Справа № 2-а-4338/10
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4338/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Гельвейчук І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до обласного центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомоги головного УПСЗН Житомирської обласної державної адміністрації. управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі, управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених ст. ст. 37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2005 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просила визнати дії відповідачів - управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі, управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації щодо невиплати їй у повному розмірі компенсації та доплати до пенсії, передбачених ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі на її користь 15150.0 грн. недоплаченої доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і з управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації 3030.0 грн. недоплаченої щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.09.2002 року по 31.08.2005 року.

Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те. що вказані виплати їй виплачувались не в розмірах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, що призвело до порушення її прав, оскільки Закон України має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Позивач в судове засідання не з'явилась. Надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник обласного центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомоги головного УПСЗН Житомирської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надіслав заперечення у яких просить / постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за і безпідставністю.

Представник управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надіслав заперечення у якому просить справу розглянути без участі їхнього представника, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серія Б №051737, виданого 01.12.1992 року Житомирською облдержадміністрацією, з 09.10.2004 року по 31.08.2005 року перебувала на обліку в УПФУ в Лугинському районі та отримувала підвищення до пенсії за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення. Проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога ь зв'язк) з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства. У зоні гарантованого добровільного відселення - 40 % від мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Так як позивачка є непрацюючим пенсіонером та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, територія якого віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, тому вона повинна отримувати вказані виплати в зазначеному розмірі щомісяця, однак вони виплачувались їй частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та оріани місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Звуження змісту та обсягу існуючих прав- шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно ст. 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що дія положень цього Закону не шж, призупинятися іншими Законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2004-2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм Закону України "'Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'".

Суд 'вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, міжнародному договору. згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або в іншому правовому акті суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу.

Слід зазначити, що встановлені ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розмірам, встановленими іншими законами України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836.

Тому виплатою зазначених підвищення до пенсії та щомісячної грошової допомоги у твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, порушені права позивача.

Враховуючи те, що у відповідності до ч.2 ст. 11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для позовного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони звернулись, тому суд виходить за межі позовних вимог та приходить до висновку про необхідність зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі та управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації провести нарахування та виплатити позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення і недоплачену щомісячну грошову допомогу в зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачених ст. ст. 37, 39 Закону України "'Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'" із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати з урахуванням фактично виплачених коштів по доплаті до пенсії та грошову допомогу за проживання на території радіоактивного забруднення за період з 09.10.2004 року по 31.08.2005 року, оскільки у відповідності до ст. 100 КАС України ( в редакції від 01.09.2005 року) строк позовної давності становить один рік.

Керуючись ст. ст.8,19,22 КонституціУкраїни ст. ст. 9,11,71,99,100,161,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 15 ЦПК України, ст. ст. 37,39,70,71 Закону України «'Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії відповідачів управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі та управління праці і соціального захисту населення Лугинськоїрайонної державної адміністрації щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі щомісячної грошової допомоги та підвищення до пенсії, передбачених ст. ст. 37,39

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Луганському районі провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбачену ч.2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням відповідної мінімальної заробітної'плати, визначеної на підставі Законів України "Про державний бюджет України" на 2004-2005 роки з урахуванням фактично виплачених коштів по доплаті до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення за період з 09.10.2004 року по 31.08.2005 року.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Луганської районної державної адміністрації провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну грошову допомогу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати, визначеної на підставі Законів України "Про державний бюджет України" на 2004-2005 роки, з урахуванням фактично виплачених коштів по виплаті щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за проживання на території радіоактивного забруднення за період з 09.10.2004 року по 31.08.2005 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Луганський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя