Справа № 2а-23654/09/0570
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Головіна К.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року справа №2а-23654/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Василенко Л.А., Міронової Г.М.

при секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 26 лютого 2010 року

по адміністративній справі № 2а-23654/09/0570

за позовом Державного підприємства «Добропіллявугілля»

до управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області

про визнання недійсним рішення № 278/14 від 11.12.2009 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Добропіллявутілля» звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області про визнання недійсним рішення № 278/14 від 11.12.2009 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків мотивуючи свої вимоги тим, що управлінням Пенсійного фонду при здійснені записів в картці особового рахунку страхувальника - платника страхових внесків порушує порядок зарахування поточних платежів, встановлений частиною другою п. 5 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач при сплаті страхових внесків в платіжних дорученнях зазначав призначення платежу, як погашення поточних платежів, однак управління Пенсійного фонду у в м. Добропіллі Донецької області, самостійно без повідомлення платника, здійснило перерозподіл поточних платежів в рахунок погашення заборгованості минулих періодів, а також безпідставно включив до складу боргу штрафні санкції та пеню.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року у справі № 2а-23654/09/0570 позовні вимоги задоволені, визнано недійсним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі № 278/14 від 11.12.2009 року про застосування фінансових санкцій у сумі 368 057,02 грн. та нарахування пені у сумі 426 502,79 грн. за несплату (неперерахування) або не своєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно до ч.5 ст.106 Закону №1058 та п.п.10.11 п.10 Інструкції №21-1 за рахунок сум, що надходять від страхувальників або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Цей механізм зарахування забезпечує рівність платників у питаннях додержання платіжної дисципліни та відповідальності у разі її порушення. Тільки такий порядок зарахування забезпечує рівність застрахованих осіб у частині зарахування періодів роботи до страхового стажу, у разі якщо страхувальник має борги зі сплати страхових внесків. Тобто до страхового стажу включаються періоди роботи по мірі сплати боргів у чіткому календарному порядку. Іншого порядку зарахування платежів законодавством не передбачено.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Державне підприємство «Добропіллявугілля» є юридичною особою, зареєстровано виконавчим комітетом Добропільської міської ради Донецької області та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області.

Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області є суб'єктом владних повноважень, яке в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 р. N 1261 повноваження.

Згідно розрахунку суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, складеного Державним підприємством «Добропіллявугілля» сума страхових внесків, що підлягає сплаті за жовтень 2009 року становить 3 713 248,32 (арк. справи 12-13).

Страхові внески за жовтень 2009 року були сплачені Державним підприємством «Добропіллявугілля» у строки передбачені Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що підтверджується платіжними дорученнями № 1289 від 26.11.2009 року, № 1301 від 30.11. 2009 року, № 1288 від 26.1 1.2009 року, № 1915 від 30.11.2009 року, № 1288 від 26.11.2009 року, № 1915 від 30.11.2009 року, № 1289 від 26.11.2009 року, № 1301 від 30.11.2009 року (а.с.7-10, 55-58), у яких позивачем чітко визначено призначення платежу. Однак, відповідач зарахував зазначені платежі в порядку календарної черговості в погашення недоїмки позивача зі страхових внесків.

11.12.2009 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області було прийняте рішення № 278/14, яким до ДП «Добропіллявугілля» застосовані штрафні санкції в розмірі 10 % від суми несвоєчасно сплачених страхових внесків, що склали 368 057,02 грн., та нарахована пеня у розмірі 0,1% від суми недоїмки та фінансових санкцій, що склала 426 502,79 грн. (арк. справи 25).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи такого страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених зазначеним Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які йому підлягають; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення, сплати цих внесків і стягнення заборгованості за ними.

Пунктом 1 статті 11 Закону України N 1058-IV встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та інших встановлених законом умов.

Згідно з пунктом 1 статті 14 Закону України N 1058-IV страхувальниками цих осіб є їх роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону належать до платників страхових внесків і зобов'язані на підставі пункту 6 частини другої статті 17 зазначеного Закону нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки й у повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону України N 1058-IV зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст. 20 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1У «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №1058) страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для Державного підприємства «Добропіллявугілля» з урахуванням приписів та вимог п.1. ст.14, п.6 ст.20 цього Закону є календарний місяць.

Згідно п.9 ст.20 Закону №1058, днем сплати страхових внесків у разі перерахування сум внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника НП банківський рахунок органу Пенсійного фонду вважається день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Відповідно до п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. №22 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за №377/8976) реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Частиною 2 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 даної статті відповідальність передбачена за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків. Аналіз зазначених норм доводить, що об'єктом застосування штрафу та нарахування пені є сплачена платником сума внесків, а не погашена сума недоїмки.

Частиною 5 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Таким чином, відповідач зарахував поточні платежі, сплачені за базовий період у 2009 році в рахунок погашення недоїмки, пені та фінансових санкцій, що виникли у минулих періодах, та розрахував розмір штрафних санкцій та пені виходячи з того, що були сплачені недоїмка, пеня та фінансові санкції, що виникли в попередніх періодах, а поточні платежі сплачені в меншій сумі.

Однак, згідно другого речення частини 5 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів зазначає, що в даному випадку передбачено послідовне погашення недоїмки, пені та фінансових санкцій при здійснені сплати поточних сум страхових внесків без порядку календарної черговості їх виникнення.

Колегія суддів вважає, що вказана норма, не встановлює право чи обовязок пенсійного органу при зарахуванні страхових внесків, самостійно сплачених платником, змінювати призначення платежу та напрямок його зарахування.

Частиною 2 п. 9 цієї ж статті визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Оскільки позивачем фактично своєчасно були сплачені страхові внески за жовтень 2009 року, то у управління Пенсійного фонду відсутні підстави для використання положень п.2 ч.9. ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки об'єктом застосування штрафу та нарахування пені є сплачена платником сума внесків, а не погашена сума недоїмки.

Підпунктом 5.1.4 п. 5.1 ст. 5 "Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, також визначено, що нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Згідно п.п.10.11 п.10 Інструкції, орган Пенсійного фонду складає повідомлення, у якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, яке надсилається (вручається) такому платнику.

Повідомлення вважається надісланим (врученим) платнику, якщо його передано посадовій особі юридичної особи або фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності, адвокату, приватному нотаріусу, під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Дата відправлення проставляється на корінці повідомлення.

Як встановлено судом першої інстанції, управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області зроблено перерозподіл сплачених позивачем за жовтень 2009 поточних страхових внесків, однак повідомлення, у якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, відповідачем не складено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року у справі № 2а-23654/09/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2010 року у справі № 2а-23654/09/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі з 23.07.2010 року.

Головуючий

Судді