Справа № 2а-2008/10/1270
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пляшкова К. О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року справа №2а-2008/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Василенко Л.А., Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання Ковальчук Г.Л.

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Водоканал»

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 10 червня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-2008/10/1270

за позовом Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області

до комунального підприємства «Водоканал»

про скасування постанови про застосування економічних санкцій, -

ВСТАНОВИЛА :

КП «Водоканал» 18.03.2010 року звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з енергозбереження в особі територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області про скасування постанови від 17.08.2009 № 15-12/104-2 про застосування економічних санкцій.

Постановою Луганського кружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-2008/10/1270 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що ні Господарський кодекс України, ні Закон України „Про енергозбереження" не передбачають застосування таких економічних санкцій як нарахування підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів. Інші закони України також не встановлюють вказаної економічної санкції.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ...у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання."

Суд першої інстанції дійшов до висновку про правомірність застосування відповідачем вказаної економічної санкції на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 699 від 02.09.1993р. „Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві".

Скаржник вважає таку позицію суду необґрунтованою, оскільки ст. 238 Господарського кодексу України і ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» носить імперативний характер, а Постанова КМУ № 699 від 02.09.1993 р. прямо суперечить положенню вказаних нормативних актів, тож і не може бути застосована.

Крім того, позивач вказує, що у постанові Територіального управління по Луганській області Державної інспекції з енергозбереження 17.08.2009р. № 15-12/104-2 вказано, що причиною нераціонального використання ПЕР на КП „Водоканал" є відхиленням коефіцієнта потужності систем електропостачання від величин нормативного (граничного) значення, який передбачений Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002р. № 19.

Постанова КМУ № 699 від 02.09.1993 р. встановлює вичерпний перелік порушень за які застосовується підвищена плата, зокрема це:

- незадовільний стан устаткування;

- відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками;

- відсутність теплоутилізаційного устаткування;

- відсутність систем автоматики.

До якого саме виду порушення відноситься відхиленням коефіцієнта потужності систем електропостачання від величин нормативного (граничного) значення та чи було це відхилення пов'язане з вищепереліченими порушеннями відповідачем у акті перевірки та постанові не зазначено.

Таким чином, на думку скаржника, під час винесення постанови про застосування економічних санкцій відповідач взагалі не знав за яке порушення застосовується вказана економічна санкція та чи було це порушення, тому що джерелом обізнаності відповідача були тільки статистичні данні КП «Водоканал».

Такий вид порушення як відхиленням коефіцієнта потужності систем електропостачання від величин нормативного (граничного) значення вказана Постанова КМУ не передбачає, у звязку з чим застосування підвищеної плати за вказане порушення є не мотивованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Комунальне підприємство «Водоканал» зареєстровано як юридичну особу виконавчим комітетом Краснодонської міської ради Луганської області 21.06.2002 за № 1 000463 (арк. справи 36).

Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області, яке є територіальним органом Державної інспекції з енергозбереження, проведено планову перевірку стану використання паливно-енергетичних ресурсів КП «Водоканал», за результатами якої складено акт № 15-12/104 від 13.07.2010 (арк. справи 9-28).

Проведеною перевіркою встановлено, що при аналізі виробничої діяльності підприємства було виявлено нераціональне використання електроенергії (перевитрати) по наступним причинам:

- внаслідок відхилення фактичного коефіцієнта потужності системи електропостачання від величини нормативного (граничного) значення, визначеного наказом Мін палива та енергетики України від 17.01.2002 за № 19, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.02.2002 за № 93/6381 «Про затвердження методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії»;

- внаслідок перевищення поточних індивідуальних технологічних нормативів

використання питної води;

- внаслідок перевищення загально виробничих норм питомих витрат ПЕР,

встановлених відповідно діючого законодавства.

Нераціональне використання електроенергії склало 10170226 кВтг/рік (54.3 % від загального споживання) на суму 7154681,57 грн., в тому числі із-за недодержання технологічної дисципліни:

- відхилення коефіцієнта потужності системи електропостачання від величини

нормативного (граничного) - 255515,9 кВтг/рік склали на суму 207274,5 грн.;

- перевищення поточних індивідуальних технологічних нормативів використання

питної води - 2296613,3 кВтг/рік на суму 1607121,22 грн.

- перевищення загально виробничих норм питомих витрат - 7618096,8 кВтг/рік на суму 5340285,85 грн.

На підставі акту перевірки № 15-12/104 від 13.07.2010 начальником територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області прийнято постанову № 15-12/104-2 від 17.08.2009, якою до КП «Водоканал» застосовано економічні санкції у розмірі 414549 грн. (підвищена плата у двократному розмірі) (арк. справи 6-8).

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 Закону України Про енергозбереження встановлено, що державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України. Державному контролю підлягає енергетичне господарство, що включає підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України.

Згідно вимог ст.11 цього Закону економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають: е) введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами; є) застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих.

Поняття нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів наведено у ст.1 цього Закону за приписами якої це - прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії.

Нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів відповідно до пункту є статті 27 Закону України Про енергозбереження є порушення законодавства про енергозбереження і тягне за собою передбачену законодавством відповідальність.

Постановою Кабінету міністрів України від 2 вересня 1993 р. № 699 Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві затверджено розміри плати за газ, що тимчасово споживається на виробничі потреби понад встановлені середньодобові норми, а також у разі неефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів підприємствами (електростанціями).

Згідно до п.2 цієї постанови за перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Як вбачається з акту перевірки, при здійсненні перевірки було встановлено нераціональне використання електроенергії внаслідок недодержання позивачем технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування), а тому позивач зобовязаний сплатити підвищену плату за річний обсяг перевитрат електроенергії у двократному розмірі встановленої на них ціни.

Доводи позивача з посиланням на неправомірне застосування відповідачем тарифу електроенергії при визначенні розміру підвищеної плати, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розмір підвищеної плати був обчислений відповідачем виходячи із середнього тарифу за річний обсяг перевитрат електроенергії, тобто за перевіряємий період 2008 2009 років, який був зазначений позивачем у довідці №3, наданій відповідачу під час проведення перевірки. А позивач посилається на середньозважений тариф на електроенергію тільки за 2008 рік, не враховуючи такий тариф за 2009 рік.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, як субєкт владних повноважень, діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання недійсної постанови від 17.08.2009 № 15-12/104-2.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Водоканал» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-2008/10/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-2008/10/1270 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді