Справа № 743/953/13-а (2а/743/39/13)
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2015 р. м. Київ К/800/61554/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_4 у Ріпкинському районному суді Чернігівської області пред'явила позов до Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку.

Просила скасувати державний акт про право приватної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, який виданий на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року, позов залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їхні рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд, або для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій, залишаючи позов без розгляду, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий правовий висновок судів не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Кодекс адміністративного судочинства України, нормами якого керувалися суди першої та апеляційної інстанцій, набрав чинності з 01 вересня 2005 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як видно з матеріалів даної справи, предметом спору є правомірність Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, який не є рішенням органу місцевого самоврядування, а тому, за своєю сутністю даний спір не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону із закриттям провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155, 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.