Справа № 2а-7434/10/0570
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мандичев Д.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року справа №2а-7434/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

судді - доповідача: Ляшенко Д.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ястребової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року по справі № 2а-7434/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за участю третіх осіб Головного управління Державного казначейства у Донецькій області, відділення Державного казначейства у м. Донецьку «про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди», -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за участю третіх осіб Головного управління Державного казначейства у Донецькій області, відділення Державного казначейства у м. Донецьку про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 грудня 2006 року згідно наказу № 447 о/с УМВС України в Донецькій області позивач звільнений з посади старшого слідчого особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, слідчого управління ГУМВС України в Донецькій області за віком у відставку. Згідно зробленого розрахунку стаж роботи в ОВС у календарному вирахуванні 41 рік 2 місяця 28 днів, а в пільговому 41 рік 6 місяців та 22 дні.

При звільнені 31 грудня 2006 року йому була призначена пенсія в розмірі 4247, 25 грн. Пенсія була розрахована на підставі статті 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», згідно якого додаткові види грошового забезпечення розраховуються за останні 24 місяці, а не грошового забезпечення за останньою штатною посадою на день звільнення.

На момент звільнення з ОВС позивачу не виплачувалися відповідно до наказу МВС України № 750 від 31.10.1996 року «Про виконання Указу Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу й оплати праці працівників ОВС» доплати в розмірі від 25% до 50% від суми пенсії, а також премія в розмірі 33,3% (Указ Президента України від 04.10.1996 року № 926). Також не виплачувались: щомісячна надбавка 100% (до посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугою років), доплату за вислугу років 20 та більше років на посаді слідчого в розмірі 100% суми пенсії, надбавки за безперервну службу в залежності від стажу служби 25 років - 90%.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХП) пенсія повинна була призначена та розрахована з загальної суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою та складати 7961, 11 грн. Також зазначив, що йому не виплачена компенсація за невикористанні відпустки та недоплачена сума по заробітній платі за 24 місяці перед звільненням (2005-2006 роки) в розмірі 53778, 13 грн., а також за 2001-2004 роки в розмірі 33665, 93 грн.

Позивач просив поновити пропущений строк для звернення за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів з 09 липня 2007 року по теперішній час, визнати протиправними рішення Управління МВС України в Донецькій області про призначення пенсії з урахуванням статті 40 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік», яким розмір грошового забезпечення для призначення пенсії був розрахований на підставі останніх 24 календарних місяців служби підряд перед звільненням та визнати, що розмір грошового забезпечення для призначення йому пенсії повинен бути нарахований у відповідності із частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХП від 09.04.1992 року у редакції Закону України № 3591-VI від 04.04.2006 р; зобов'язати ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок пенсії у відповідності із частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХП від 09.04.1992 року у редакції Закону України № 3591-УІ від 04.04.2006 р., нараховуючи її з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням відсоткової надбавки за вислугу років щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством із розрахунку грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням у розмірі 8845грн.68коп.; зобов'язати ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок сум пенсії, які він недоотримав у зв'язку з неправильним перерахунком пенсії, починаючи з 01.01.2007 року по теперішній час.

15 жовтня 2009 року позивач надав доповнення до позову, відповідно яких просив визнати відповідача ГУ МВС України в Донецькій області відповідачем - суб'єктом владних повноважень при здійсненні окремих дій по нарахуванню та розрахунку пенсії, яка призначена йому у зв'язку зі звільненням з органів внутрішніх справ з 31.12.2006 року; визнати дії (рішення) відповідача ГУ МВС України в Донецькій області, які пов'язані з видачею довідок для призначення та розрахунку пенсії на день звільнення 31.12.2006 року із розміру грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці із суми 4247 грн.25 коп. неправомірними, так як вони протирічать Конституції України, Закону України № 2262-12 та іншим нормативно-правовим актам; скасувати рішення та довідку відповідача ГУ МВС України в Донецькій області, які надані ГУ ПФУ в Донецькій області для призначення (перерахунку) пенсії за 24 місяці з суми 4247 грн. 25коп., як незаконні та такі, що не відповідають законодавству; зобов'язати відповідача ГУ МВС України в Донецькій області повторно виконати дії по перерахунку його грошового забезпечення виплаченого на день звільнення із суми грошового забезпечення 8845грн.68коп. відповідно грошового атестата № 13 та включити у рахунок довідки основних та додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з наданого розрахунку; визнати недійсними дії начальника ГУ МВС України в Донецькій області в частині позбавлення його (2005-2006 роки) раніше встановлених у квітні 2005 року додаткових видів грошового забезпечення та зниження їхніх розмірів, а саме: премії 33, 3 % ,надбавки 90% за непереривний стаж роботи, надбавки 50% за особливі умови; визнати, що розмір грошового утримання для призначення (розрахунку) йому пенсії повинен був бути розрахований ГУ МВС України в Донецькій області у відповідності зі ч. 3 ст.43 Закону України № 2262-12 в редакції Закону України № 3591 від 04.04.2006 року згідно та на підставі грошового атестату № 13 на день звільненням не за 24 місяці перед звільненням; визнати за ним право на отримання недоплачених йому відповідачем ГУ МВС України в Донецькій області за 24 місяці перед звільненням сум додаткового виду грошового забезпечення, які носять щомісячний характер виплат у розмірі 42392, 31 грн.; стягнути з відповідача ГУ МВС України в Донецькій області на його користь недоплачені в день звільнення суми премій, надбавок, доплат; зобов'язати ГУ МВС України в Донецькій області направити до ГУ ПФУ в Донецькій області нову довідку про його грошове утримання на підставі грошового атестата № 13 на суму 8845грн.68 коп. для перерахунку пенсії з дня її призначення; зобов'язати ГУ ПФУ в Донецькій області прийняти від ГУ МВС України в Донецькій області нову довідку - розрахунок, що складено на підставі грошового атестату № 13 з суми 7916грн. 11.коп. та проводити у подальшому перерахунок пенсії з суми 7916грн.11 коп.; зобов'язати відповідачів виплатити йому недоплачену суму пенсії з 01.01.2007 року по теперішній час, з розрахунку вказаного в основній та додатковій позовних заявах .

11 листопада 2009 року позивачем надано уточнення та доповнення до позовної заяви відповідно яких він просив визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача ГУ МВС України в Донецькій області як незаконні: - накази (розпорядження) посадових осіб ГУ МВС України в Донецькій області про позбавлення його додаткових видів грошового забезпечення також якими зменшувалися розміри встановлених надбавок, доплат, премії 33,3 % тощо, протягом 2001-2006 років; листи-відповіді заступника начальника фінансового підрозділу відповідача від 21.08.2009 року № 14/ц-209 про відмову видати нову довідку для перерахунку пенсії з 01.01.2007 року з суми грошового забезпечення виплаченої на підставі грошового атестата № 13 за останньою штатною посадою на день звільнення також визнати заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористані щорічні відпустки речове майно; бездіяльність відповідача щодо не повідомлення його про позбавлення, зниження додаткових видів грошового забезпечення та заробітної плати за період з 2001-2006 роки; бездіяльність відповідача щодо не включення його у графік щорічних відпусток за 2001-2006 роки, та не надання відпусток за 2003, 2005-2006 роки, та не перенесення відпусток використаних не у повному обсязі за 1998 р., 2001-2002,2004 роки.; визнати за відповідачем як заборгованість: несплачену йому суму по заробітній платі за 24 місяці перед звільненням (2005-2006 р.) у розмірі 53 778 грн.13 коп., а також 2001-2004 роки у розмірах 33 665 грн.93 коп.; компенсацію за усі дні невикористаних щорічних відпусток у розмірі 47 511 грн. 95 коп.; додатково розраховану суму компенсації за неотримане речове майно, як суми не виплачені на день звільнення; визнати за ним право на отримання від відповідача заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки та додатково розраховані суми за речове майно; зобов'язати відповідача ГУ МВС України в Донецькій області провести перерахунок його грошового забезпечення за період 2001-2006 р. з урахуванням усіх надбавок, доплат, премій 33,3 % додаткового виду грошового забезпечення, які недоплачувалися йому за вказаний період; виплатити недоплачені суми грошового забезпечення у розмірі 87 444 грн.06коп. як заборгованість, яка виникла по заробітній платі 47 511 грн.95 коп., компенсації за невикористані щорічні відпустки та додатково розраховану суму компенсації за речове майно; включити розрахунок суми компенсації за речове майно як заборгованість не виплачену йому на день звільнення, встановити та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за час затримки розрахунку по усім видам грошового забезпечення; стягнути з відповідача на його користь 134 956 грн. 01 коп. з суми заборгованості по заробітній платі, компенсації за усі дні невикористаної щорічної відпустки, а також додатково розраховану суму заборгованості компенсації за речове майно.

21 грудня 2009 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог та просив з урахуванням усіх доводів на заперечення відповідачів з доповненнями та уточненнями за позовними заявами стягнути з відповідачів суму моральної шкоди: з ГУ МВС України в Донецькій області - 70 000 грн. без урахування додатково розрахованих сум компенсацій за недоотримане речове майно та з ГУ ПФУ в Донецькій області - 40 000 грн.

11 лютого 2009 року позивачем надано доповнення позовних вимог, відповідно яких просив визнати за відповідачем ГУ МВС України в Донецькій області остаточно заборгованість по заробітній платі, яка несплачена йому на день звільнення за 2001-2006 роки у розмірі 186 541 грн. 59 коп.; визнати за ним право на отримання від відповідача заборгованості по заробітній платі за 2001 -2006 роки у розмірі 186 541 грн. 59 коп., зобов'язати відповідача ГУ МВС України в Донецькій області провести виплати заборгованості недоплаченої суми по заробітній платі у розмірі 186 541 грн. 59 коп.

13 травня 2010 року позивач доповнив вимоги і просив визнати недійсними та скасувати рішення відповідача - ГУ МВСУ в Донецькій області, окремі положення, як такі, що не відповідають нормативно-правовим актам, Законам та конституції України, якими на думку позивача порушені права, свободи та інтереси останнього в частині: недоплат додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій) за період 2001-2006 років, не включення до графіку відпусток, видачу довідок - розрахунків ГУПФУ в Донецькій області про грошове забезпечення для призначення (розрахунку) пенсії з розміру 4719, 77 грн. за останні 24 місяці перед звільненням; визнати дії щодо призначення пенсії, а також надану ГУПФУ в Донецькій області довідку для перерахунку пенсії з розрахунку (4719, 17 грн. х 90% = 4247, 25 грн.) з 01 січня 2007 року; не включення до списків особового складу для нарахування премії 33,3% (2001-2006 років), не повідомлення про зниження заробітної плати та не ознайомлення з відомостями по нарахуванню та виплаті заробітної плати за зазначений період; не виплату компенсації за всі дні невикористаної щорічної відпустки, не видане речове майно та формене обмундирування, як заборгованість на день звільнення; зобовязати ГУМВС Донецької області надати ГУПФУ в Донецькій області нову довідку-розрахунок для перерахунку пенсії (з 01.01.2007 року) з урахуванням всіх видів додаткового грошового забезпечення на день звільнення, згідно грошового атестату № 13 (8845, 68 грн. х 90% = 7961, 11 грн.); скасувати та визнати недійсними рішення ГУПФУ в донецькій області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2007 року по теперішній час із загальної суми грошового забезпечення за останньою штатною посадою 8845, 68 грн. за 41 рік безперервної служби виплаченої згідно грошового атестату № 13; зобов'язати ГУПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2007 року згідно із частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку грошового забезпечення за останньою штатною посадою на день звільнення виплаченого за грошовим атестатом № 13 (8845, 68 х 90%= 7961, 11 грн.); визнати недоплачену щомісячну суму пенсії з 01.01.2007 року - 3713, 86 грн. (8845, 68 грн. х 90% = 7961,11 грн. - 4247, 25 =3713, 86 грн.); стягнути з ГУМВСУ в Донецькій області суму недоплат за період з 2001 - 2006 роки додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій 33,3%, 100% суми пенсії, 90% за безперервну службу, 50% за особливі умови) в розмірі 186 541, 59 грн.; стягнути компенсацію за неотримане формене обмундирування та грошове майно, компенсацію за всі дні невикористаної щорічної відпустки в сумі 47 511, 95 грн., як заборгованість та моральну шкоду в розмірі 70 000 грн.; стягнути з відповідачів кошти на відшкодування шкоди (недоплаченої суми пенсії з 01.01.2007 року), спричиненого діями (бездіяльністю), пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсії в розмірі 133 698, 96 грн., стягнути моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. з ГУПФУ в Донецькій області.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Позивач вважаючи, що це судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, проте не скористалися своїм правом бути присутніми під час апеляційного розгляду скарги. Від позивача надійшло клопотання щодо розгляду справи за його відсутністю, у звязку з хворобою, апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, прийняла рішення про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначалось, позивач звільнений з посади старшого слідчого особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, слідчого управління ГУМВС України в Донецькій області у грудні 2006 році, грошовий атестат № 13 отриманий позивачем 12 січня 2007 року.

Усі позовні вимоги стосуються дій та бездіяльності МВС та УПФУ і щодо виплат сум грошового забезпечення і щодо визначення розміру пенсії які вчинені до 2007 р. і на початку 2007р..

Тобто з цього часу позивач повинен був дізнатися про порушення його прав.

До суду з адміністративним позовом позивач звернувся 14.09.2009 року, тобто поза строком, що встановлений ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Пропуск такого строку є підставою для відмови в позові.

ОСОБА_2 в якості поважних причин пропуску строку звернення до суду зазначив періодичне проходження лікування, але судова колегія не вважає зазначені причини поважними так як терміни цих лікувань не були тривалими (т.1 а.с. 100-119)

Враховуючи, що відповідачі наполягали на застосуванні положень ст.100 КАС України, а позивач не зазначив поважних причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вважає вимоги ОСОБА_2 такими, що не підлягають задоволенню.

Приймаючи викладене до уваги апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195-196, ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року у справі № 2а-7434/10/0570 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за участю третіх осіб Головного управління Державного казначейства у Донецькій області, відділення Державного казначейства у м. Донецьку «про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди» залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала складена у повному обсязі в порядку письмового провадження 19 серпня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Колегія суддів: