Справа № 2а-10492/11/0170/7
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Київ К/9991/42445/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом Міського виробничого управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим до Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіки Крим, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень

за касаційною скаргою Міського виробничого управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 8 листопада 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим щодо винесення рішення від 14 квітня 2011 року № 82 про застосування до позивача штрафу в розмірі 4990,02 грн та нарахування пені в розмірі 466,38 грн за період з 21 березня 2011 року по 8 квітня 2011 року;

визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим від 14 квітня 2011 року № 82;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіки Крим щодо прийняття рішення від 16 травня 2011 року про результати розгляду скарги позивача;

визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіки Крим від 16 травня 2011 року;

визнати протиправними дії Пенсійного фонду України з прийняття рішення від 5 серпня 2011 року про результати розгляду скарги позивача;

визнати незаконним та скасувати рішення Пенсійного фонду України від 5 серпня 2011 року.

На обґрунтування позову Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим послалося на те, що оскаржуване рішення від 14 квітня 2011 року № 82 Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим прийняло з порушенням вимог частини четвертої статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ (далі - Закон № 2343-ХІІ), оскільки штрафні санкції були застосовані до позивача у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2004 року у справі про банкрутство позивача, прийнятою на підставі зазначеного Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 3 жовтня 2011 року позов в частині заявлених вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіки Крим, Пенсійного фонду України залишено без розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 8 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нове - про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим від 14 квітня 2011 року № 82 до Міського виробничого управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим були застосовані штрафні санкції в розмірі 4390,02 грн та нарахована пеня в розмірі 466,38 грн за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2004 року у справі №2-11/16989-2004 за заявою кредитора Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим до боржника Міського виробничого управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим про порушення справи про банкрутство введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 6 червня 2011 року у справі №2-11/16989-2004 продовжено процедуру санації строком по 10 жовтня 2011 року.

Відповідно до статті 1 Закону № 2343-ХІІ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до положень частини четвертої статті 12 Закону № 2343-ХІІ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання. З огляду на наведене можна зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов'язання і є похідними від нього.

З огляду на наведене, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то, відповідно, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання згаданих зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань зі сплати єдиного внеску настав у позивача після 26 листопада 2004 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, то дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджується.

Таким чином, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність застосування Управлінням Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономної Республіки Крим штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за зобов'язаннями, які виникли після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 25 червня 2011 року (справа №21-113а11), яка відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Міського виробничого управління житлово-комунального господарства м. Армянськ Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 8 листопада 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.