Справа № 2а-1870/3258/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/3258/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О. ,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Сумиспирт" до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, державне підприємство «Сумиспирт», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (далі по тексту відповідач, Сумська МДПІ), в якому з урахуванням уточнень просить визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16 травня 2011 року №311/23/НОМЕР_1, №/312/23 та №/313/23 в частині встановлення завищення відємного значення з ПДВ в розмірі 25709,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі висновків, викладених в акті документальної позапланової перевірки акт від 28 квітня 2011 року №67/23/00375237/56.

Позивач вважає, що не відповідає вимогам чинного податкового законодавства збільшення за наслідками перевірки валового доходу та зменшення валових витрат ДП «Сумиспирт» по господарських операціях з TOB ВП «Вайт Хаус». П.п.4.1.6 ст.4 Закону України "Про оприбуткування прибутку підприємств" передбачено включення до складу валового доходу «...сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт., послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді...».

Поняття «безповоротної фінансової допомоги» передбачено п. 1.22.1 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» і жодним чином не стосується господарських операцій між ДП «Сумиспирт» та TOB ВП «Вайт Хаус». Поняття «безоплатно наданих товарів (робіт, послуг)» визначено п.1.23 ст.1 цього ж Закону. Воно зумовлює передачу товарів (робіт, послуг) по договорах, які взагалі не передбачають грошової, або іншої компенсації вартості таких матеріальних цінностей (робіт, послуг). Між TOB ВП «Вайт Хаус» та ДП «Сумиспирт» було укладено договір №2 від 01.02.2007 року, у відповідності з яким передбачалось здійснення поставок меляси та інших ТМЦ на користь ДП «Сумиспирт». В кожній накладній вказувалась ціна товару та його вартість. Договором передбачено порядок, форму та суму проведення розрахунків між Постачальником та Покупцем.

Також, позивач вважає безпідставним висновок в акті перевірки стосовно зобов'язання платника податків ДП «Сумиспирт» - «...виключити зі складу валових витрат суму заборгованості перед TOB «Виробниче підприємство «Вайт Хаус», що залишилась нестягнутою після того як підприємство знято з ЄДРПОУ в зв'язку з визнанням його банкрутом...». Позивач зазначає, що ні в п.5.1, ні в п.п.5.2.1 п.5.2, ст.5, ні в п.п.4.1.6 ст.4, а тим більше в п.п. 11.2.1 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» така вимога не існує. Тобто, донарахування податкового зобов'язання по вказаному порушенню є безпідставним.

Донарахування податку на прибуток за рахунок зменшення валових витрат та донарахування податку на додану вартість через зменшення суми податкового кредиту по господарських операціях ДП «Сумиспирт» з TOB «Еталон» також порушує діючі на той час вимоги податкового законодавства. Посилання на порушення підприємством п.5.1,,п.5.2.1, п.5.3.9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.7.2.3, п.7.4.1, п.7.4.5, п.7.5.1 Закону України «Про податок на додану вартість» є необгрунтованими та безпідставними. Відображення господарських операцій ДП «Сумиспирт» з TOB «Еталон» в бухгалтерському та податковому обліку відбувалось на підставі накладних, товарно-транспортних та податкових накладних. Правомірність включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по операціях з придбання зерна у TOB «Еталон» підтверджена результатами перевірки - акт позапланової перевірки від 28.12.2010 року №237/23/00375237.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив суд в задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Сумською МДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ДП «Сумиспирт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.09 по 30.09.2010 року. Станом на початок та на кінець перевіряємого періоду по підприємству рахується кредиторська заборгованість перед TOB «Виробниче підприємство «ВайтХаус», в т.ч. 605699,15 грн. включено до реєстру вимог кредиторів відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 04.02.08 по справі №7/86-07 про банкрутство ДП «Сумиспирт».

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 01.02.09 проведена державна реєстрація припинення юридичної особи TOB «Виробниче підприємство «ВайтХаус» у зв'язку з визнанням її банкрутом (запис 5). Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Підпунктом 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено: "валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді:

- сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоди крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з п. 7.1 ст.. 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.. ". Згідно з п.п. 1.21.1, п. 1.21.ст. 1 цього Закону про прибуток "Безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності; заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна фізичної чи юридичної особи, оголошеної банкрутом у встановленому законодавством порядку, або юридичною особою, що ліквідується;..".

Також, перевіркою встановлено завищення суми податкового кредиту по валових витрат за рахунок безпідставного включення до його складу сум ПДВ від вартості зернових культур, яка перевищила ціну, визначену тендерною (ціновою) пропозицією та зазначеною в договорі купівлі-продажу від 03.03.10 №3/3.

Крім того, Сумським районним судом головний бухгалтер ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності за вказані порушення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 100 грн., який сплачений добровільно. Тобто, факт порушення податкового законодавства посадовою особою ДП «Сумиспирт» встановлений судовим рішенням.

Суд, заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Сумською МДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ДП «Сумиспирт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.09 по 30.09.2010 року, за результати якої складено акт перевірки від 28.04.11 №67/23/00375237/56 (а.с. 22-43) (далі - акт перевірки).

На підставі зазначеного акту перевірки Сумською МДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення від 16.05.11 №/311/23 (а.с. 8), /313/23 (а.с. 7), /312/23 (а.с. 9).

В акті перевірки зроблено висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток в сумі 277612 та завищено від'ємне значення обєкта оподаткування на 141808,00 грн. також завищено податковий кредит з податку на додану вартість, зокрема, на 25708,76 грн. Як вбачається з матеріалів перевірки, збільшення валового доходу та зменшення валових витрат ДП «Сумиспирт» відбулося по господарських операціях з TOB ВП «Вайт Хаус» в розмірі 605699,15грн. та 504749грн. відповідно. Як зазначено в акті перевірки в бухгалтерському обліку позивача, в картці рахунку №6310 по TOB «ВП «ВайтХаус» відображено кредитове сальдо в сумі 605699,15 грн. В звязку з тим, що ТОВ «ВП «ВайтХаус» ліквідовано в результаті банкрутства, податковий орган вказану суму вважає безповоротною фінансовою допомогою, та включає її до складу валового доходу підприємства, також податковий орган вважає, що платник податків має одночасно зменшити валові витрати на суму оприбуткованого товару, оскільки ним такі витрати не понесені.

Також, податковим органом було зменшено позивачу валові витрати в сумі 128543,76 грн. та податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 25708,76 грн. по господарських операціях ДП «Сумиспирт» з TOB «Еталон». Як стверджує податковий орган, завищення валових витрат та податкового кредиту відбулося за рахунок безпідставного включення до їх складу сум від вартості зернових культур, яка перевищила ціну, визначену тендерною (ціновою) пропозицією та зазначеною в договорі купівлі-продажу від 03.03.10 №3/3.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу та вважає такими що спростовуються матеріалами справи виходячи з наступного.

Між TOB ВП «Вайт Хаус» та ДП «Сумиспирт» було укладено договір №2 від 01.02.2007 року, у відповідності з яким передбачалось здійснення поставок меляси та інших ТМЦ на користь ДП «Сумиспирт». В результаті отримання товарно-матеріальних цінностей за вказною угодою утворилась кредиторська заборгованість позивача перед ТОВ ВП «Вайт Хаус» в сумі 605699,15 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом Сумської області було порушено провадження у справі про визнання банкрутом ДП «Сумиспирт», що підтверджується ухвалою суду від 16.08.2007 року (а.с. 44-45). 04 лютого 2008 року ухвалою Господарського суду Сумської області затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого увійшли і вимоги TOB ВП «Вайт Хаус» в сумі 605699,15 грн.

Також в матеріалах справи є витяг з Єдиного державного реєстр у юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в якому зазначено, про державну реєстрацію 01.12.2009 припинення ТОВ ВП «Вайт Хаус» у зв»язку з визнанням банкрутом

Згідно п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон про прибуток), валовий дохід-загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Підпунктом 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді:

- сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоди крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з п. 7.1 ст. 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи…

Відповідно до п.п.1.22.1. п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора;

сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, наданих платнику податку без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Як вбачається з аналізу вказаної норми кредиторська заборгованість позивача перед ТОВ ВП «Вайт Хаус» не відповідає жодній з перелічених вище ознак безповоротної фінансової допомоги.

Крім того, згідно ухвали господарського суду Сумської області, тільки 12.09.2011 було виключено ТОВ ВП «Вайт Хаус» зі складу кредиторів у справі про банкрутство ДП «Сумиспирт».

Відтак, суд вважає що висновки відповідача про необхідність збільшення валових доходів ДП «Сумиспирт» на суму кредиторської заборгованості перед ТОВ ВП «Вайт Хаус» є безпідставними.

Відповідно до п.5.1. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 5.2. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. (п.п.5.2.1)

Відповідно до п.п.11.2.1. п. 11.2. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Отже, позивач виконав вимоги вказаних норм Закону, при отриманні товарів, відніс їх вартість до складу валових витрат. Суд зазначає, що Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» не містить норми яка б зобов»язувала позивача корегувати валові витрати у даному випадку.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ДП «Сумиспирт» (покупець) та ТОВ «Еталон» (продавець) за результатами проведеного тендеру був укладений договір купівлі-продажу №3/3 від 03.03.2010, загальна сума договору складає 3061000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

30.04.2010 року було укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу №3/3 від 03.03.2010, відтак, загальна сума договору складає 3245300,00 грн. в т.ч. ПДВ.

02.09.2010 року укладено додаткову угоду №3 до договору купівлі-продажу №3/3 від 03.03.2010, відтак, загальна сума договору складає 3276500,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Як зазначено в акті перевірки, відображення господарських операцій ДП «Сумиспирт» з TOB «Еталон» в бухгалтерському та податковому обліку відбувалось на підставі накладних, товарно-транспортних та податкових накладних.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

П. 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Тобто, саме первинні документи (накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні) відображають фактично здійснені господарські операції та є підставою для бухгалтерського обліку та податкового обліку.

Крім того, п.2 ст.9 цього ж Закону зазначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових, або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Аналогічні вимоги до наявності обов'язкових реквізитів на первинних бухгалтерських документах для надання їм юридичної сили викладено і в п.2.4 ОСОБА_5 про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованому Міністерством юстиції України 05.06.1995р. №168/704. Відповідність первинних документів, що підтверджують господарські операції між позивачем та ТОВ «Еталон», вказаним вище нормам законодавства відповідач не заперечує, також, необхідність використання зерна в господарській діяльності позивача не викликає сумнівів у податкового органу.

П.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» зазначає, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків нарахованих (сплачених) платникам податку ... протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням, або виготовленням товарів .... та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Суд зазначає, що суми податкового кредиту по господарським операція з ТОВ «Еталон» підтверджені податковими накладними, складеними у відповідності до вимог п.п.7.2.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

При цьому, згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи, а саме з акту перевірки, вбачається, що позивач виконав вимоги п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у ТОВ «Еталон», яке, в свою чергу, виконав вимоги п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість"- видав покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку.

Відповідач не заперечує, що позивачем повністю сплачено ПДВ в ціні товарів продавцю.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 ст.7 вищезазначеного Закону не дозволяється включати до складу податкового кредиту будь-які витрати по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Таким чином, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому продавцем. Із зазначеного випливає, що суму податкового кредиту позивач сформував правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої продавцеві.

Відповідно до п.п. 5.3.9. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Закону щодо документального оформлення податкового обліку та в підтвердження правомірності сформованих валових витрат та податкового кредиту під час перевірки надав всі передбачені діючим законодавством Україні документи.

Посилання відповідача на порушення позивачем ОСОБА_5 про закупівлю товарів, робіт, послуг за державні кошти, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2008 №921, суд вважає безпідставним, оскільки даний нормативний документ не регулює питань оподаткування.

Крім того, посилання відповідача на постанову Сумського районного суду від 06.05.11 р. про притягнення ОСОБА_4 (головний бухгалтер ДП «Сумиспирт») до адміністративної відповідальності за порушення порядку ведення податкового обліку суд вважає безпідставним. Так як відповідно до ст. 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Постанова суду у справі про адміністративний проступок є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає питання про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Таким чином, Закон обмежує звільнення від доказування в адміністративному судочинстві випадками коли в процесі беруть участь ті самі особи, щодо яких винесена відповідна постанова суду та обмежує коло питань які вважаються вирішеними та не потребують додаткового доказування.

В справі про адміністративне правопорушення інший склад сторін, а саме стороною в процесі виступає не ДП «Сумиспирт», а головний бухгалтер підприємства, як посадова особа. Крім того, предмет судового розгляду у даній справі - законність винесення податкових повідомлень-рішень стосовно підприємства відрізняється від предмету розгляду справи про адміністративне правопорушення яким є порушення порядку ведення податкового обліку посадовими особами підприємства.

Стаття 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність посадових осіб підприємств тільки за порушення порядку ведення податкового обліку не пов'язуючи формальний склад порушення з обов'язковістю настання наслідків у вигляді ненадходження до бюджету відповідних податків, судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вивчались питання законності сплати податків підприємством.

Поряд з цим, в матеріалах справи є докази того, що підприємство не погоджувалось з встановленими відповідачем в ході перевірки фактами, тому подало заперечення до акту перевірки.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Сумиспирт" до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Сумської міжрайонної державної податкової інспекції № /311/23 від 16 травня 2011 року та № /312/23 від 16 травня 2011 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сумської міжрайонної державної податкової-інспекції № /313/23 від 16 травня 2011 року в частині встановлення завищення відємного значення з податку на додану вартість в розмірі 25709,00 грн. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек