Справа № 2а-9374/10/0470
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 2а-9374/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
за участю:
позивача представника позивача представника відповідача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання акту неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулась до адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську (далі ДПІ у м. Дніпродзержинську, відповідач), в якій просить: визнати акт ДПІ у м. Дніпродзержинську від 18.06.2010 р. № 4204/327/17-327/НОМЕР_1 складеним з порушенням норм діючого законодавства, а висновки неправомірними; скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Дніпродзержинську від 01.07.2010 р. №/0 про визначення суми прибуткового податку у розмірі 73005,60 грн. та штрафних санкцій у розмірі 146011,40 грн. на загальну суму 219017,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевірка позивача відповідачем проведена неправомірно та безпідставно, при її проведенні ДПІ у м. Дніпродзержинську не визначилась з видом перевірки: у назві акту перевірки та у розділі „Висновки зазначено, що перевірка планова, а у вступній частині акту йдеться про позапланову перевірку. Позивачу не було надіслано повідомлення про проведення перевірки за 10 днів. У 2010 р. щодо позивача вже проводилась планова перевірка, за наслідком якої складено відповідний акт та прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, які сплачені позивачем повністю. Згідно оскаржуваного акту перевірка позивачки була здійснена внаслідок ненадання останньою відповіді на обовязків запит податкового органу, проте ніяких запитів ФОП ОСОБА_3 не отримувала. У працівників ДПІ у м. Дніпродзержинську було відсутнє право приступати та проводити перевірку. Також, позивач зазначає, що працівниками відповідача порушено вимоги порядку оформлення перевірок: акт не містить детального викладу суті порушення, відсутні документи та докази, які підтверджують наявність порушення, допущено відображення необґрунтованих даних. Також, перевіряючими працівниками неправомірно проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей позивача. Виходячи з дій ДПІ у м. Дніпродзержинську та висновків, зазначених в акті, відповідачем зроблена спроба визначити суму податку з доходів фізичних осіб за непрямими методами. Керівником ДПІ у м. Дніпродзержинську не приймалось рішення про проведення виїзної планової або позапланової перевірки позивача, відповідачем не повідомлено ФОП ОСОБА_3 про прийняте рішення про продовження строків перевірки. Висновки акту перевірки здійснені на припущеннях, які не відповідають дійсності, внаслідок чого і оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засідання просили суд в задоволенні адміністративного позову відмовити. Представники відповідача надали письмові заперечення, в яких зазначили, що позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування. Працівником відповідача проведена інвентаризація товару, належного ФОП ОСОБА_3, якою встановлено фактичний залишок товару по ціні реалізації на загальну суму 553105,00 грн. Торгова націнка на товар складає 41,9%. Працівниками ДПІ у м. Дніпродзержинську зроблено висновок, що за квітень 2010 р. придбання фактичного залишку товару, який не був відображений в книзі обліку доходів та витрат становить 321354,00 грн. За даними книги обліку доходів та витрат вартість фактично придбаного товару становить 165350,00 грн. Таким чином, за підрахунками ДПІ у м. Дніпродзержинську за перевіряємий період ФОП ОСОБА_3 фактично придбано товару на суму 486704,00 грн. За даними ФОП ОСОБА_3 закупівля товару для подальшої реалізації здійснювалась на ринках України у громадян фізичних осіб, які не є субєктами господарської діяльності. Таким чином, позивач виплачувала за придбаний товар дохід фізичним особам, який повинен оподатковуватись за ставкою 15% та податковим агентом щодо такого доходу виступає саме ФОП ОСОБА_3 Позивачем не було оподатковано дохід у розмірі 486704,00 грн. та не утримано і не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб, які не є субєктами підприємницької діяльності за ставкою 15% у розмірі 73005,60 грн.

Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення позивача та представників сторін, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач, як фізична особа-підприємець, зареєстрована виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради 11.03.1994 р., отримала свідоцтво про державну реєстрацію серії В01 № 261025. Основний вид діяльності позивача роздрібна торгівля одягом.

ФОП ОСОБА_3 знаходиться на обліку в ДПІ у м. Дніпродзержинську; є платником єдиного податку.

На підставі направлення №547 від 15.06.2010 р. фахівцем ДПІ у м. Дніпродзержинську проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 за період з 01.05.2007 р. по 30.04.2010 р. За наслідками перевірки відповідачем 18.06.2010 р. складено ОСОБА_2 №4204/327/17-327/НОМЕР_1, в якому зафіксовано порушення позивачем п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7, п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8, п.19.2 ст.19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб від 22.05.2003 р. № 889-ІV (далі Закон № 889), донараховано податок з доходів фізичних осіб з найманих працівників за період з 01.05.2007 р. по 30.04.2010 р. на суму 73005,60 грн.

Листом ДПІ у м. Дніпродзержинську від 25.06.2010 р. № 22708/17-329 виправлено допущені в акті перевірки помилки: допущені помилки „планова перевірка замінено на „позапланова перевірка.

На підставі зазначеного акту ДПІ у м. Дніпродзержинську 01.07.2010 р. винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу донараховано суму податкового зобовязання з прибуткового податку з робітників і службовців, включаючи членів кооперативів у сумі 73005,60 грн. (за основним платежем) та у сумі 146011,40 грн. (за штрафними (фінансовими) санкціями).

Згідно п.1 ч.1 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні №509 від 04.12.1990 р. № 509-XII (далі Закон №509) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності.

Як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 11-2 Закону № 509 посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Отже, порушення працівниками податкового органу вимог ст. 11-2 Закону № 509 є підставою для недопущення таких працівників до проведення перевірки. Чинне законодавство України не ставить дійсність наслідків проведеної перевірки в залежність від наявності порушення працівниками контролюючого органу ст. 11-2 Закону № 509 до початку її проведенні.

Відповідно до п.15 ст.11 Закону № 509 органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право вимагати від керівників підприємств, установ і організацій, що перевіряються в ході планових та позапланових виїзних перевірок, проведення інвентаризацій основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів, у разі відмови у проведенні таких інвентаризацій або при проведенні адміністративного арешту активів звернутися до суду щодо спонукання до проведення таких інвентаризацій.

Таким чином, працівники органів державної податкової служби не наділені правом самостійно проводити інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів субєктів підприємницької діяльності.

Проте, фактичний допуск ФОП ОСОБА_3 працівника ДПІ у м. Дніпродзержинську до проведення інвентаризації, не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідком встановлених в ході інвентаризації порушень.

Як зазначено в акті перевірки (с. 7) порушення, вчинене ФОП ОСОБА_3 (податковим агентом) полягає у виплаті громадянам України, які не є субєктами господарської діяльності, доходу без утримання та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15%.

Відповідно до п.1.15 ст.1 Закону № 889 податковий агент юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобовязані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього закону.

На підставі п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону №889 податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

За загальним правилом, згідно п.7.1 ст.7 Закону №889 ставка податку становить 15 відсотків від обєкта оподаткування.

Відповідно до п.19.2 ст.19 Закону №889 особи, які відповідно до цього закону мають статус податкових агентів, зобовязані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Таким чином, в разі виплати ФОП ОСОБА_3 доходу особам, які не є субєктами підприємницької діяльності, ФОП ОСОБА_3 зобовязана при виплаті доходу нарахувати за ставкою 15% податок з доходів фізичних осіб та сплатити його до бюджету.

В акті перевірки зазначено, що висновки щодо придбання ФОП ОСОБА_3 товару у осіб, які не є субєктами підприємницької діяльності зроблені лише з пояснень позивача.

В судовому засіданні позивач заперечувала факт придбання товару для реалізації у осіб, які не є субєктами підприємницької діяльності.

Доказів, які б підтверджували у яких саме громадян не субєктів підприємницької діяльності (прізвища, імя, по-батькові) ФОП ОСОБА_3 були придбані товари, ні до акту перевірки, ні в судове засідання для доручення до матеріалів справи додано не було.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ у м.Дніпродзержинську не доведено первинними документами (договорами, актами, розписками, чеками, квитанціями, накладними, касовими ордерами та т.інш.) а також іншими доказами (показаннями свідків), що позивачем дійсно придбавався товар у громадян, які не є субєктами підприємницької діяльності. З огляду на зазначене, ДПІ у м.Дніпродзержинську не доведено факт вчинення ФОП ОСОБА_3 порушення.

Також, суд звертає увагу на невідповідність висновку акту перевірки щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб з найманих працівників, суті „встановленого порушення несплата податку з доходів фізичних осіб, які не перебували з позивачем у трудових відносинах.

Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № /0 від 01.07.2010 р. ДПІ у м. Дніпродзержинську донараховано позивачу суму податкового зобовязання з прибуткового податку з робітників і службовців, включаючи членів кооперативів та штрафні (фінансові) санкції.

Отже, як вид донарахованого податку згідно висновку акту перевірки (податок з доходів фізичних осіб з найманих працівників), так і вид донарахованого зобовязання, зазначений в оскаржуваном податковому повідомленні-рішенні (прибуткового податку з робітників і службовців, включаючи членів кооперативів) не відповідають „встановленому актом перевірки порушенню.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено та нерозсудливо.

Таким чином, відповідачем неправомірно здійснено донарахування позивачу податкового зобовязання з прибуткового податку з робітників і службовців, включаючи членів кооперативів та неправомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію, внаслідок чого оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Однією з позовних вимог позивач просить визнати акт ДПІ у м. Дніпродзержинську від 18.06.2010 р. № 4204/327/17-327/НОМЕР_1 складеним з порушенням норм діючого законодавства, а висновки неправомірними.

З такою позовною вимогою суд погодитись не може, оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Акт перевірки - службовий документ, який стверджує факт проведення виїзної позапланової перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення. Акт перевірки не містить рішень субєкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість судового розгляду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.На підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, в частині позовних вимог суд задовольняє позов, а в іншій частині - провадження у справі підлягає закриттю.

Також, позивач просить усі судові витрати по даній справі покласти на відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України; якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

З огляду на зазначене, на користь позивача підлягає стагненню з Державного бюджету України документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до задоволених вимог у сумі 1,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську від 01.07.2010 р. №/0 про визначення фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 суми податкового зобовязання з прибуткового податку з робітників і службовців, включаючи членів кооперативів у загальному розмірі 219017,00 грн., в тому числі: 73005,60 грн. - за основним платежем та 146011,40 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Провадження в іншій частині позовних вимог закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 (одна) гривня 70 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені с. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 31 січня 2011 року.

Суддя ОСОБА_1