Справа № 826/8101/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8101/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 31.03.2015 року № 000349 у вигляді штрафу у розмірі 24163037,18 грн., винесеного на підставі акту перевірки від 19.12.2014 року № 41/21-00/37199618.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ДП «Укрспирт», звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В засідання з'явились учасники процесу.

Апелянт наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи - Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, згідно з наказом від 11.12.2014 року № 167 «Про проведення фактичної перевірки Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» (код 37199618)» та на підставі направлень від 12.12.2014 року № 241 представниками Головного управління Міндоходів у Тернопільській області було проведено фактичну перевірку ДП «Укрспитр» (за адресою місця провадження діяльності: Тернопільська обл., Підволочинський р-н, с. Новосілка) з питань дотримання законодавства, щодо відвантаження спитру та фракції головної етилового спирту, за результатами якої складено акт № 41/21-00/37199618 від 19.12.20145 року.

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що позивач за період з 26.04.2014 року по 16.07.2014 року без дозволу представника податкового органу, який на акцизному складі позивача робить відмітку про погодження відпуску шляхом проставляння штампа «Виїзд дозволено» та особистого підпису на ТТН, відвантажено 14254,49 дал фракції головного етилового спирту з метою переробки та подальшої реалізації готової продукції.

31.03.2015 року на підставі Акту перевірки відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 000349, яким до позивача відповідно до абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та у зв'язку з порушенням вимог ст. 14 вказаного Закону застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 24163037,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у розмірі 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15 000 гривень, у разі вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску.

Згідно до ч. 6 ст. 14 Закону - відвантаження спирту етилового з акцизного складу здійснюється на підставі дозволу, виданого уповноваженим представником органу доходів і зборів на такому акцизному складі. Дозвіл на відпуск спирту етилового з акцизного складу (крім відпуску спирту етилового на експорт) надається за умови сплати акцизного податку з спирту, що повинен бути переданий, грошовими коштами або забезпечення сплати акцизного податку податковим векселем, авальованим банком (податковою розпискою).

Таким чином, приведеними нормами встановлено відповідальність за вивезення з території акцизного складу спирту етилового без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску.

На обґрунтування відсутності зі свого боку порушень законодавства, яке регулює обіг етилового спирту, позивач посилається, зокрема, на те, що фракція головна етилового спирту не відноситься до категорії етилового спирту.

Відповідно до п. п. 14.1.237 п. 14.1 ст. 14 ПК України - спирт етиловий - це всі види спирту етилового, біоетанол, які зазначені у товарних позиціях 2207 та 2208 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до Митного тарифу України, встановленого Законом України «Про Митний тариф України» до товарної позиції 2207 відноситься спирт етиловий, неденатурований, з концентрацією спирту 80 об. % або більше; спирт етиловий та інші спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, денатуровані, будь-якої концентрації; до товарної позиції 2208 відноситься спирт етиловий неденатурований з концентрацією спирту менш як 80 об. %; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт.

Згідно Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Згідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1469 від 11.12.2013 року «Про прийняття національних стандартів України та пробних національних стандартів України, гармонізованих з міжнародними та європейським стандартами, затвердження національних стандартів України, змін до національних стандартів України, скасування національних стандартів України та нормативних документів в Україні» відповідно до Законів України «Про стандартизацію»; «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» та з урахуванням висновків за результатами експертизи державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" прийнято, зокрема, національний стандарт України «Фракція головна етилового спирту. Технічні умови» ДСТУ 7402:2013, який набрав чинності 01 липня 2014 року.

Відповідно до розділу 1 цього ДСТУ фракція головна - це спирт етиловий, збагачений супутніми домішками у процесі елю рації бражного дистиляту або спирту етилового - сирцю і є сумішшю спирту етилового, води та супутніх домішок, які сконцентровані у цьому технологічному процесі (альдегіди, естери, спирт метиловий, вищі спирти (сивушне масло), кислоти та інші органічні сполуки).

Згідно цього ДСТУ фракція головна є побічним продуктом виробництва спирту етилового ректифікованого та спирту етилового технічного. У результаті подальшого перероблення фракції головної одержують спирт ректифікований "Вищої очистки", спирт етиловий технічний. Використовують фракцію головну у виробництві високооктанової кисневмісної добавки до бензинів (біоетанолу), розчинників, товарів побутової хімії.

У 4 розділі цього ДСТУ «Технічні вимоги» вказано, що за фізико-хімічними показниками фракція головна показниками об'ємна частка спирту етилового за температури 20 градусів С у фракції головній має становити від 92, 0 до 95,0 %.

Зважаючи на норми вказаного ДСТУ, а також на те, що Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД Митного тарифу України визначено, що будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини, і що суміші, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, повинні класифікуватися за тим компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, колегія суддів приходить до висновку, що фракцію головну етилового спирту належить класифікувати за товарними позиціями 2207 та 2208 згідно з УКТ ЗЕД, в залежності від відсоткового вмісту спирту, позаяк її основну частку складає спирт етиловий, і він є, компонентом, який визначає основні властивості фракції головної етилового спирту.

Отже, фракція головна етилового спирту відповідає поняттю спирт етиловий, яке визначене у п. п. 14.1.237 п. 14.1 ст. 14 ПК України, що, у свою чергу, є підставою для застосування до відносин з її вивезення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання на зміст листів Національного університету харчових технологій від 13.08.2012 року № 22-004, Державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут спирту і біотехнології продовольчих продуктів» від 17.02.2012 року №01-01/91 та довідку Торгово-промислової палати України від 12.05.1997 року № 6602.2-8/6/1, як на підтвердження того, що фракція головна етилового спирту не є спиртом, а відходами спиртового виробництва, оскільки вказані листи та довідка не є належними доказами в розумінні КАС України.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України - до підакцизних товарів належать, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво.

Враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фракція головна етилового спирту належить до підакцизних товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наказами ДП «Укрспирт» від 24.04.2014року № 164, від 07.05.2014 року № 198, від 18.06.2014 року № 267 та від 01.07.2014 року № 285, актами про відвантаження та приймання спирту від 26.04.2014 року № 57 та від 20.05.2014 року № 83, ТТН від 26.04.2014 року серії 01 АААА № 280238, від 20.05.2014 року серії 01 НТ № 014, від 24.06.2014 року серії 01 НТ № 055, від 14.07.2014 року серії 01 НТ № 078 та від 16.07.2014 року серії 01 НТ № 081 з території акцизного складу Новосілківського МПД ДП «Укрспирт» вивезено фракцію головну етилового спирту у загальній кількості 14254,49 дал на адресу Лужанського МПД ДП «Укрспирт» (Чернівецька обл., Кіцманський р-н., смт. Лужани, вул. Центральна, 53) з метою переробки та подальшої реалізації готової продукції.

Відповідно до п. п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України - акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів. За Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» акцизним складом вважаються приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на державному підприємстві, яке виробляє спирт етиловий.

Положеннями п. п. 230.1, 230.2, 230.11 ст. 230 ПК України передбачено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

На акцизних складах постійно діють представники органу державної податкової служби за місцем розташування акцизного складу.

Основним завданням представника контролюючого органу на акцизних складах є здійснення постійного безпосереднього контролю за дотриманням установленого порядку виробництва, зберігання, відпуску спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів і сплати податку, вжиття заходів для недопущення порушення законодавства України.

Процедуру визначення виробників і покупців спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового, спирту етилового ректифікованого денатурованого, спирту етилового денатурованого (спирту технічного), абсолютованого спирту, біоетанолу (далі - спирт), фракції головної етилового спирту, а також механізм здійснення контролю за обігом спирту і поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності, постачальників, у тому числі виробників (далі - постачальники), і тих, що провадять його закупівлю (далі - покупці), незалежно від форми власності, установлює Порядок визначення виробників і покупців спирту та здійснення контролю за його обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 29 серпня 2002 року.

Відповідно до п. 6 Порядку - відвантаження спирту етилового з акцизного складу здійснюється на підставі дозволу, виданого уповноваженим представником органу державної податкової служби на цьому складі, та документів, зазначених у пункті 3 Порядку. Форма довідки та порядок її видачі визначаються ДПС. Дозвіл на відпуск спирту етилового з акцизного складу (крім відпуску спирту етилового на експорт) видається за умови сплати акцизного податку із спирту, що повинен бути переданий, грошима або забезпечення його сплати податковим векселем, авальованим банком (податковою розпискою).

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що відповідного дозволу від уповноваженого представника органу доходів і зборів на акцизному складі на відвантаження фракції головної етилового спирту позивач не отримував, а на згаданих товарно-транспортних накладних відсутні відповідні відмітки про погодження відпуску. Дані обставини позивачем не заперечуються.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість виявлених в ході перевірки позивача порушень законодавства у сфері обігу спирту етилового.

Доводи апелянта з приводу можливості застосування фінансових санкцій лише при відчуженні спирту іншій особі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки до об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого абзц. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відноситься вчинення дій з вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу, незалежно від переходу права власності на цей товар до інших осіб.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта з приводу того, що він не зобов'язаний був сплачувати акцизний податок та отримувати відповідний дозвіл на відвантаження фракції головної етилового спирту, оскільки ним не здійснювались імпортно-експортні чи торгівельні операції з підакцизними товарами, а проводилась передача з одного місця провадження діяльності підприємства до іншого, враховуючи, що згідно п. п. 213.1.1 п. 213.1 ст. 213 ПК України, об'єктом оподаткування акцизним податком є не лише операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції), а й передача цих товарів (продукції) з метою власного споживання, промислової переробки, здійснення внесків до статутного капіталу, а також своїм працівникам.

Як вбачається з акту податкової перевірки, фракція головна етилового сприту передавалась з одного МПД до іншого для переробки та подальшої реалізації готової продукції. Зазначені обставини не спростовані позивачем. Отже, спірні операції підлягали оподаткуванню акцизним податком.

Крім того, колегія суддів погоджується із правильністю розрахунку суми застосованих до позивача.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем доведено обґрунтованість застосованих до позивача штрафних санкцій, що свідчить про правомірність оскаржуваного рішення.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2015 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 22.09.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.