Справа № 405/5345/15-а
Суддя: Плохотніченко Л. І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5345/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Волошиній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернулося в Ленінський районний суд м. Кіровограда з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області про скасування постанови про накладення штрафу зазначивши, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1П знаходиться виконавчий лист №2а- 5648/2011 від 28.09.2011 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда, відповідно до якого позивача зобовязано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії згідно статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.12.2010 року по 18.06.2011 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплаченої різниці, яка була виплачена у ці періоди.

У звязку з тим, що вимога відповідача про виконання зазначеного рішення суду надійшла до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді 30.06.2015 року, позивач звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області з повідомленням про можливість виконання рішення суду в межах функціональних обовязків 01.07.2015 року.

В обґрунтування позову позивач також зазначив, що відповідачем перед накладенням штрафу не було враховано його можливості щодо виконання рішення суду та безпідставно винесено постанову.

Представник позивача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та посилаючись на викладені в заяві обставини, позов просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, надала пояснення та заперечення проти позову, в задоволенні якого просила відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

10.07.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу за невиконання позивачем рішення суду про зобовязання УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснення перерахунку та виплату ОСОБА_2 підвищення у розмірі 30% до пенсії згідно статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.12.2010 року по 18.06.2011 року, з причини того, що вказане вище рішення суду самостійно позивачем виконано не було.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження ( ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сороканеоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі й фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Як встановлено під час розгляду справи, Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області виконало вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з рішенням здійснило нарахування за розпорядженням за період з 08.12.2010 по 18.06.2011 року у сумі 866,25 грн. Разом з тим, Управлінням державну виконавчц службу було повідомлено, що виплата нарахованої суми за рішенням суду не може бути здійснена, у звязку з відсутністю коштів. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку, для виконання рішення суду у добровільному порядку, виконати рішення суду.

Накладення за вказаних обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше ускладнює виконання судового рішення.

У звязку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідно до положень частини 1 статті 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разу відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Оскільки в Управлінні були поважні причини невиконання судового рішення, суд вважає постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1 від 10.07.2015 року такою, що винесена передчасно.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування,їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють чи прийнятті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає дії відповідача по накладанню на Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області штрафу протиправними, а постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1 від 10.07.2015 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 29033470 такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи не вчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 11 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито.

Відповідно до ст. 13 КАС України Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст.. 14 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158-163, 167 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області по накладенню на Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді штрафу та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1 по ВП № 29033470.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко