", яка призвела до порушення прав їня

ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання державної

пенсії в належному розмірі.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в

Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 01 січня 2004 року по 31 грудня ма^

2007 року та з 22 травня 2008 року по 12 березня 2010 року положень ст. ст. 50, 51 Закону

України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_3 катастрофи", яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання та додаткової пенсії в належному розмірі.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області з 01 січня 2004 року до 01 січня 2006 року по не виконанню приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії як інваліду III групи щодо захворювання яким встановленого звязок з ОСОБА_3 катастрофою в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з 01 січня 2004 року по 14 вересня 2005 року, з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров ю, як інваліду III групи в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 надбавки до пенсії як інваліду війни III групи в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком. відповідно до встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком з 01 січня 2004 року до 01.01.2005 року та з 01 січня 2005 до 01 січня 2006 року та провести відповідні виплати.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 11.02.2010 року постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя