Справа № 2-а-42/10
Суддя: Логвіненко Т. Г.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Марківський районний суд Луганської області
Справа № 2 «а»-42/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2010 року Суддя Марківського районного суду Луганської

області ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дії неправомірними та зобов'язання здійснення перерахунку і виплати надбавки до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2010 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганській області, посилаючись у своїх вимогах на те, що він згідно посвідчення № 662077 має правовий статус дитини війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року має право на щомісячну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але в такому розмірі в 2009 році така допомога не виплачувалась. Просить визнати дії УПФ неправомірними та зобовязати нарахувати на його користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2009 року в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Позивач в судове засідання не зявився просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач просив розглянути справу за відсутності його представника, надавши суду письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Факт належності позивачки до категорії «Діти війни» відповідачем не заперечується.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни, що підтверджується посвідченням № 662077 (а. с. 6).

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема ст.6 вказаного Закону після внесення змін передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Однак, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Стаття 152 Конституції України передбачає, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції

цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Отже, з цієї дати, а саме з 22 травня 2008 року, особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії.

Таким чином суд вважає, що позивачу відповідач повинен був нараховувати з 01 січня 2009 року, як дитині війни підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтю 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно, її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із законом Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утриманнячи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здіснюватися відповідно до норм закону Про соціальний захист дітей війни. ( Розяснення Вищого адміністративного суду України лист від 14 липня 2009 року № 1128/13/13-09 та лист від 1 грудня 2009 року №1623/13/13- 09).

Статтею 54 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік та Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати від 20 жовтня 2009 року затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 01 січня 2009 - 498 грн, з 1 листопада 2009 року - 573 грн.

Тому дії Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області щодо виплати з 01.01.2009 року підвищення позивачу до пенсії за віком, як дитині війни в розмірі меншому ніж 30% мінімальної пенсії за віком, є незаконною.

Керуючись ст.ст.2,17,18,87,94,99,122,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни»,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області щодо виплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії за віком у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2009 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату за рахунок державного бюджету України ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 01.01.2009 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя