Справа № 638/6320/15-а
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р.Справа № 638/6320/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015р. по справі № 638/6320/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Кравченко Олега Олександровича , Харківська митниця Державної фіскальної служби України

про оскарження постанови Харківської митниці у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Кравченко Олега Олександровича, Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати неправомірним (протиправним) рішення субєкта владних повноважень, а саме постанову від 08.04.2015 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.; відповідно до пункту 3 частини 2 статті 527 Митного кодексу України та на підставі пункту 1 частини 1 статті 531 Митного кодексу України винести рішення про скасування постанови №128/80700/15 від 08.04.2015 року про порушення митних правил ОСОБА_1, та припинити провадження у справі у звязку із відсутністю у її діях ознак порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.04.2015 року заступником начальника Харківської митниці ДФС України Кравченком О.О. було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.. Згідно постанови, 04.10.2014 року позивачем через митний пост «Гоптівка» Харківської митниці ввезено на митну територію України легковий автомобіль «Ауді» в митному режимі «транзит» з терміном вивезення до 14.10.2014 року включно. 09.10.2014 року позивач звернулася до Харківської митниці із заявою щодо факту перевищення строку транзитних перевезень вказаного транспортного засобу у звязку із його поломкою. При цьому у заяві позивач не зазначила час, місце, обставини та наслідки аварії, та не надала документи, які свідчать про знаходження автомобіля на ремонті. Листами від 19.03.2015 року та від 23.03.2015 року позивачеві було запропоновано зявитися до митниці для надання пояснень стосовно порушення терміну транзитного перевезення, однак позивач на жоден з викликів не зявилась, після чого 31.05.2015 року головним державним інспектором відділу УАР та ПМП Харківської митниці ДФС складено протокол про порушення позивачем митних правил щодо перевищення строків транзитних перевезень, що мають ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України. Позивач вважає зазначений протокол та постанову незаконними та такими, що підлягають скасуванню з тих підстав, що були посадовими особами Харківської митниці біли допущені необ`єктивність та неповнота провадження у справі, а висновки щодо наявності у діях позивача ознак порушення митних правил не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що ненадання до письмової заяви документів, що підтверджують даний факт аварії, виданих компетентними органами не є порушенням МК України, через що розглядатися як порушення закону не можуть. Крім того, позивач зазначає, що 06.10.2014 року автомобіль було поміщено на станцію технічного обслуговування «Автодок» за адресою: смт.Пісочин, вул.. Енергетиків, буд. 6. Проте у зв`язку із ремонтом різних агрегатів, а саме двигуна та паливної системи виникла необхідність його переміщення до інших СТО зі зміною адреси знаходження автомобіля, тому позивачем не вказано в заяві адреси місцезнаходження автомобіля. Відразу після проведеного ремонту 01.04.2015 року позивачем через митний пост «Гоптівка» вказаний транспортний засіб був вивезений із території України та під контролем митного режиму транзиту. При цьому митному органу представлена довідка СТО ПП «Автодок», що підтверджує факт обставин знаходження автомобіля в ремонті внаслідок аварії. При цьому посадовою особою митного посту не встановлено порушень положень ст..ст. 95, 192 МК України з боку позивача. В ході провадження по справі заступник Харківської митниці, незважаючи на клопотання позивача, належним чином не оцінив всі докази, не вжив заходів для усунення неповноти провадження та не взяв до уваги порушення процесуальних прав позивача.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України Кравченко Олега Олександровича, Харківської митниці Державної фіскальної служби України про оскарження постанови Харківської митниці у справі про порушення митних правил - задоволено. Визнано неправомірним (протиправним) рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову заступника начальника Харківської митниці фіскальної служби України Кравченко Олега Олександровича від 08.04.2015 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 гривень. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 527 Митного Кодексу України та на підставі пункту 1 частини 1 статті 531 Митного кодексу України скасовано постанову винесену заступником начальника Харківської митниці ДФС Кравченко Олегом Олександровичем № 128/80700/15 від 08.04.2015 року про порушення митних правил ОСОБА_1, та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю у її діях ознак порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Харківська митниця Державної фіскальної служби України, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на встановлення факту встановлення порушення, зазначає, що суд не дослідив переміщення автомобілю при ремонті. Вказує, що позивач не надав митному органу належних документів, що підтверджують причини прострочення вивезення автомобілю.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином. Від позивача та її представника повернулася кореспонденція направлена на адресу вказану в адміністративному позові за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України вважається належним повідомленням.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 08.04.2015 року заступником начальника Харківської митниці ДФС України Кравченком О.О. було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн..

Згідно постанови, 04.10.2014 року позивачем через митний пост «Гоптівка» Харківської митниці ввезено на митну територію України легковий автомобіль «Ауді» в митному режимі «транзит» з терміном вивезення до 14.10.2014 року включно. 09.10.2014 року позивач звернулася до Харківської митниці із заявою щодо факту перевищення строку транзитних перевезень вказаного транспортного засобу у зв`язку із його поломкою. При цьому у заяві позивач не зазначила час, місце, обставини та наслідки аварії, та не надала документи, які свідчать про знаходження автомобіля на ремонті. Листами від 19.03.2015 року та від 23.03.2015 року позивачеві було запропоновано з`явитися до митниці для надання пояснень стосовно порушення терміну транзитного перевезення, однак позивач на жоден з викликів не з`явилась, після чого 31.05.2015 року головним державним інспектором відділу УАР та ПМП Харківської митниці ДФС складено протокол про порушення позивачем митних правил щодо перевищення строків транзитних перевезень, що мають ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

04.10.2014 року через митний пост «Готівка» ОСОБА_2 митниці ОСОБА_6 ввезено на митну територію України легковий автомобіль «АUDI» А3 VIN:WAUZZZ8L23A088531, р.н. HGU121 в митному режимі «Транзит» з терміном вивезення до 14.10.2014 року включно.

06.10.2014 року у вказаному автомобілі виникла поломка двигуна та паливної системи.

09.10.2014 року позивачем відповідно до вимог п. 2 ст. 192 МК України було надано до Харківської митниці заяву з повідомленням про поломку автомобіля.

06.10.2014 року автомобіль було поміжено на станцію технічного обслуговування «Автодок», що розташована за адресою: смт Пісочин, вул.. Енергетиків, буд. 6.

Однак, як вбачається з позовної заяви, у звязку з ремонтом різних агрегатів, а саме двигуна та паливної системи у позивача виникла необхідність переміщення авто до іншого СТО зі зміною адреси його знаходження.

01.04.2015 року позивачем через митний пост «Гоптівка» вказаний транспортний засіб був вивезений із території України та під контролем митного режиму транзиту. При цьому митному органу представлена довідка СТО ПП «Автодок», що підтверджує факт обставин знаходження автомобіля в ремонті внаслідок аварії. При цьому посадовою особою митного посту не встановлено порушень положень ст..ст. 95, 192 МК України з боку позивача.

31.03.2015 року Головним інспектором відділу УАР та ПМП Харківської митниці ДФС Cучіловим Є.О. складено протокол № 128/80700/15 про порушення позивачем митних правил, щодо перевищення строків транзитних перевезень, визначених в ст.. 95 МК України, що мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Проте, як зазначає позивач в позові, жодного разу в період часу з 10.10.2014 року по 01.04.2015 року ОСОБА_1 не повідомляли та не викликали до митного органу з приводу порушення вимог ст.. 95 МК України.

Положеннями ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цьогоКодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, порушення митних правил (адміністративний проступок) лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено, що відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 2ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1ст. 95 МК України не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Пунктом 2 ч. 1ст. 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Оскільки перевищення строків доставки транспортного засобу позивачем було допущено не умисно чи з необережності, позивач своєчасно повідомив митний орган про обставини, що перешкоджають своєчасному вивезенню транспортного засобу відповідною заявою, наявність таких обставин об'єктивно підтверджена у суді, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

При цьому в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, санкції фактично застосовані за ненадання документів в обґрунтування затримки вивезення товару. Але ст.470 МК України не передбачає санкцій за ненадання документів. Санкція настає за винне порушення термінів вивезення товару.

Відповідні обставини, щодо причин порушення строку повинні з'ясовуватися при виконання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, в т.ч. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутністю позивача.

При цьому митний орган наполягає на виклику для з`ясування обставин щодо порушення строків повернення товару листів позивачу, проти отримання яких позивач заперечує.

До суду доказів відправлення та отримання позивачем таких листів не надано.

Таким чином позивач був позбавлений права та можливості надати відповідні докази та заперечення.

При цьому факт знаходження автомобілю з 06.10.14 до 01.04.15 на СТО був підтверджений керівником суб'єктом підприємницької діяльності в поясненнях наданих митниці. Крім того, в цих поясненнях зазначено про доставку транспорту на евакуаторі, здійснення ремонту з залученням інших суб'єктів господарювання, тривалий пошук запчастин.

Наведене не враховано при винесенні оскарженого рішення.

А посилання відповідача на відсутність доказів переміщення автомобілю на інші СТО для виконання окремого ремонту, не є обгрунтовними, оскільки відсутні підстави вважати надані документи щодо ремонту такими, що викликають сумніви.

Крім того, якщо б у митного органу виникли сумніви щодо наданих документів, то саме він повинен був здійснити дії щодо їх перевірки при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Таким чином, з врахуванням проаналізованих доказів, встановлених правовідносин та відповідних норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що постанова від 08.04.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 470 МК України підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2015р. по справі № 638/6320/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2015 р.