Справа № 808/6950/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" липня 2015 р.справа № 808/6950/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року

справа № 808/6950/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про скасування вимоги про сплату недоїмки,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася у Запорізький окружний адміністративний суд з позовом до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимог про сплату недоїмки від 18 серпня 2014 року № Ф-29353-17 в розмірі 13880,05 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Красноармійської міської ради Донецької області 16 березня 2010 року та перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Також судом встановлено, що позивач з 04 червня 2006 року отримувала пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серія ААА № 293623 від 29 листопада 2006 року та, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 05 серпня 2014 року №15906/10/23 з 12 листопада 2009 року перейшла з пенсії за віком на інший вид пенсії - у звязку з втратою годувальника, з 07 квітня 2014 року має інвалідність ІІІ групи загального захворювання.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримала від Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області вимогу про сплату недоїмки від 18 серпня 2014 року №Ф-29353-17 в розмірі 13880,05 грн.

Оскаржувані вимоги про сплату недоїмки сформовані відповідачем у звязку з наявністю у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31 серпня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з листопада 2009 року позивач отримує пенсію у звязку з втратою годувальника, тобто вид пенсії, отримувачі якої не включені до переліку осіб, що звільняються за положеннями частини 4 статті 4 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від сплати за себе єдиного внеску.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (чинної з 06 серпня 2011 року) особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сімї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачені такі види пенсійних виплат, як пенсія за віком, пенсія у звязку з втратою годувальника та пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 12 листопада 2009 року отримує пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія у звязку з втратою годувальника та пенсія за віком чи по інвалідності є окремими видами трудових пенсій.

На підставі аналізу зазначених норм права суд апеляційної інстанції вважає, що фізичні особи-підприємці, яким призначено пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняються від сплати за себе єдиного внеску на підставі частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим