Справа № 2а-17734/10/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

08 грудня 2010 року № 2а-17734/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва
до ОСОБА_1 Хассан
про стягнення заборгованості в сумі 489 508,80грн.,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Державна податкова інспекція у Дніпровському районі міста Києва з позовом до ОСОБА_1 Хассана про стягнення заборгованості в сумі 489 508,80 грн.

Відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема пунктом 4 частини 1 цієї статті встановлено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 7 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд повертає позовну заяву позивачу, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого статтею 99 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва просить стягнути заборгованість у розмірі 489 508,80 грн. на підставі рішення про застосування штрафних фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 11.12.2009 р., податкового повідомленнярішення № /0 від 11.12.2009 р. та податкового повідомлення - рішення № /0 від 11.12.2009 р.

Однак, в порушення зазначених норм позивачем не надано суду доказів, якими підтверджується факт надіслання (опису вкладення) та відповідно вручення рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та податкових повідомлень рішень від 11.12.2009 р.

З наданого фіскального чека не вбачається, за якою саме адресою та які конкретно документи направлялися відповідачу. Доказів (акту) про розміщення на дошці оголошень цих рішень, також не надавалося (надано лише акт про неможливість їх вручення).

Окрім цього, ДПІ у Дніпровському районі м. Києва не було подано доказів надіслання відповідачу податкових вимог від 09.02.2010 р. № 1/178 та від 05.05.2010 р. № 2/1182. Копії доданих конвертів не містять інформації (опису вкладення), які саме документи направлялися адресату.

Відсутність в матеріалах позовної заяви підтвердження факту отримання відповідачем вказаних рішень створює перешкоди для відкриття провадження у справі у звязку з відсутністю інформації, чи подано адміністративний позов після закінчення строку на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень та, відповідно, чи наявні підстави для відкриття провадження у страві з огляду на приписи п. 7 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України та чи дотримано вимог Закону № 2181 щодо порядку вручення рішень податкового органу.

Виходячи із змісту ч. 3 статті 106 КАС України субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (опис вкладення), направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до справи, вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих до нього вимог.

Таке тлумачення обовязку відповідача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає завданням адміністративної юстиції, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України) та принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципу змагальності та рівності учасників адміністративного процесу (п. 3, 4 ст. 7 КАС України), останній з яких означає наділення сторін рівними правами та обов'язками, надання їм рівних можливостей щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

В адміністративному судочинстві обовязок направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів покладений саме на субєкта владних повноважень (ч. 3 ст. 106 КАСУ), що має забезпечити рівні процесуальні можливості захисту прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи у справі за позовом субєкта владних повноважень.

Виходячи з принципів та завдань адміністративного судочинства, належними доказами направлення копії позовної заяви та доданих матеріалів є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи. При цьому, правила щодо належності доказів спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для розгляду і вирішена адміністративної справи протягом розумного строку.

Фіскальний чек, доданий позивачем до позовної заяви, не містить інформації щодо переліку документів, надісланих поштовим відправленням та адреси, за якою надіслані зазначені документи, а отже не є належним доказом виконання обовязків позивача як субєкта владних повноважень щодо направлення копії позовної заяви відповідачу.

В той же час, вказана інформація викладається в описі вкладення до поштового відправлення, який вимагався від позивача ухвалою суду.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.04.2010 р. по справі № К-50566/09 зазначив, що внаслідок ненадання до фіскального чеку опису вкладення, неможливо ідентифікувати, які саме документи було направлено рекомендованим листом.

Наданий Позивачем розрахунковий документ, лише підтверджує факт надання йому послуг відділенням поштового звязку, однак не містить інформації щодо того, який саме перелік документів направлявся цим поштовим відправленням Відповідачу та за якою адресою.

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі з дотриманням вимог ст. 106 КАС України, є бланк опису вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Таким чином, Позивачем не надано суду доказів на підтвердження надіслання за адресою Відповідача саме копії позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагає частина 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 17 грудня 2010 року включно, а саме: надати суду докази направлення (опис вкладення) та вручення вищезгаданих податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування фінансових санкцій, податкових вимог, зокрема акт про розміщення зазначених рішень на дошці оголошень; надати належний доказ направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві (опис вкладення).

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків 17 грудня 2010 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в строки і порядку передбачені статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін