Справа № 2-а-468/11
Суддя: Гонтаренко Т. М.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-468/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2011 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Гонтаренко Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ Кіровоградської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ Кіровоградської області та просить:

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ, здійснити нарахування та виплатити щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, у відповідності до Закону України від 18 листопада 2004р. "Про соціальний захист дітей війни", щомісячної державної соціальної допомоги підвищення до пенсії, за період з 2008-2010роки.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обємі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в звязку з відсутністю законодавчо визначеного механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Просить розглянути справу за відсутності представника Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року, та має статус «дитини війни», що підтверджується посвідченням.

Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ч. 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в новій редакції. Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»і з 22 травня 2008 року позивач мав право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач ігнорував право позивача на підвищення пенсії за вказаною нормою Закону в період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у 2009 2010 році не змінювався та розмір підвищення не коригувався, дія закону зупинена не була. Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії позивачеві у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством не приймається судом до уваги, оскільки ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань і відсутності коштів. Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України.

Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, а суд не вправі виконувати функції даного субєкта владних повноважень, суд визнає необхідним зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ здійснити перерахунок та виплатити щомісячне підвищення до пенсії позивачу, починаючи з 22 травня 2008 року по час винесення рішення тобто до 28 лютого 2011року.

Керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст. ст.1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (із змінами та доповненнями), ч.4 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст.28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п.17 ст.77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року №3235-ІУ (із наступними змінами), ст.58. п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-У, пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-У1, рішенням Конституційного суду України під 09.07.2007 року №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, ст. ст.10,11,158-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ щодо нездійснення підвищення та виплати до пенсії соціальної допомоги ОСОБА_2, на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р. по дату винесення рішення суду тобто до 28 лютого 2011року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2, підвищення до пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по час винесення рішення суду, тобто до 28 лютого 2011року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити .

Повернути з Державного бюджету України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 03 грн.40коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Т.М.Гонтаренко