Справа № 2а-26317/09/1270
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2010-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ірметова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року справа №2а-26317/09/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Малашкевича С.А .,

суддів: Попова В.В.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Асєєвій Я.В.

за участю сторін: сторони не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2010 року у адміністративній справі № 2а-26317/09/1270 за позовом ОСОБА_3 до Луганського виправного центру Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

01 жовтня 2009 року з Брянківського міського суду Луганської області до Луганського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Луганського виправного центру Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди.

17 лютого 2010 року Луганський окружний адміністративний суд постановою (арк. спр. 102-103) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовив повністю за необґрунтованістю.

Позивач в апеляційній скарзі (арк. спр. 117-118) просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які зявилися до судового засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_3, на підставі довіреності (бланк серії ВКТ № 711483 від 28.11.2008 року) звернувся до начальника Луганського виправного центру Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області № 134 із заявою від 01.12.2008 року стосовно надання інформації щодо проходження служби ОСОБА_4 в Луганському виправному центрі № 134, заборгованості по грошовому та речовому забезпеченню ОСОБА_4

20.02.2009 р. листом № 38/ш 19/3 він отримав відповідь начальника Луганського виправного центру № 134 ОСОБА_5 про відсутність заборгованості за речове майно та про стан грошового забезпечення ОСОБА_4, де містилася інформація про нарахування грошової компенсації за 51 день невикористаної відпустки.

Після повторного звернення 25.06.2009 р. ним була отримана відповідь № 38/ш-10/3 начальника ЛВЦ № 134 ОСОБА_5, в якій містилася інформація про те, що заборгованість по речовому майну ОСОБА_4 складає 32 одиниці речового майна, а компенсація за невикористані відпустки повинні нараховуватись з 161 дня . Таким чином позивач вважає, що відповідач у листі від 20.02.09 р. надав йому інформацію що не відповідає реальним обставинам , в звязку з чим просить дії начальника Луганського виправного центру № 134 ОСОБА_5 по ухиленню від надання обєктивної відповіді визнати неправомірними , та стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 1700 грн.

Обґрунтування судом першої інстанції відмови в задоволенні позовних вимог.

- позивачу листом № 38/ш-19/3 від 20.02.2009 року надано конкретні відповіді на поставлені ним конкретні питання,

- позивачем не доведено протиправність дій відповідача.

Основні доводи апеляційної скарги.

- суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права.

- суд не в повній мірі дослідив обставини справи.

Оцінка обставин справи, відповідності прийнятого судового рішення

нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-ХІІ всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідним їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Згідно ст. 14 Закону України «Про інформацію» одержання інформації це набуття, придбання, накопичення відповідно до чинного законодавства України документованої або публічно оголошуваної інформації громадянам, юридичним особам або державою.

Ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Позивачу на його звернення листом № 38/ш-19/3 від 20.02.2009 року та листом № 38/ш-10/3 від 25.06.2009 р. надано конкретні відповіді на поставлені ним конкретні питання.

Посилання позивача щодо того , що надана йому інформація є необєктивна, є оціночним , тобто субєктивним, поняттям , та надання оцінки обєктивності наданої інформації не є предметом судового дослідження та позовних вимог.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди та згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції , що позивачем не доведено протиправність дій відповідача , тому підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті постанови були дотримані норми матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2010 року у адміністративній справі № 2а-26317/09/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2010 року у адміністративній справі № 2а-26317/09/1270 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 липня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення у повному обсязі.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана колегією суддів 29 липня 2010 року.

Головуючий : /підпис/ ОСОБА_6

Судді : /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя В.В. Попов