Справа № 804/6478/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2015 рокусправа № 804/6478/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року по справі № 804/6478/15 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату відповідно до положень ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача, що виразилася у не нарахуванні та не виплаті заробітної плати відповідно до положень ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року), починаючи з 29.03.2015 року; просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй заробітну плату відповідно до положень ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року) починаючи з 28.03.2015 року, та нараховувати і виплачувати її і надалі, до внесення відповідних змін в законодавство.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення повинен був врахувати приписи Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», які передбачають, що Конституція України має вищу юридичну силу та її норми є нормами прямої дії, тому оцінювання змісту будь-якого закону, суд повинен був здійснювати виходячи з відповідності цього закону Конституції. Апелянт вказувала, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо застосування при визначенні розміру оплати праці працівнику суду Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, або не внесення змін до такої постанови ні яким чином не впливають на розмір заробітної плати, оскільки такий розмір встановлюється нормою Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд». Право працівника суду на справедливий розмір заробітної плати, його посадовий оклад закріплено у діючих нормах Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», і не може залежати від того чи може розпорядник державних коштів виконати цю норму або не може. Апелянт зазначала, що суд, при прийнятті рішення, повинен застосовувати правовий акт, який має вищу юридичну силу, не повинен був посилатись на Постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, яка є підзаконним актом та має нижчу юридичну силу порівняно з Законом. Існує спеціалізована норма, яка визначає розмір заробітної плати працівника суду, яка повинна була бути врахована судом.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України. Суд першої інстанції вказав, що Законом України «Про забезпечення права па справедливий суд» затверджено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників судової системи визначаються статтею 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно з підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом має привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, тобто реалізація положень у частині оплати праці можлива буде після внесення Кабінетом Міністрів України відповідних змін до своїх нормативно-правових актів. Судом першої інстанції вказувалось, що, станом на час розгляду справи Кабінетом Міністрів України відповідні зміни, до Постанови від 09.03.2006 № 268 не внесені, що унеможливлює виконання ДСА України в Дніпропетровській області, як розпорядником бюджетних коштів, нових положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Діючим законодавством закріплене право працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, на посадовий оклад у розмірі 30 відсотків від посадового окладу судді місцевого суду, але законодавчого механізму реалізації даного права немає, так як не внесені відповідні зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Суд першої інстанції прийшов до висновку, що нарахування та виплату заробітної плати позивачу виходячи з розміру посадового окладу в 1218,00 грн. здійснено відповідачем у відповідності до діючих нормативних актів, які регулюють порядок оплати праці працівників апаратів судів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 13.08.2008 року працює на посаді помічника судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, має 09 ранг державного службовця та її посада відноситься до 5 категорії посад державних службовців, що підтверджується довідкою від 13.05.2015 року № 06-29/21, виданою Самарським районним судом м. Дніпропетровська.

З розрахункового листа ОСОБА_1 за квітень 2015 року, вбачається, що ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в розмірі 3411,14 грн., при розмірі посадового окладу на 1218 грн.

Законом України «Про забезпечення права па справедливий суд» затверджено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» набрав чинності 28.03.2015 року.

Згідно з ч.1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (нова редакція з 28.03.2015 року), розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Тобто дійсно, новою редакцією Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено підвищення заробітної плати працівників суду, залежно від розміру заробітної плати судді місцевого суду. Натомість, кожна законодавча норма потребує реалізації, виконання законодавчих норм у частині виплати заробітної плати працівникам суду покладається на профільний орган Державну судову адміністрацію України та на Кабінет Міністрів України.

Згідно з пп. 2 п. 13 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом має привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Законодавцем надано час Кабінету Міністрів України до 29.06.2015 року привести свої нормативно-правові акти у відповідність норм Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На час звернення позивача до суду діяла редакція постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268, згідно п. 1 якої, затверджено схеми посадових окладів, зокрема, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1-47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та класний чин, та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання згідно з додатками 56-59.

Відповідно до додатку 47 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268, (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 700), місячний посадовий оклад помічника судді районного суду складає 607 грн.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 482, у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

У 2015 році, на момент розгляду справи, розмір мінімальної заробітної плати складає 1218,00 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») передбачено новий, підвищений розмір заробітної плати помічника судді районного суду, однак для нарахування заробітної плати у розмірі, встановлено ст. 147 Закону, Кабінету Міністрів України, доручено привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим. Станом на час звернення позивача до суду, Кабінетом Міністрів України не було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268.

Виплата заробітної плати державних службовців у 2015 році, здійснюється у межах асигнувань Державного бюджету України на 2015 рік. При прийнятті Державного бюджету України на 2015 рік, розмір посадового окладу державного службовця було передбачено на рівні мінімальної заробітної плати 1218,00 грн. При збільшенні заробітної плати працівника апарату суду, передбаченої ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядник коштів - Державна судова адміністрація України через свої територіальні органи повинна одержати відповідні кошти на реалізацію нових законодавчих норм у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 152 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу». Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, встановлених для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» - умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності механізму реалізації нових норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без внесення Кабінетом Міністрів України змін до своїх нормативних актів та без збільшення видатків Державного бюджету України на 2015 рік. Закон України «Про державну службу», який розповсюджується на працівників апарату суду, визначає, що джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України, тому при визначені окладу державного службовця, слід враховувати той розмір виплат, який закладено у Державний бюджет України.

Територіальне управління ДСА України в Дніпропетровській області є одержувачем коштів Державного бюджету України, здійснює виплати коштів відповідно до Державного бюджету України та нормативних актів Кабінету Міністрів України у частині, що відноситься до його компетенції. Бездіяльність у діях відповідача відсутня, оскільки відповідач здійснює виплати у межах наданих бюджетних коштів та не може втручатись у компетенцію Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року по справі № 804/6478/15- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук