Справа № 22-а-495/11
Суддя: Чупікова В. В.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікова В. В.

Суддів: Галичанського А.Д., Перепелюк І.Б.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі на постанову Кіцманського районного суду від 14 жовтня 2009 року в частині, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління ПФУ в Кіцманському районі щодо нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в розмірі, встановленому ст..28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Зобовязано Управління ПФУ в Кіцманському районі Чернівецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування, за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ в Кіцманському районі просить скасувати вищезазначену постанову суду в частині, якою частково задоволено адміністративний позов до Управління ПФУ в Кіцманському районі про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої допомоги дитині війни та зобовязано його здійснити нарахування щомісячної допомоги позивачу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і забезпечити її виплату позивачу за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити йому в задоволенні цих позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права. Посилається на те, що постановою КМ України від 28 травня 2008 року № 530 було визначено порядок і розміри підвищення до пенсії дітям війни. Суд не застосував вказану постанову.

Вказує на відсутність коштів у Пенсійному фонді України для здійснення присуджених виплат, які повинні передбачатися у Законі про державний бюджет на відповідний рік, та на те, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком не повинна застосовуватися ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування."

У звязку з цим, на думку апелянта, правових підстав для виплати позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період 22 травня по 31 грудня 2008 року немає.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління ПФУ в Кіцманському районі підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов частково, суд правильно виходив з того, що позивач є громадянином України, пенсіонером за віком та має статус дитини війни, а відтак має право на отримання державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, іншого нормативно-правового акту, який визначав би цей розмір або встановлював інший, немає, тому застосуванню підлягає саме стаття 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування.

Згідно абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01 березня 2001 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Зазначеним Положенням на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №8-2 від 30 квітня 2001 року, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплату пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті підвищень до пенсії покладено на органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян встановлюється не розмір мінімальної пенсії з якого обчислюється доплата особам, які мають статус дитини війни, а конкретний розмір такої доплати, що суперечить змісту ст. 6 Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 № 2195-IV, якою встановлюється розмір такої доплати - 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат підвищення до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про нарахування і стягнення підвищення до пенсії за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пп. 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік, згідно яких підвищення до пенсії дітям війни виплачувалося в розмірі надбавки до пенсії учасникам війни.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач в період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з урахуванням проведених виплат, повинен нараховувати і виплачувати позивачці підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постанова суду в оскарженій частині відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.198, 200, 212, 254 КАС України, Законом України від 02 грудня 2010 року № 2748-V1, колегія суддів , -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі відхилити.

Постанову Кіцманського районного суду від 14 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії постанови особам, які беруть участь у справі. На ухвалу може бути подана скарга в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: