Справа № 126/260/15-а
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 126/260/15-а

Провадження № 2-а/126/27/2015

"18" березня 2015 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Дісяк В.В.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача в.о. начальника ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення з тих підстав, що як стверджує 16.01.2015 року з відділу ДВС Бершадського районного управління юстиції вона дізналася, що 31.10.2014 року відповідач виніс постанову в справі про порушення нею митних правил по ст. 469 ч.2 Митного Кодексу України та притягнув її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вважає цю постанову неправомірною і просить її скасувати, оскільки в листопаді 2011 року вона була зупинена під час управління автомобілем БМВ, який їй не належав. Працівниками ВДАІ Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області цього ж дня даний автомобіль було поміщено на штрафний майданчик. З листопада 2011 року по вересень 2014 року автомобіль перебував на штрафмайданчику Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області. На автомобілі були присутні транзитні номера червоного кольору, крім того, їй відомо, що автомобіль є розмитненим та був знятий з обліку в органах МРЕВ для подальшого його реалізації. Статтею 469 МК України передбачена відповідальність за неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Згідно ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Її ж притягнуто до відповідальності на підставі норм Митного Кодексу України в редакції 13.03.2012 року. Відповідно до ч.1 ст. 328 в редакції МК України 2002 року адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення. Автомобіль було вилучено та поміщено на штрафний майданчик в листопаді 2011 року. Таким чином, службовою особою суб'єкта владних повноважень пропущено строки притягнення до адміністративної відповідальності її притягнуто до відповідальності через 35 місяців з дня виявлення правопорушення. Протокол про порушення митних правил складено службовими особами митниці у її відсутність, у зв'язку із чим вона не змогла реалізувати свої права, в тому числі право на захист. Порушення її конституційних прав, в тому числі права на захист, відбулося і під час безпосереднього розгляду адміністративної справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, відповідно до ч.1 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. В порушення зазначених норм відповідачем не повідомлено її належним чином про час і місце розгляду справи, а адміністративну справу розглянуто у її відсутність. Просить скасувати постанову, адміністративну справу провадженням закрити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обємі.

Представник відповідача ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, та письмові заперечення проти позову. Згідно цих заперечень 03.09.2014 на адресу ОСОБА_3 митниці надійшов лист ВДАІ з обслуговування Бершадського району щодо затримання працівниками ВДАІ під час нагляду за дорожнім рухом в м. Бершадь автомобіля марки «BМW» під керуванням позивачки. В результаті перевірки законності ввезення на митну територію України даного транспортного засобу було встановлено, що автомобіль «BMW», кузов № НОМЕР_1, ввезено на митну територію України 19.03.2007 року в зоні діяльності митного поста «Дольськ» Волинської митниці громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6 в митному режимі «тимчасове ввезення» терміном на два місяці - до 19.05.2007 року. Відповідно до ч.4 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну для їх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Відповідно до ч.3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняється. Таким чином позивачка ОСОБА_1, в порушення вимог ч. 3 ст. 325, ч. 4 ст. 380 МК України, користувалася товаром: автомобілем (транспортним засобом особистого користування) марки «BMW», кузов № НОМЕР_1 на митній території України без дозволу органу доходів і зборів. 03.09.2014 р. та 11.09.2014 р. ними на адресу позивачки були надіслані виклики щодо необхідності прибуття до митного органу для вирішення питання про складання протоколу про порушення митних правил. У визначені терміни, а саме: 10.09.2014 р. та 29.09.2014 р. ОСОБА_1 до митного органу не прибула. 29.09.2014 року за користування позивачкою автомобілем особистого користування марки «BMW», кузов № WBАНB51060BD66445 без дозволу органу доходів і зборів співробітником ОСОБА_3 митниці Міндоходів ОСОБА_7 був складений протокол за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України. Відповідно до ч. 8 ст. 494 МК України примірник протоколу протягом трьох робочих днів був надісланий ОСОБА_1 Відповідно до ст. 522 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень (ст. 467 МК України). Оскільки офіційне письмове повідомлення правоохоронного органу на адресу митниці надійшло 08.09.2014 року, протокол та постанова про порушення митних правил складено за нормами Митного кодексу України від 13.03.2012 року. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, просить залишити постанову ОСОБА_3 митниці у справі про порушення митних правил № 0471/401000001/14 від 31.10.2014 р. без змін, а адміністративний позов - без задоволення.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, дослідивши докази і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що, передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 15 листопада 2011 року працівниками ВДАІ з обслуговування Бершадського району в м.Бершадь було затримано автомобіль марки «BMW», кузов № НОМЕР_1 під керуванням позивачки ОСОБА_1 та поміщено на арешт майданчик Бершадського РВ, котрий знаходився там до 10.09.2014 року та переданий ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурс», що підтверджується листом начальника Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області за вих. № 1851 від 19.02.2015 року та карткою обліку адміністративного правопорушення.

03.09.2014 року про цей факт працівниками ВДАІ з обслуговування Бершадського району листом за вих. № 3052 було повідомлено відповідача, котрого він отримав 08.09.2014 року, чого ніхто зі сторін не заперечує, з чого слідує, що про порушення митних правил відповідачу стало відомо 08.09.2014 року .

29.09.2014 року співробітником ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України було складено протокол № 0471/401000001/14 про порушення позивачкою митних правил - ч.2 ст. 469 МК України в редакції 13.03.2012 року, що підтверджується самим протоколом, цього факту ніхто зі сторін не заперечує.

Проте, суд не погоджується із фактами та висновками, зафіксованими в зазначеному протоколі відносно того, що в 2012 році працівниками ДАІ з обслуговування Бершадського району РВ УМВС України у Вінницькій області під час нагляду за дорожнім рухом в м. Бершадь було затримано автомобіль марки "BMW" під керуванням ОСОБА_1, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать вищевказаному листу начальника Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області за вих. №1851 від 19.02.2015 року та картці обліку адміністративного правопорушення, з котрих видно, що позивачка ОСОБА_1 15.11.2011 року була зупинена працівниками міліції за управління транспортним засобом без технічного талона на автомобіль та реєстраційних документів.

Інших доказів відповідач, котрий заперечує проти позову, суду не надав, посилання на докази вини позивачки в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України в ред.2012 року норми законів, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі порушення, зворотної дії в часі не мають.

Тому, враховуючи, що санкція ст. 469 ч.2 МК України (в редакції 2012 р.) посилює відповідальність за неправомірні операції з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, користування та розпорядженням ними порівняно із санкцією ст. 336 МК України (в редакції 2002 p.) за аналогічні дії, складення протоколу про порушення митних правил та кваліфікації дій ОСОБА_1 за статтями МК України (в редакції 2012 р.) є протиправним.

Окрім того, як видно із зобовязання про зворотне вивезення транспортного засобу індивідуального користування громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ввіз вищевказаний транспортний засіб на територію України в режимі тимчасового ввезення.

Відповідно до пункту (b) статті 7 Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України «Про приєднання України до конвенції про тимчасове ввезення» від 24.03.2004 року № 1661-ІУ, користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у ч.2 ст. 469 МК України.

Щодо порушення прав позивачки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, на які вона посилається у своїй позовній заяві, то суд вважає, що при цьому її права порушені не були, оскільки про дату, час та місце складення протоколу та прийняття рішення в справі вона була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з відмітками про отримання їх адресатом особисто.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обємі.

За таких обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 469 МК України в ред.2012 р. залишатись в силі не може і підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі ч. 3 ст. 3, ч.2 ст. 469 МК України в ред. 2012 року, керуючись ст.ст. 158, 159, 161- 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до в.о. начальника ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову в.о. начальника ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 від 31.10.2014 року у справі про порушення митних правил № 0471/401000001/14 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ст. 469 ч.2 МК України - скасувати, адміністративну справу провадженням закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Гуцол