Справа № 2609/17717/12
Суддя: Лозинська М. І.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-759/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2012 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Назарчук П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Фізичної-особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської регіональної митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0735/10000/12 від 07.06.2012 року Київської регіональної митниці згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що постанову вважає незаконною, оскільки 23.05.2012 року позивачем було подано до митного оформлення ВМД за реєстраційним номером № 100200000/2012/488623 на якій поставлено відбиток штампу Під митним контролем.

Під час прийняття до митного оформлення та перевірки ВМД інспектором митного поста Київ-ЗахіднийОСОБА_2 було виявлено невідповідність фактурної вартості зазначеної в ВМД № 100200000/2012/488623 інформації наданій в електронному вигляді інвойсової вартості товару .

Вважає, що невідповідність відомостей щодо вартості товару, яка міститься в декларації є помилкою, яка допущена позивачем в результаті перебою у програмному забезпеченні для формування ВМД на паперовому носії та носить суто технічний характер, оскільки була здійснена внаслідок інфікування комп`ютеру вірусом, в підтвердження чого послався на лист ТОВ ОСОБА_3 Київ.

Вважає, що інспектор митниці повинен був відмовити у прийнятті ВМД до оформлення. При цьому також зазначив ,що інспектор митниці повинен був при прийомі до оформлення ВМД здійснити перевірку правильності заповнення ВМД з урахуванням вимог , передбачених законодавством.

В підтвердження своїх вимог послався на Порядок здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.04.2005 року № 314.

Представник відповідача-Київської регіональної митниці проти позову заперечувала, вважала ,що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою , оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.355 МК України в редакції Закону від 11.07.2002 року повністю підтверджена матеріалами справи. Вказала на те, що позивач маючи роздрукований паперовий примірник ВМД, перевіривши правильність заповнення граф декларації, міг та повинен був упередити вчинення правопорушення, перевірити відповідність поданих даних, що належить до його прямого обов`язку, передбаченого ст. 88 МК України.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05 .2012 року, у зоні діяльності Львівської митниці , у вантажному відсіку транспортного засобу державний номер НОМЕР_1/ВС1538ХТ, митний кордон України перетнув вантаж: кепки з козирками, виготовлені з одного суцільного полотнища, текстильні, матеріал-100% бавовна, на підставі документів: ПП від 18.05.12. № 100000037.2012.192389, інвойс від 14.05.12 № НОМЕР_2, СМR від 21.05.12 № 040247, специфікації від 14.05.12 № 4/2012, згідно з контрактом від 21.10.10 № 1.

Відправник товарів: DDF spolka cywilnaадреса: 37-700 Przemysl, ul.wowska,52 Польща. Одержувач товарів: ТОВ Бергамо Україна.

23.05.2012 року до робочої групи м/п Західний, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Пертопалівська Борщагівка, вул.Антонова ( територія ДП Кюне і нагель) звернувся представник митного брокера ОСОБА_1 ( СПД-фізична особа ОСОБА_1С.)- позивач по справі, з метою митного оформлення товару, який надійшов на адресу: ТОВ Бергамо Україназгідно інвойсу від 14.05.2012 № НОМЕР_2.

ОСОБА_1 діяв на підставі договору доручення від 03.03.2012 № 03/12 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів та транспортних засобів.

23.05.2012 року ВМД було прийнято до митного оформлення, присвоєно реєстраційний № 100200000/2012/488623 та проставлено відбиток штампа Під митним контролем.

В заявленій до митного оформлення позивачем декларації, фактурна вартість складала 48983,16 грн., митна вартість-50495,66 грн., обов`язкові митні платежі-16158,62 грн. ( мито 5049,57 грн.; ПДВ 11109,05 грн.).

Під час митного оформлення встановлено, що згідно інвойсу від 14.05.2012 року № НОМЕР_2, наданого до митного оформлення, фактурна вартість товару складає 48000Євро ( 489831,55 грн.).

Відповідно до розрахунку митних платежів проведеного митницею , митна вартість товару становить 491344,05 грн., сума митних платежів 157 230,10 грн.( мито 49 134,41 грн; ПДВ 108095,69 грн.).

Таким чином недобор платежів склав 141071,48 грн.( мито 44084,84 грн, ПДВ-96986,64 грн.)

24 травня 2012 року інспектором митного поста Київ-західнийвідносно позивача було складено протокол про порушення ним митних правил, передбачених ст.355 МК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у заявленні у митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями, як підставу для зменшення розміру податків, а саме заявлення в митній декларації від 23.05.2012 року № 100200000/2012/488623 невірної митної вартості , що спричинило недобори податків і зборів. ( а.с.6-7).

Відповідно до постанови заступника начальника Київської регіональної митниці- начальника служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_4 від 07.06.2012 року позивача-посадову особу брокера СПД-фізичну особу ОСОБА_1. визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.355 МК України в редакції Закону України від 11.07.2002 року та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.( а.с.4-5).

Не погоджуючись з зазначеною постановою ОСОБА_1 було подано скаргу до Державної митної служби України та відповідно до постанови головного інспектора відділу дізнання та провадження у справах про порушення митних правил служби боротьби з митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Департаменту боротьби з контрабандою, аналізу ризиків та протидії корупції Державної митної служби України ОСОБА_5 від 10.07.2012 року постанову Київської регіональної митниці залишено без змін , а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 355 МК України в редакції Закону України від 11.07.2002 року об`єктивна сторона даного складу правопорушення полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів або зменшення їх розміру або несплата податків і зборів у строк, встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків і зборів, за відсутності ознак злочину та тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від ста до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб підприємств - від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи у поданій до митного оформлення декларації у графі 42 зазначена вартість товару у розмірі 48983 грн.16 копійок, що позивачем не оспорювалось. Таким чином обов`язкові митні платежі із зазначеної ним суми складали 50495,66 грн.

Проте, як вбачається із інвойсу від 14.05.2012 року № НОМЕР_2, наданого до митного оформлення, фактурна вартість товару складає 48000Євро ( 489831,55 грн.).

Позивачем вказане не спростовувалось.

При цьому судом встановлено, що митна декларація ним заповнювалась в тому числі на підставі інвойсу, який містить відомості про вартість товару.

Внаслідок заявлених неправдивих відомостей про вартість товару, недобор митних платежів склав 141071,48 грн.( мито 44084,84 грн, ПДВ-96986,44 грн.).

Відповідно до частини 4 статті 86 МК України в редакції Закону від 11.07.2002 року та ч.8 статті 264 МК України в редакції 2002 року з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення , а декларант або уповноважена особа несе відповідальність за подання достовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст.88 МК України в редакції 2002 року Декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Декларант зобов'язаний: дійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні всі ознаки правопорушення , передбаченого ст.355 МК України, а відповідачем по справі правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення в межах санкції цієї статті.

Відповідно до ст. 69,70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З урахуванням наведеного, суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ, посилання позивача на лист ТОВ ОСОБА_3 Київ, яким він обґрунтовує невідповідність поданих даних внаслідок інфікування комп`ютеру, оскільки він мав електронну копію інвойсу та мав можливість перевірити відповідність заявлених ним відомостей та розцінює такі посилання, як намагання уникнути відповідальності.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає,позовні вимоги недоведеними, необгрунтованими у зв`язку з чим в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.9,17,18,69-71,158-160,171-2 КАС України, ст.ст.86,88,355 МК України в редакції Закону від 11.07.2002 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської регіональної митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: