Справа № 2-а-1034/10
Суддя: Орінко В. В.
Дата ухвалення: 2010-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1034/10
Номер провадження 2-а-1034/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2010 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Орінко В. В.

при секретарі Зербул. С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець в залі судового засідання Бобринецького районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ВЕ №168830 від 07.07.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КпАП України так, як вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого:

Постановою серії ВЕ №168830 від 07.07.2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.І ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 255 грн. З тих підстав, що він 07.07.2010 року о 15 год. 20 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін іншого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 "Обгін заборонено" з виїздом на смугу зустрічного руху, за що передбачена відповідальність ч.І ст.122 КпАП України.

Відповідно до ч.І ст. 122 КпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів,буксирування транспортних засобів, зупинки стоянки, проїзду пішоходних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішоходних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішоходними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з позовної заяви, в якій позивач зазначив, що він будь-якого правопорушення, за що передбачена відповідальність ч.І ст.122 КпАП України не вчиняв, і себе винним не визнає, про що зазначив в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме про те, що він здійснив обгін до початку дії дорожнього знаку 3.25 "Обгін заборонено".

Суд вважає, що інспектор Лінник С. В. при встановленні правопорушення, накладенні стягнення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен був зясувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність ч.2 ст.ЗЗ КпАП України

В силу ст.69 КАС України та ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Стаття 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи обставини викладені позивачем в позовній заяві, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення правил дорожнього руху зі сторони позивача, оскільки в суда по даній справі відсутні докази, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутні вчинення позивачем правопорушення. Відповідач для підтвердження або спростування обставин в судове засідання не зявився, доказів - дій чи бездіяльності позивача та письмових заперечень суду не надав.

Як випливає зі змісту ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Керуючись п.16.8 Постанова КМ, КМ України, від 10.10.2001, № 1306 "Про Правила дорожнього руху", ст.ст. 18, 19, 104, 107, 162 КАС України, ст.9; ст.71; ч.І ст. 122; ст.251;

ст.254; ст.247; ст.256; 288 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову серії ВЕ №168830 від 07.07.2010 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бобринецький районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя Орінко В.В.