Справа № 826/13394/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2015 року № 826/13394/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К. Ю., розглянувши відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Головного управління ДФС у м.Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адверт.УА"
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» (далі по тексту - відповідач) про стягнення з рахунків відповідача податкового боргу в розмірі 3159125,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податковий борг відповідача складається з заборгованості з ПДВ в розмірі 1646803,11 грн. та податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1512322,00 грн. та виник у зв'язку з несплатою відповідачем податкових зобов'язань згідно самостійно поданих декларацій та винесених позивачем податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2015 року, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 183-2 КАС України, відкрито скорочене провадження у справі № 826/13394/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2015 року відповідно до положень частини 4 статті 183-2 КАС України адміністративну справу № 826/13394/15 призначено до розгляду в судовому засіданні у зв'язку з надходженням заперечень від відповідача.

В судовому засіданні 06 серпня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» перебуває на податковому обліку в ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 1 646 803,11 грн., яка виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № та податкового повідомлення-рішення від 30 травня 2014 року № та заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1512322,00 грн., яка виникла на підставі винесеного позивачем податкового повідомлення-рішення від 30 травня 2014 року № .

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Податкові повідомлення-рішення від 30 травня 2014 року № та № та винесені позивачем за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Адверт.УА» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства та інших обов'язкових платежів при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Старксервіс» за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2014 року, результати якої оформлені актом від 05 травня 2014 pоку № 1034/22-13/35647132.

Відповідно до висновків, наведених в Акті, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Адверт.УА»: п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит з податку на додану вартість, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду в розмірі 1 322 035,00 грн., в тому числі за січень 2013р. в розмірі 51 425,00грн., за лютий 2013р. в розмірі 69 673,00 грн., за березень 2013р. в розмірі 84 280,00 грн., за квітень 2013р. в розмірі 110 592 грн., за травень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за червень 2013р. в розмірі 109 210,00 грн., за липень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за серпень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за вересень 2013р. в розмірі 110 592,00 грн., за жовтень 2013р. в розмірі 109 993,00 грн., за листопад 2013р. в розмірі 110 592,00 грн.,за грудень 2013р. в розмірі 125 706,00 грн., за січень 2014р. в розмірі 109 993,00 грн.; п. 138.2. ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств за 2013 рік в розмірі 1 255 933,00 грн.

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що операції між позивачем та ТОВ "СТАРКСЕРВІС" є нереальними, а укладений договір про надання послуг є нікчемним, а отже ТОВ "Адверт.УА" протиправно віднесло до складу податкового кредиту та валових витрат підприємства суми за операціями із зазначеним контрагентом.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Адверт.УА" звернулося до суду в вимогою про їх скасування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі № 826/17060/14 в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Адверт.УА" відмолено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Адверт.УА" () судовий збір у розмірі 4 384,80 грн. на р/р: 4007, отримувач коштів УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Положеннями ст. 254 КАС України визначено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ст. КАС України рішення в адміністративній справі № 826/17060/14 набрало законної сили 09 лютого 2015 року.

Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Стосовно наявності у відповідача податкового боргу згідно самостійно поданої декларації з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № , суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано на адресу позивача податкову декларацію з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № , якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 345839,00 грн.

Відповідач в наданих письмових запереченнях стверджує про відсутність вказаної суми заборгованості, на підтвердження чого надав копію платіжного доручення № 660 від 27 березня 2015 року.

Згідно наданих позивачем письмових пояснень, підтверджених уточненими розрахунком заборгованості, відповідач дійсно сплатив грошове зобов'язання в розмірі 345839 грн., яке визначене податкової декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2015 року № .

Проте, у відповідності до вимог п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

На виконання вимог п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України позивачем автоматично зараховано суму 345839 грн. в погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного відповідачем.

Крім того, відповідачу у відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 3411,01 грн.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України на відповідача, як на платника податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Статтею 56 Податкового кодексу України передбачений порядок оскарження в адміністративному чи судовому порядку рішень, винесених контролюючим органом у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України.

Статтею 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Згідно п.58.2 ст.58 цього кодексу, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.3 ст.58 Кодексу передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Позивач скористався наданим йому правом та оскаржив податкові повідомлення-рішення від 30 травня 2014 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2014 року в адміністративній справі № 826/17060/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Адвертю.УА» відмовлено повністю.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ст. 254 КАС України).

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем направлено на юридичну адресу відповідача податкову вимогу від 23 березня 2015 року № 7287-25 та рішення про опис майна у податкову заставу № 1052/26-59-25-01-14, отримані відповідачем 22 квітня 2015 року.

Виходячи з положень п. 58.3 ст. 58 ПК України податкова вимога надсилається органом податкової служби в порядку визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування вищенаведених доводів позивача, в тому числі доказів погашення податкового боргу.

Органами стягнення згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).

У контексті наведених законодавчих положень зміст матеріально-правових вимог ДПІ, викладених у даному позові, зводиться до стягнення коштів з рахунків відповідача в обслуговуючих банках на погашення його податкового боргу.

Згідно з частиною третьою статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною четвертою статті 94 КАС України встановлено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки, відповідачем не надано суду доказів понесення ним судових витрат, підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись положеннями статей 69-71, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Адверт.УА» () заборгованість у розмірі 3159125,44 грн., з яких:

- заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 1646803,11 грн. (на бюджетний рахунок № 0011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м.Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820019, код платежу 14010100);

- з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1512322,00 грн. (на бюджетний рахунок № 0011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м.Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м.Києві, МФО 820019, код платежу 11021000).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.Ю. Гарник