Справа № 2-а-7830/11 2а/161/16/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р. Справа № 876/1465/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2015 року по справі № 2а-7830/11 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткової постанови. Заява мотивована тим, що відповідач не може виконати рішення суду, оскільки суд не визначив способу виконання судового рішення, а саме не вказав у резолютивній частині постанови від 12 вересня 2011 року та у виконавчому листі з якої дати необхідно проводити перерахунок пенсії із врахуванням у грошове забезпечення суми додаткових видів грошового забезпечення за останній робочий місяць перед звільненням зі служби з дати неправомірного визначення розміру пенсії при її призначенні (з 1 травня 2011 року), чи з дати вступу рішення суду у законну силу (з 28 серпня 2014 року), чи з дати видачі виконавчого листа тощо.

Додатковою постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови відмовлено.

ОСОБА_1 додаткову постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою заяву задоволити.

В апеляційній скарзі покликається на те, що управління не може виконати рішення суду, оскільки суд не визначив способу виконання судового рішення, а саме не вказав у резолютивній частині постанови від 12 вересня 2011 року та у виконавчому листі з якої дати необхідно проводити перерахунок пенсії із врахуванням у грошове забезпечення суми додаткових видів грошового забезпечення за останній робочий місяць перед звільненням зі служби.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії задоволено. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо врахування у грошове забезпечення ОСОБА_1 пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням у грошове забезпечення суми додаткових видів грошового забезпечення за останній робочий місяць перед звільненням із служби (а.с.23-24).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2011 року у справі №2а-7830/11 - без змін (а.с.51-53).

02 жовтня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у вказаній справі видано виконавчий лист, в якому зміст резолютивної частини постанови суду від 12 вересня 2011 року було викладено не повністю: «Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням у грошове забезпечення суми додаткових видів грошового забезпечення за останній робочий місяць перед звільненням із служби».

Заявник вказує, що на даний час відповідач не може виконати рішення суду, оскільки суд не визначив способу виконання судового рішення, а саме не вказав у резолютивній частині постанови від 12 вересня 2011 року та у виконавчому листі з якої дати необхідно проводити перерахунок пенсії із врахуванням у грошове забезпечення суми додаткових видів грошового забезпечення за останній робочий місяць перед звільненням зі служби з дати неправомірного визначення розміру пенсії при її призначенні (з 1 травня 2011 року), чи з дати вступу рішення суду у законну силу (з 28 серпня 2014 року), чи з дати видачі виконавчого листа тощо.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Судом при розгляді заяви встановлено, що 12 вересня 2011 року судом в порядку скороченого провадження у відповідності до положень ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянуто справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у скороченому провадженні суд вирішує справу на підставі лише тих письмових матеріалів, що надані позивачем і/або відповідачем, при цьому проведення судового засідання у скороченому провадженні не передбачено.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що прийняття додаткової постанови у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише тоді, коли особи брали участь у розгляді справи, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, а оскільки 12 вересня 2011 року судом в порядку скороченого провадження розглянуто адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі і на підставі лише тих письмових матеріалів, що були надані позивачем і без дослідження доказів, тому за таких обставин суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Також суд роз'яснив позивачу його право на звернення до суду з такими вимогами в порядку позовного провадження у відповідності до положень ч. 5 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а додаткову постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2015 року по справі № 2а-7830/11 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Я.С. Попко