Справа № 812/150/15
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Секірська А.Г.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року справа №812/150/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Ляшенка Д.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року та додаткову постанову від 03 серпня 2015 року у справі № 812/150/15 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 про скасування наказу та зобов`язання поновити на службі, -

В С Т А Н О В И В:

23.04.2015 позивачка звернулася до з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якому просила скасувати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 за № 114 від 01 листопада 2014 року та зобов`язати командира в/ч ПП НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 поновити на службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 санітарним інструктором медичного пункту.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 про скасування наказу та зобов`язання поновити на службі. Визнано незаконним та скасовано наказ командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 01 листопада 2014 року № 114 в частині звільнення з військової служби у запас за пунктом «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) солдата ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту. Поновлено солдата ОСОБА_1 на військовій службі у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді санітарного інструктора медичного пункту. У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року виправлено описки у резолютивній частині постанови, саме: абзац перший резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: «Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 ОСОБА_2 про скасування наказу та зобов`язання поновити на службі задовольнити повністю», абзац четвертий резолютивної частини постанови: «У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю» виключено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині постанови Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року по справі № 812/150/15абзац другий резолютивної частини постанови викладено у наступній редакції: «Визнати незаконним та скасувати наказ командира Військової частини - польової пошти НОМЕР_2 від 01 листопада 2014 року № 1-РС в частині звільнення з військової служби у запас за пунктом «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) солдата ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту». Виключено з резолютивної частини постанови абзац четвертий «У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю».

03 серпня 2015 року була прийнята додаткова постанова по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 ОСОБА_2 про скасування наказу та зобов`язання поновити на службі. Визнано незаконним та скасовано наказ командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 від 01 листопада 2014 року № 114.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції та додатковою постановою, відповідачем військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року та Додаткову постанову від 03.08.2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідно до запису у військовому квитку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 17 травня 2014 року зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_2 наказом командира ОСОБА_4 (а.с.8).

04 серпня 2014 року згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_1 призвана на військову службу Сватівським РВК та направлена до військової частини НОМЕР_2 , зарахована до списків особового складу інструктором медичного пункту, що відповідачем не спростовано.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 01 листопада 2014 року № 1-РС солдата ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту, звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - через службову невідповідність (а.с.57).

Згідно витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 листопада 2014 року № 114, солдата ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту, звільнену наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 01 листопада 2014 року № 1-РС, з військової служби у запас за пунктом «е» частини восьмої (через службову невідповідність) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 01 листопада 2014 року, виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Старобільсько-Новопсковського РВК Луганської області, позбавлено виплат щомісячної премії у повному обсязі по день виключення зі списків особового складу частини - по 01 листопада 2014 року, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% за прослужений період з 01 листопада 2014 року по 01 листопада 2014 року, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% за прослужений період з 01 листопада 2014 року по 01 листопада 2014 року. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2014 рік не виплачена. За посадою встановлений максимальний оклад. Зазначено, виплатити компенсацію за невикористану відпустку у розрахунку за 5 діб. Вислуга років на 01 листопада 2014 року складає 0 років 5 місяців 15 днів (а.с.10).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Відповідно до пункту 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять, зокрема, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з п.п.1 пункту 225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців з військової служби на підставах, передбачених пунктом 2 частини третьої, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", здійснюється у військових званнях до старшого сержанта (головного старшини) включно за всіма підставами - командирами окремих батальйонів (кораблів 2 рангу) та посадовими особами, які мають рівні або вищі з ними права щодо видання наказів по особовому складу.

Наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення. Під час проведення мобілізації підставою видання наказу про звільнення через службову невідповідність осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (крім прапорщиків і мічманів) є також рішення посадової особи, визначеної пунктом 225 цього Положення, про звільнення за підставою, визначеною підпунктом "е" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Порядок оформлення документів для видання наказу про звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність визначається Міністерством оборони України (пункт 238 Положення № 1153/2008).

Відповідно до пункту 260 Положення № 1153/2008 під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 цього Закону.

За змістом п.п. «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення з військової служби під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.

Пунктом 228 Положення № 1153/2008 передбачено, що звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі прийняття рішення про звільнення осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (крім прапорщиків і мічманів) за фактом невиконання (неналежного виконання) ними службових обов`язків, що призвело до тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків.

Судом першої інстанції досліджені рапорти ОСОБА_1 та молодшого сержанта ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах справи, відповідно до яких 30 вересня 2014 року на шикуванні батальйону в м. Щастя позивачку затверджено санітарним інструктором, з 03 жовтня 2014 року ОСОБА_1 з дозволу командира ОСОБА_4 супроводжувала дітей з Луганщини та дітей військовослужбовців батальйону «Айдар» в якості медичного працівника до м. Львова протягом трьох тижнів. 15 листопада 2014 року позивачка брала участь у шикуванні військової частини у м. Щастя, в подальшому виконувала обов`язки медичної сестри розвідвзводу, про існування наказів від 01 листопада 2011 року № 1-РС та від 01 листопада 2011 року № 114 не була обізнана (а.с.63-66).

Із матеріалів справи вбачається, що підставою звільнення ОСОБА_1 через службову невідповідність є рапорт ОСОБА_6 . Зазначений рапорт відсутній в матеріалах справи. Будь-яких доказів, які б підтверджували правомірність звільнення позивачки з військової служби через службову невідповідність у зв*язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею службових обов`язків як санітарного інструктора ні до суду першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не надано.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст.. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає правильним застосування суду першої інстанції практики Європейського суду з прав людини та визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, зважаючи на юридичну необізнаність позивачки та з метою запобігання порушення права позивачки на судовий захист.

Відповідно до рапорту ОСОБА_1 від 20.01.2015 року, позивачка просила повідомити про підстави її звільнення. На рапорті міститься резолюція «Провести розслідування до 22.01.2015 року» (а.с. 9).

Результати розслідування відповідачами не надано, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги та під час апеляційного розгляду висновки розслідування відсутні.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачка виїхала за межі ведення Антитерористичної операції та покинула розташування частини без належних документальних підстав, службове відрядження оформлене не було, наказ про відпустку не надавався, що дає підстави вважати спростованими відомості, зазначені в рапортах, досліджених судом першої інстанції, що не приймається колегією суддів до уваги, оскільки наявність законних та достатніх підстав для звільнення позивачки через службову невідповідність відповідачем не доведено.

Суд першої інстанції вірно застосував частину 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову та прийшов до висновку, що відповідачем військовою частиною-польова пошта НОМЕР_1 , як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності та обґрунтованості звільнення позивача з військової служби через службову невідповідність у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею службових обов`язків як санітарного інструктора.

За приписами ст.. 11 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких обставин, суд першої інстанції з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, правомірно вийшов за межі позовних вимог, визнав незаконним та скасував наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 01.11.2014 № 1-РС в частині звільнення з військової служби у запас за пунктом «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність) солдата ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту (п.522 наказу), оскільки на його підставі відповідачем винесено оскаржуваний позивачем наказ від 01 листопада 2014 року № 114, а суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів невиконання позивачем своїх службових обов`язків як санітарного інструктора та наявності підстав для звільнення позивача з військової служби через службову невідповідність.

Що стосується ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо, зокрема: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Як вбачається із мотивувальної частини постанови Луганського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року при розгляді справи судом першої інстанції були досліджені докази щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 01 листопада 2014 року № 114, проте у резолютивній частині постанови рішення щодо цієї позовної вимоги не ухвалено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції по суті прийняті правильні рішення, які не можуть бути скасовані з формальних причин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а потому підстав для скасування рішень суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини польової пошти НОМЕР_1 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року та додаткову постанову від 03 серпня 2015 року у справі № 812/150/15 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року та додаткову постанову від 03 серпня 2015 року у справі № 812/150/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Колегія суддів: Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко

І.Д. Компанієць