Справа № 759/7808/13-а
Суддя: Макаренко В. В.
Дата ухвалення: 2013-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/7808/13-а
пр. № 2-а/759/246/13
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Кузьменко М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою про визнання протиправною постанову про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору (реєстраційний номер ВП 35919036) від 15 травня 2013 року винесену державним виконавцем відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жовнір Ю.О. та скасувати її; стягнути з відповідача судовий збір сплачений ВЧ НОМЕР_1 за подання до суду адміністративного позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в провадженні державного виконавця відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва знаходиться виконавчий лист № 2а-7224/11, виданий Святошинським районним судом м. Києва 20 червня 2012 року, про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, із розрахунку розміру грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення 7668,00грн. за виключенням проведених виплат. 15 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, реєстраційний номер ВП 35919036, яка 18 травня 2013 року надійшла до позивача, проте вказана постанова прийнята з порушенням вимог закону, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 14 січня 2013 року, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року визнано протиправною та скасовано, також боржнику не надано строк для добровільного виконання рішення суду, що встановлено рішенням суду та оскаржувана постанова не затверджена начальником відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва, на підставі викладеного та в порядку ст.ст. 104-106, 181 КАС України, ст. 82 Закону України Про виконавче провадження позивач просить позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Із врахуванням думки представника позивача, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд у відсутність представника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві .

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС Україниучасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадженнявстановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року позов ВЧ НОМЕР_1 до відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 35919036 від 14 січня 2013 року винесену державним виконавцем відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва Терещенком В.І. про примусове виконання виконавчого листа № 2а-7224/11, виданого 20 червня 2012 року Святошинським районним судом м. Києва (а.с. 8), яка на набрала законної сили 25 квітня 2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, вказаним рішенням суду встановлено, що постанова державного виконавця відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва від 14 січня 2013 року не відповідає нормам ст. 25 Закону України Про виконавче провадження порушує права боржника, а тому її визнано протиправною та скасовано.

Разом з тим, державним виконавцем відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва Жовнір Ю.О. у виконавчому провадженні № ВП 35919036, 15 травня 2013 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360,00грн. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Здійснюючи нормативно-правовий аналіз, виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Отже, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься в разі невиконання боржником рішення суду у строк, встановлений для його самостійного виконання, про який вказується в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Доводи представника позивача, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься в разі невиконання рішення майнового характеру судом не приймаються до уваги, оскільки зі змісту вказаної норми закону вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься державним виконавцем в разі невиконання боржником як рішення майнового характеру так і рішення немайнового характеру, в зв`язку з викладеним доводи представника позивача є необґрунтованими та безпідставними в цій частині.

Проте з вказаної норми закону вбачається, що однією з умов винесення постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення майнового або немайнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону України Про виконавче провадження для самостійного його виконання.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року справа № 2-а/759/145/13 встановлено, що боржнику ВЧ НОМЕР_1 не надано строку на добровільне виконання рішення суду до семи днів з моменту винесення постанови, як це передбачено ч. 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження.

Одночасно з викладеним, вказана постанова про стягнення виконавчого збору винесена на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва від 14 січня 2013 року про відкриття виконавчого провадження, водночас суд вказує на протиправність та безпідставність винесення даної постанови, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження визнана протиправною та скасована постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року, постанова суду набрала законної сили 25 квітня 2013 року, а постанова про стягнення виконавчого збору винесена після набрання рішення суду законної сили 15 травня 2013 року.

Також, оспорювана постанова державного виконавця не затверджена начальником відділу Подільського РУЮ у м. Києві, що не відповідає змісту абзацу першого п. 4.16.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, в якій зазначено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, стягується виконавчий збір.

З урахуванням викладеного та нормативного обґрунтування, враховуючи, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013 року визнано визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 35919036 від 14 січня 2013 року, на підставі якої винесено постанову про стягнення виконавчого збору, зважаючи, що вказане рішення суду набрало законної сили раніше за оспорювань постанову, а також вказана постанова не відповідає вимогам нормативно-правових актів не затверджена начальником відділу ДВС Подільського РУЮ м. Києва, з огляду на те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 25, 28, 82 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 72, 105, 122 та 158-163, 181 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов військової частини НОМЕР_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору (реєстраційний номер ВП 35919036) від 15 травня 2013 року винесену державним виконавцем відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Жовнір Ю.О.

Стягнути з Державного бюджету України (з видатків, передбачених на фінансування відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 34 (тридцять чотири)грн. 41 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ :