Справа № 2-а-1036/10
Суддя: Шишко О.А. О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2а - 1036/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2010 року смт. Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О.А., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої суми разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення Богородчанської РДА про стягнення недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги, належної їй, як особі зі статусом учасника війни, за 2010 рік. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває на обліку в Богородчанському управлінні праці і соціального захисту населення як учасник війни і у відповідності до ч.5 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту" щорічно, до 5 травня їй повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Тому, в 2010 році мала би одержати 2118 грн. виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком станом на 01.04.2010 року - 706 грн. Фактично відповідачем виплачено 120 грн. Таким чином недоплачена сума допомоги за 2010 рік склала 1998 грн.

Відповідачем у поданому запереченні заявлені вимоги не визнано. Зазначено, що позивач дійсно є учасником війни і перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення. Разова щорічна допомога позивачу, як учаснику війни виплачена в 2010 році у розмірі 120 грн. Зазначають, що відповідно до п.7 розділу 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" передбачено, що з метою зменшення дефіциту бюджету у 2010 році, Кабінету Міністрів України надано повноваження приймати рішення щодо перегляду деяких розмірів виплати, визначених законодавством, які передбачають додаткові видатки з державного та місцевих бюджетів. Тому, виплати такої допомоги здійснені відповідно до порядку, визначеного Постановою КМУ від 18.02.2004 року №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та в розмірі визначеному Постановою КМУ №211 від 18.03.2009 року. Вказані постанови є обовязковими до виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами державної виконавчої влади. Такі виплати проведені в межах кошторисних призначень, визначених Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік". Просили в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником війни, про що свідчить посвідчення серії Д № 197423, видане 31.07.2003 року управлінням праці та соціального захисту населення Богородчанської РДА (а.с.4). Відповідно до діючої редакції ч.5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", органами праці та соціального захисту населення щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога в розмірі в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

Право позивача на одержання щорічної одноразової допомоги відповідачем не оспорюється, тому на підставі ст.72 ч.3 КАС України доказуванню не підлягає.

Проте, погодитись з правильністю нарахування належних позивачу компенсаційних виплат суд не може з таких міркувань. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Правова позиція, яку висловив Конституційний суд України в Рішенні від 20 березня 2002 року у справі №5-рп/2002 полягає в тому, що зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх дії в часі та/або за колом осіб і має здійснюватись відповідно до вимог Конституції України. Систематичне зупинення законами про Державний бюджет України дії чинних законів України щодо надання пільг, компенсацій, і гарантій фактично скасовує їх дію. Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України в умовах воєнного або надзвичайного стану. Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-29/2007 від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема ст. 29, за якою у 2007 році виплата щорічної допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у конкретно встановлених розмірах, а не у порядку, встановленому цим Законом. Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 22.05.2008 року зупинення дії ч.5 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визнано неконституційним.

Крім того, положення пункту 7 розділу VII визнано Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 30.11.2010 р. № 22-рп/2010.

Таким чином, позиція відповідача, який у 2010 році виплатив позивачу разову допомогу в розмірі 120 грн. не ґрунтується на законі.

Виходячи з наведеного, та враховуючи, що станом на 01.04.2010 року розмір мінімальної пенсії за віком складає 706 грн., відповідач мав виплатити позивачу 2118 грн. (706*3), натомість виплатив лише 120 грн. Недоплачена сума допомоги складає 1998 грн. і підлягає стягненню у користь позивача.

Суд вважає за доцільне також встановити судовий контроль за виконанням судового рішення відповідно до ст.267 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.159, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації в користь ОСОБА_1 1998 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2010, як учаснику війни.

Зобовязати начальника управління праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації у місячний термін після набрання постановою законної сили подати суду звіт про виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий