Справа № 2-а-977/10
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2010 року Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

секретаря Буга Р.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території Бершадського району УДА УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2. ВДАІ з обслуговування адміністративної території Бершадського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач зверну вся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 22.11.2010 року він на автомобілі НОМЕР_1, рухався по вул. Червоноармійська в м. Бершадь, підїжджаючи до перехрестя вул. Червоноармійська - Леніна зупинився в лівій крайній смузі руху, для пропуску інших учасників дорожнього руху та взявши до уваги дорожню обстановку здійснив поворот ліворуч.

Через 40-50 м, після проїзду зазначеного перехрестя, його зупинив старший інспектор ДПС ВДАІ ОСОБА_2, який повідомив, що він, нібито порушив Правила дорожнього руху України, які передбачають проїзд нерегульованого перехрестя.

Зразу ж на місці інспектором ДПС було складено відносно позивача адміністративний протокол серіїАВ1 №127161. Одразу ж після складання протоколу, Інспектор ДПС виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АВ №238531 від 22.11.2010 року, в якій зазначив, що водій автомобіля ОСОБА_1Ю 22.11.2010 року о 15 год. 30 хв. в м. Бершадь по вул. Чевоноармійська - Леніна, керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив правила проїзду перехресть, а саме: не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, в звязку з чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн.

Позивач стверджує, що постанову інспектором було винесено незаконно, адже він правопорушення не вчиняв, так як згідно п. 1.10 ПДР «Дати дорогу» це - вимога до учасників дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Вважає, що прямим наслідком порушення п. 16.6 ПДР України є зміна учасниками дорожнього руху, які мають перевагу, напрямку або швидкості. Без цього факту про порушення п. 16.6 ПДР не може йти мови взагалі, оскільки в правилах дорожнього руху немає чіткого визначення відстані, на якій повинен знаходитись транспортний засіб, що має перевагу, щоб водій, який не має переваги в русі, був зобовязаний виконати вимоги п. 16.6 та дати дорогу іншим учасникам руху. З огляду на це водій повинен на власний розсуд приймати рішення про виконання вимог «Дати дорогу», враховуючи дорожню обстановку та дорожні умови, що позивачем було й зроблено.

З огляду на вищевикладене, позивач просив суд скасувати постанову серії АВ №238531 від 22.11.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., а справу закрити.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач надав заяву, в які просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Від відповідачів заяв про відкладення розгляду справи, чи повідомлення про причини неявки, а також заперечення проти позову, до суду не надходили.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається, і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

22.11.2010року ст. інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території Бершадського району УДА УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол, згідно якого 22.11.2010 року в м. Бершадь по вул. Червоноармійській - Леніна о 15 год. ЗО хв. водій ОСОБА_1, на автомобілі НОМЕР_3 порушив правила проїзду перехрестя, а саме не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушив правила дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

22.11.2010року ст. інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території Бершадського району УДА УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, серії серія АВ №238531, в якій зазначено, що 22 11.2010 року в м. Бершадь по вул. Чевоноармійська - Леніна, о 15 год. 30 хв. водійОСОБА_1Ю наавтомобілі НОМЕР_4, порушив правила проїзду перехресть, а саме: не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, в звязку з чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньогоруху, протоколом провилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. Мі4 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених остатніх доводів.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяномайнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ще грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи з їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженім у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень ( ст. 162 КАС України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржену постанову від 22.11.2010 року серії АВ №238531, винесену ст. інспектором ДПС ВДА1 з обслуговування адміністративної території Бершадського району УДА УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід скасувати як незаконну, так як вона не мотивована та не конкретизована, адже інспектор ні в протоколі ні в постанові не вказав, який конкретно пункт Правил дорожнього руху України порушив позивач, регульоване чи нерегульоване перехрестя (що правда в позовній заяві позивач вказує, що перехрестя було не регульоване, але його посилання на п. 16.6 ПДР вказує на зворотне), також не зазначив на підставі яких доказів грунтується його висновок, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, не надавши перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, адже в адміністративних матеріалах відсутні посилання, наприклад, на покази свідків правопорушення (того ж таки водія автомобіля, якому не надали перевагу в русі) чи фіксацію технічними засобами тощо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб єкта владних повноважень обов язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заперечень до суду від відповідачів - субєктів владних повноважень, не надходило.

Керуючись ст.ст. 69, 86, 99-102, 128, 159, 160, 161, 162, 163, КАС України, на підставі ч.2 ст. 122. ст.ст. 251. 252, 278, 280 КУпАП, суд

постановив:

позов задовольнити.

Визнати дії старшого інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території Бершадського району УДА УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 В,В про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП неправомірними, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №238531 від 22 11 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в сумі 450 гри. - скасувати як незаконну, а справу закрити.

Згідно ст.. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: