Справа № 2а-3486/11/0970
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2011 р. Справа № 2a-3486/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.,

секретаря: Цюпа У.Л.,

за участю сторін:

позивача: не зявився,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Івано-Франківської міської виконавчої дирекції про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Івано-Франківської міської виконавчої дирекції про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що дії і рішення Івано-Франківської міської виконавчої дирекції щодо перерахунку листка непрацездатності ОСОБА_5 в частині недоплати коштів в сумі 8 717,94 грн. є незаконними, не ґрунтуються на нормах закону, а бездіяльність Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо не рогляду заяви-скарги на рішення є протиправною. Вказала, що відповідачем не встановлено фактів і даних невідповідності інформації наведеної в заяві-розрахунку чи розрахункових показників з даними звіту по коштах згідно Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою КМУ №26 від 22.12.2010 року, а тому рішення про перерахунок листка непрацездатності є протиправним. Зазначила, що не є підставою для такого перерахунку і лист Територіальної державної інспекції праці в Івано-Франківській області №01-21/621 від 31.05.2011 року про порушення позивачем вимог ст.30 Закону України «Про оплату праці»-відсутність табелів обліку робочого часу. Просила позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечили, суду пояснили, що дії відповідачів є правомірними і такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства. За результатами розгляду заяви-розрахунку позивача-субєкта підприємницької діяльності-роботодавця ОСОБА_4 від 16.05.2011 року щодо здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі за рахунок коштів Фонду з виду матеріального забезпечення по вагітності і пологах ОСОБА_5 за 126 календарних днів в сумі 12 741,12 грн. на підставі п.7 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою КМУ №26 від 22.12.2010 року та наказу виконавчої дирекції №39-ос від 25.02.2011 року прийнято рішення про призупинення фінансування до проведення позапланової перевірки щодо правомірності призначення допомоги у звязку з такою підставою як «велика заробітна плата в порівнянні з іншим працівником». Позивачу правомірно надано фінансування в розмірі 4 023,18 грн. в розрахунку із суми мінімальної заробітної плати, а не з розрахунку 3000 грн., як просив позивач. Що стосується позовної вимоги щодо ненадання відповіді Івано-Франківським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на заяву позивача, то відповідь на таку заяву останньому надана, а тому просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо правомірності дій і рішень Івано-Франківської міської виконавчої дирекції про визнання дій та рішення протиправними, стягнення коштів в сумі 8 717,94 грн. суд виходить з наступного.

Згідно із нормами ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у випадках, передбачених законом.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей регулюються спеціальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»N 2240-III від 18.01.2001року (із змінами та доповненнями). Матеріальне забезпечення та соціальні послуги, що надаються за цим Законом, є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян, що здійснюється Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до вимог ст.21 даного Закону фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Відповідно до вимог ч.2 ст.28 даного Закону страховик зобов'язаний забезпечувати фінансування матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Статтею 4 даного Закону визначено право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством. Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно ст.6 Закону загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають в тому числі і особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Статтею 34 визначено види матеріального забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, в тому числі і допомога по вагітності та пологах.

В судовому засіданні встановлено, що субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_4, відповідно до вимог ст.2 даного Закону є страхувальником-роботодавцем стосовно застрахованої особи - найманого працівника ОСОБА_5 та згідно із ст.27 Закону має право на фінансування з коштів Фонду фактичних витрат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності для надання та виплати застрахованій особі, у разі настання страхового випадку відповідного виду матеріального забезпечення (в даному випадку допомоги по вагітності та пологах).

Статтею 38 Закону визначаються умови надання і тривалість виплати допомоги по вагітності та пологах. Так, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Відповідно до статті 39 Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах в розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини (граничної суми) місячної заробітної плати (доходу), з якої сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. (ст.51 Закону).

Згідно із ч.2 ст.52 Закону допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати; застрахованим особам, зазначеним у частинах другій та третій статті 6 цього Закону, - протягом десяти днів після призначення допомоги.

Постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності N 26 від 22.12.2010 року затверджено Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно із п.5 Порядку для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011) із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

При опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (п.7 Порядку).

В судовому засіданні встановлено, що між субєктом підприємницької діяльності роботодавцем (платником єдиного податку) ОСОБА_4 та фізичною особою працівником ОСОБА_5 укладено трудовий договір від 01.02.2011 року, зареєстрований у встановленому законом порядку Івано-Франківським міським центром зайнятості, на час розгляду справи є чинний та між сторонами не розірваний (а.с.19).

08.06.2011 року субєкт підприємницької діяльності роботодавець ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківської міської виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою-розрахунком про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі найманому працівнику ОСОБА_5 по виду матеріального забезпечення: «по вагітності і пологах»за 126 календарних днів в сумі 12 741,12 грн. із розрахованої суми заробітної плати в розмірі 3 000 грн. за січень, лютий та березень 2011 року, на яку нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Статтею 53 вищезазначеного Закону визначено порядок розрахунку середньої заробітної плати (доходу) для обчислення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах. Так, при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до статті 21 цього Закону. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи дану норму суд приходить до висновку, що для виплати матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності по вагітності та пологах законодавець не зазначив обмеження розміру доходу, натомість зазначив, що заробітня плата (дохід) повинна бути в межах граничної суми місячної заробітної плати за відпрацьований час, на яку нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

В судовому засіданні представниками відповідачів не наведено норми, яка б зазначала про встановлення обмеження нарахування працівнику заробітної плати, а судом не встановлено факту, що на спірну суму в 3 000 грн. не було нараховано страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Зазначені Територіальною інспекцією праці в Івано-Франківській області порушення вимог законодавства про працю в частині порушення позивачем вимог ст.30 Закону України «Про оплату праці»не є підставою для відмови в наданні матеріального забезпечення та фінансування з Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки таке не передбачене законодавством.

Таким чином, представниками відповідачів в судовому засіданні не доведено суду обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх доводів.

«Велика заробітна плата в порівнянні з іншим працівником»- формулювання, яке зазначене у довідці камеральної перевірки заяви-розрахунку позивача також не є підставою для невиплати чи часткової виплати такого фінансування з розрахунку заробітної плати, що встановлена позивачем найманому працівнику в 3 000 грн.

Законодавцем чітко визначено, що при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (п.7 Порядку). В даному випадку такі дані перевірено відповідачем, доказів щодо недотримання їх позивачем суду не надано.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та обставини справи, суд не вбачає підстав для відмови позивачу у виплаті матеріального забезпечення по виду «вагітності і пологах»у сумі 8 717,94 грн. із розрахунку заробітної плати встановленої позивачем найманому працівнику ОСОБА_5

Відповідно до вимог п.8 Порядку робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо не розгляду заяви-скарги позивача на рішення Івано-Франківської міської виконавчої дирекції від 04.06.2011 року суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки відповідь на таке звернення відповідачем надана (а.с.74).

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Івано-Франківської міської виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо перерахування листка непрацездатності серії АВК № 272588 від 11.05.2011 року ОСОБА_5 протиправними.

Стягнути з Івано-Франківської міської виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 кошти в сумі 8 717,94 грн. (вісім тисяч сімсот сімнадцять тисяч 94 коп.).

В задоволенні іншої позовної вимоги відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 судові витрати, зокрема витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн.(одна тисяча пятсот гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 05.12.2011 року.

Суддя: Мигалюк Ю.В.