Справа № 2а-1870/4799/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/4799/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ямал & Ко" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Ямал & Ко» (далі по тексту позивач, ТОВ Ямал & Ко), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми) в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 01 липня 2011 року № /0/52495.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем була проведена документальна невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2011 по 28.02.2011 ТОВ «Ямал & Ко». За результатами перевірки був складений акт на підставі якого до позивача податковим повідомленням-рішенням № /0/52495 були застосовані штрафні санкції в сумі 1,00 грн. та донараховано зобовязання з податку на додану вартість. Позивач не погоджується з зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, оскільки, замість виявлення фактів порушень в акті містяться припущення про те, що відсутні як база, так і об'єкт оподаткування податком на додану вартість по господарській операції, здійсненій на виконання правочину, який Відповідач безпідставно вважає нікчемним. Так, позивач зазначає, що між ТОВ «Ямал & Ко» та спільним Українсько-Російським підприємством "Технополіс" було укладено договір № 556 від 01.10.2007, на підставі якого позивач здійснював закупівлю природного газу на комунально-побутові потреби. Позивачем та TOB "Технополіс" 31.12.2010 було укладено Договір № 10 про внесення змін та доповнень до Договору № 556 від 01.10.2007, яким була зафіксована ціна 1 тис. куб. м. природного газу в сумі 2913,17 грн. Позивач, також, зазначає, що 28 лютого 2011 року за лютий 2011 року було складено акт приймання-передачі природного газу по договору № 556 від 01.10.2007 на загальну суму з ПДВ 6475,97 грн. і було виставлено для оплати ТОВ «Ямал & Ко» рахунок-фактуру № СФ-0000872 від 28.02.2011 на зазначену суму. Враховуючи наявність і документальне підтвердження фактичного відвантаження товару (природний газ) TOB "Технополіс", на виконання вимог ПК України виписало податкову накладну № 22 від 28 лютого 2011 року, в якій було відображено зазначену господарську операцію з ПДВ, тобто, операції проведені позивачем з TOB «Технополіс» не суперечать діючому законодавству і проведені по обліку з дотриманням його вимог. Таким чином, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення прийнято необґрунтовано та з порушенням норм чинного законодавства.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував мотивуючи тим, що податкове повідомлення-рішення від 01.07.2011 № /0/52495 було прийнято на підставі та в межах чинного законодавства. В ході проведення перевірки було встановлено завищення ТОВ «Ямал & Ко» суму ПДВ в розмірі 1072,67 грн. по контрагенту СП «Технополіс». В той же час, актом від 30.05.2011 №3638/235/21115144/42 про проведення позапланової невиїзної перевірки СП «Технополіс», встановлено завищення суми податкових зобов'язань за лютий 2011 року в сумі 420263,14 грн. в тому числі і по контрагенту ТОВ «Ямал & Ко» за лютий 2011 року в сумі 1072,67 грн., а саме: включило до складу податкових зобов'язань податок на додану вартість з операцій по реалізації природного газу, правочин з придбання якого є нікчемним. Таким чином, відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення було прийнято обґрунтовано на підставі та в межах чинного законодавства, а відтак просить суд у задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши, представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 червня 2011 року Державною податковою інспекцію в м. Суми була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Ямал & Ко» з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року. Про зазначене свідчить Акт № 4261/235/32462149/53 (а.с. 7-16). В ході перевірки встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано податку на додану вартість в сумі 1073,00 грн.

На підставі зазначеного вище акту перевірки до позивача податковим повідомленням-рішенням № /0/52495 від 01 липня 2011 року (а.с. 17) була застосована штрафна санкція в розмірі 1,00 грн. та донараховано суму з податку на додану вартість в розмірі 1073,00 грн.

Як зазначає в своєму запереченні та підтримує у судовому засіданні відповідач, ДПІ в м. Суми була проведена перевірка СП «Технополіс», за результатами якої був складений акт від 30.05.2011 № 3638/235/21115144/42 про проведення позапланової невиїзної перевірки СП «Технополіс» (а.с. 59-67). В ході перевірки встановлено порушення Податкового кодексу України, а саме: СП «Технополіс» було завищено суму податкових зобов'язань за лютий 2011 року в сумі 420263,14 грн. в тому числі і по контрагенту ТОВ «Ямал & Ко».

Крім того, відповідач зазначив, що 16.05.2011 Державною податковою інспекцією у Оболонському районі м. Києва була проведена документальна невиїзна перевірка субєкта господарювання ТОВ "ОСОБА_4 ЛТД" за період лютий 2011 року. За результатами перевірки був складений акт № 204/23-3/36697963 від 16.05.2011 (а.с. 69-76). Перевіркою встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків.

Виходячи із зазначеного вище акту перевірки, відповідач зазначає, що ТОВ "ОСОБА_4 ЛТД" була укладена нікчемна угода з СП "Технополіс" про постачання природного газу, а відтак і угода між ТОВ "Ямал & Ко" та СП "Технополіс" є також, нікчемною.

Однак, суд не погоджується із позицієюї відповідача з огляду на наступне.

Оскільки оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини беспосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, а в данному випадку повинні досліджуватись саме господарські операції між ТОВ "Ямал & Ко" та СП "Технополіс".

Також, відповідач зазначає, що позивачем були порушені п. 198.2 та п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Також, пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу)

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту перевірки господарські операції між позивачем та СП «Технополіс» підтверджується укладеною між ними угодою (а.с. 25-26). Поставка товарно-матеріальних цінностей за вказаною угодою підтверджується актом приймання-передачі природного газу (а.с. 28). Оплата за поставлений товар здійснювалась в безготівковому порядку.

В підтвердження факту поставки товару, у відповідності з вимогами ст. 201 Податкового кодексу України, підприємствомконтрагентом позивача була надана податкова накладна (а.с. 27).

Крім того, ТОВ "Ямал & Ко" уклало угоду з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" про транспортування природного газу № 137/Т-2010 від 01.10.2010 (а.с. 52-57). Сплата по транспортуванню природного газу підтверджується платіжним дорученням № 752 від 25 лютого 2011 року (а.с. 58).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до абз. а п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Так, п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Подактового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), містить загальні норми щодо самого поняття „бюджетне відшкодування та джерела його формування для подальшого використання, а норми ст. 200 Кодексу передбачає підстави та порядок одержання платником податку бюджетного відшкодування і не вказує на те, що кошти повертаються платнику податку лише за умови сплати такого податку його контрагентами.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи, а саме з акту перевірки, вбачається, що позивач виконав вимоги Кодексу, сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосередніх постачальників, які, в свою чергу, виконали вимоги п. 201.10 ст. 201 Кодексу - видали покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлену податкову накладну на визначені та сплачені покупцем суми податку.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобовязання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентами продавця (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування. Крім того, як вбачається з матеріалів справи податковий орган не довів суду навіть факт несплати податку на додану вартість контрагентами. Також, податковий орган не надав суду доказів і того що вказані операції по придбанню ТМЦ та послуг мали фіктивний чи безтоварний характер.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

З огляду на зазначене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 01.07.2011 № /0/52495, яким позивачу донараховано ПДВ в сумі 1073,00 грн. та застосовані штрафні санкції в загальному розмірі 1,00 грн. є протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі ст. 94 КАС України за рахунок Державного бюджету України належить стягнути судові витрати в сумі 3,40 грн., сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ямал & Ко" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Суми № /0/52495 від 01 липня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України (Головного управління Державного казначейства в Сумській області - м. Суми, вул. Воскресенська, 7, рах. № 0002, банк ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013, Державний бюджет м. Суми, код 23636315, код бюджетної класифікації 14010200) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ямал & Ко" (40035, м. Суми, вул. Заливна, 7/1, п/р 5001 СФ Приватбанк, МФО 337546, код 23292531) 3,40 грн. (три грн. 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек