Справа № 819/196/15-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 876/2309/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року в адміністративній справі № 819/196/15-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» (надалі - ТзОВ «Ватра-Укр») звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі (далі - УПФУ в місті Тернополі) по оформленню розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-XV (надалі - Закон № 1058-XV) в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ), з вересня 2014 р. по грудень 2014 р.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що до таких розрахунків безпідставно включено суми пенсій по пенсіонерах після досягнення ними пенсійного віку. Також не враховано, що пенсіонери працювали й на інших підприємствах, а тому такі витрати мають обчислюватись пропорційно до стажу роботи на кожному з підприємств. Також позивач вказує на незадовільний фінансовий стан підприємства і надмірну суму відшкодування пільгових пенсій по 158 пенсіонерах, що призведе до банкрутства ТзОВ «Ватра-Укр».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Із зазначеною постановою не погодилось ТзОВ «Ватра-Укр», яке вважає, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ТзОВ «Ватра-Укр» перебуває на обліку в УПФУ в м.Тернополі як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

УПФУ в м.Тернополі проведено та направлено позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону 1058-XV, в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, з вересня 2014 р. по грудень 2014 р. на суму 150 161,57 грн; розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-XV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, з вересня 2014 р. по грудень 2014 р. на суму 483 125,91 грн.

Ці розрахунки містять повні відомості про осіб, яким призначена пенсія на пільгових умовах, дату призначення пенсії та дату досягнення пенсійного віку, відповідний стаж роботи на даному підприємстві, що враховано при обчисленні плати, а також частку плати до Пенсійного фонду підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач під час формування та направлення розрахунків діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-XV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 400/97-ВР), відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаче-ного статтею 12 вказаного Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподатку-вання, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-XV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VІ (надалі - Закон № 3668-VІ) внесено зміни до статті 26 Закону № 1058-XV та збільшено пенсійний вік до 60 років; до досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Статтею 5 Закону № 1058-XV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, серед іншого, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Таким чином, норми Закону № 1058-XV є спеціальними для правовідносин, що склались у системі пенсійного забезпечення.

Стаття 26 даного Закону визначає умови призначення пенсії за віком. Винятків, які б передбачали зменшення пенсійного віку на підставі інших законодавчих актів, цей закон не містить.

Отже, працівники мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, до досягнення віку передбаченого законодавством, діючим на час досягнення такого віку, тобто віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058-XV.

Закон № 400/97-ВР визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, об'єктом оподаткування якого є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Враховуючи наведене, Закон № 400/97-ВР є спеціальним законом, який регулює порядок справляння збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при визначенні пенсійного віку, до настання якого позивач повинен відшкодовувати органам Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам, які отримали пенсію за віком на пільгових умовах, необхідно керуватись нормами статті 26 Закону № 1058-XV.

Згідно пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (надалі - Інструкція; в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-XV.

Пунктом 6.2 цієї Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

У розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-XV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, по пенсіонерах, які перебували у трудових відносинах з позивачем, визначена відповідна частка плати ТзОВ «Ватра-Укр» з урахуванням стажу роботи на даному підприємстві таких осіб.

За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що УПФУ в м.Тернополі правомірно та підставно визначило суми для відшкодування ТзОВ «Ватра-Укр» фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Відповідачами доведено обов'язок ТзОВ «Ватра- Укр» проводити відшкодування таких фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зокрема, по громадянах, які на даний час отримують пенсію на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ до досягнення зазначеними особами пенсійного віку, що передбачений статтею 26 Закону № 1058-XV.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ватра-Укр» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року в адміністративній справі № 819/196/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

О.М.Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 14 вересня 2015 року.