Справа № 10568/10/1570
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі Кулішенко Є.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Ліман»до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Ліман»до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень від 21 жовтня 2010 року № /0/1 та № /1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси безпідставно та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем помилково встановлено порушення позивачем вимог ст. 2, 3, 6, 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», а саме те, що човни, які належать позивачу, відносяться до товарної позиції 8903 Гормонізованої системи опису та кодування товарів та є прогулянковими судами, оскільки, як зазначає позивач, судна, які наявні у нього, є риболовецькими, що підтверджується документами, наданими до позовної заяви.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що судна, які використовує позивач у своїй діяльності відповідно технічної документації (інструкції з експлуатації) заводів виробників човни моторні («Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2», «Ока-4») відносяться до прогулянкових суден. Також, зазначив, що плавучі засобі довжиною менш 12м., спроектовані як морські, охоплюються терміном «риболовні судна»тільки у випадку, якщо вони спеціально спроектовані та обладнані для промислового риболовства, проте підприємство не надало до перевірки жодного документа, на підставі якого було проведено переобладнання, яке привело до змін таких даних. Крім того, відповідачем надано запит до Південної митниці від 29.09.10 року № 26981/25-014 щодо встановлення коду товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності на човни моторні (мотолодки) «Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2»та «Ока-4». Згідно відповіді Південної митниці від 05.10.10 року № 15/27-02/10284 зазначені човни у відповідності до вимог УКТ ЗЕД віднесено до товарної під категорії НОМЕР_1. Таким чином, перевіркою встановлено, що човни моторні («Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2», «Ока-4») відносяться до товарної позиції 8903, та згідно ст. 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.91 р. № 1963-ХІІ із змінами та доповненнями, ставка податку становить: 7 грн. з 100 см довжини (човні моторні і катери завдовжки не більш як 7,5 м.) на протязі 2009 -2010 p. та за ставкою 5 грн. з 100 см. довжини у 2008 році. Тобто, позивачем порушено ст.ст. 2, 3, 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.91 p. № 1963-ХІІ із змінами та доповненнями на підставі ст. 7 цього Закону донараховано податок з власників транспортних засобів у розмірі - 932,0 грн., у т.ч. за 2007р. (9місяців) - 154,0 грн., за 2008р. - 204,0 грн., за 2009р. - 287,0 грн. та за 2010 рік - 287,0 грн. Крім того, за результатами розгляду первинної скарги, позивачу збільшено суму основного платежу по податку з власників транспортних засобів на суму 140 грн. 00 коп. та суму штрафної (фінансової) санкції з цього податку на 70 грн. 00 коп., яке відбулося внаслідок застосування ставки податку у 2007 та 2998 роках у розмірі 7 грн. 00 коп. За таких обставин, відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно, та скасуванню не підлягають.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений адміністративний позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Згідно довідки з ЄДРПОУ № 088283, товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Ліман»зареєстроване виконавчим комітетом Одеської міської ради 04.08.1995 року та, видами діяльності за КВЕД підприємства, зокрема, є: 05.01.0 рибальство, надання послуг у рибальстві (а.с.38).

ТОВ фірма «Ліман»є платником податку на додану вартість з основним видом діяльності за КВЕД послуги, повязані з рибальством 05.01.0, що підтверджується свідоцтвом № 100197604 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства субєкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, виданим ДПІ у Київському районі м. Одеси (а.с.37).

Судом встановлено, що підприємство в перевіряємий період здійснювало свою діяльність, повязану з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств, згідно Ліцензії Серії АБ № 117182, виданої Державним департаментом рибного господарства України 24.02.2005 року з строком дії з 28.02.2005 року по 28.02.2010 року, та згідно Ліцензії Серії АВ № 520028, виданої Державним комітетом рибного господарства України 27.02.2010 року з строком дії з 01.03.2010 року по необмежений період (а.с.35-36).

Як встановлено судом, на підставі направлень від 16.06.2010 року № 375/23-30, від 30.06.2010 року № 397/23-30, від 20.07.2010 року № 397/23-30 та Наказів ДПА в Одеській області від 30.06.2010р. №1120, від 02.07.2010 року № 1123, від 20.07.2010 року № 1164 головними державними податковими ревізор-інспекторами ДПА в Одеській області та ДПІ у Київському районі м. Одеси ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно п. 1 ст. 11 Закону України від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»(із змінами та доповненнями) та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена перевірка ТОВ фірми «Ліман»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2007 року по 31.03.2010 року.

За результатами вказаної перевірки ДПА в Одеській області складено акт від 03.08.10 року №350/23-30/22464585 (а.с.6-28). В висновку до акту перевірки зазначається, що перевіркою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів, у частині оподаткування водного транспорту встановлено порушення позивачем ст.2, 3, 6 Закону України «Про податок з власників транспортних за інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.91 p. № 1963-Х1І із змінами та доповненнями( далі- Закон України № 1963-ХІІ ) , внаслідок чого ТОВ фірмі «Ліман»донараховано податок з власників транспортних засобів у розмірі 932,0 грн. (у тому числі за 9 місяців 2007р. 154,0 грн., за 2008р.- 204,0 грн., за 2009р. - 287,0 грн. та за 2010 рік - 287,0 грн.).

На підставі вказаного акту перевірки від 03.08.2010 року державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.08.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) у розмірі 1398 грн. 00 коп. (а.с.29).

Судом встановлено, що позивачем 16.08.2010 року подано до ДПІ у Київському районі м. Одеси скаргу на вищезазначене податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.08.2010 року, та 13.10.2010 року ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято рішення за №28405/25-007 про результати розгляду первинної скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.08.2010 року, а скаргу платника - без задоволення; та збільшено суму основного платежу по податку з власників водних транспортних засобів на суму 140 грн. 00 коп. та суму штрафної (фінансової) санкції з цього податку на 70 грн. 00 коп., внаслідок застосування ставки податку у 2007 та 2008 роках у розмірі 7 грн. 00 коп. з 100 см. довжини транспортного засобу замість застосованої ставки податку у розмірі 5 грн. 00 коп. (а.с.30-32). У звязку з чим, за результатами розгляду вищевказаної первинної скарги позивача, ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/1 від 21.10.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку з власників водних транспортних засобів у розмірі 210 грн. 00 коп. та податкове повідомлення-рішення № /1 від 21.10.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку з власників водних транспортних засобів у розмірі 1398 грн. 00 коп. (а.с.33-34).

Суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Перевіркою ДПІ у Київському районі м. Одеси встановлено порушення позивачем ст.2, 3, 6 Закону України «Про податок з власників транспортних за інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.91 p. № 1963-Х1І із змінами та доповненнями, внаслідок чого ТОВ фірмі «Ліман»донараховано податок з власників водних транспортних засобів у розмірі 932,00 грн.( у тому числі за 9 місяців 2007р. 154,00 грн., за 2008р.- 204,00 грн., за 2009р. - 287,00 грн. та за 2010 рік -287,00 грн.) та за результатами розгляду скарги збільшено суму податкового зобовязання у розмірі 210 грн. 00 коп.

Преамбулою Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»№ 1963-12 від 11 грудня 1991 року (який діяв на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень) (надалі Закон № 1963-ХІІ) визначено, що цим Законом встановлюється податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»(який діяв на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень) платниками податку з власників транспортних засобів є юридичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та /або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є обєктами оподаткування.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (який діяв на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень) вказані транспортні засоби є обєктами оподаткування, за обставин зазначених у ст. 1 цього Закону, тобто при здійснені їх першої реєстрації в Україні, реєстрації, перереєстрації транспортних засобів та /або якщо юридична особа має зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби.

Обчислення і сплата податку юридичними особами здійснюється відповідно до статті 6 Закону України № 1963-ХІІ (який діяв на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень), якою передбачено, що цей податок обчислюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року. Обчислення податку з власників наземних транспортних засобів проводиться виходячи з об'єму циліндрів або потужності двигуна кожного виду і марки транспортних засобів, а податку з власників водних транспортних засобів - виходячи з довжини транспортного засобу за ставками, зазначеними у статті 3 цього Закону. Юридичні особи на основі бухгалтерського звіту (балансу) у строки, визначені законом для річного звітного періоду, подають відповідному органу державної податкової служби за місцем реєстрації транспортних засобів розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на поточний рік за формою, затвердженою центральним податковим органом України. Якщо право користування транспортним засобом передано фізичною особою за дорученням іншій особі, податок з власників транспортних засобів сплачується його власником або від його імені особою, якій це право передано, якщо це передбачено в дорученні на право користування транспортним засобом, за місцем реєстрації цього транспортного засобу. Сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. За транспортні засоби, придбані протягом року, крім тих, що вперше реєструються в Україні, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

Відповідно до статті 5 Закону України № 1963-ХІІ (який діяв на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень) сплата податку з власників транспортних засобів юридичними особами здійснюється щоквартально рівними частин до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Частина 1 ст. 7 вказаного Закону (який діяв на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень) передбачає, що у разі приховування (заниження) обєктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Згідно відповіді Південної митниці від 05.10.2010 року № 15/27-02/10284 (а.с.91) на лист ДПІ у Київському районі м. Одеси від 29.09.2010 року № 26981/25-014 стосовно визначення коду товару у відповідності до вимог Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності моторних човнів «Прогрес-2», «Прогрес-4», «Казанка», «Казанка-5м2», «Южанка-2», «Ока-4»зазначається, що відповідно до опису, зазначеному у листі ДПІ та технічних характеристик встановлено, що вищевказані моторні човни, моторні човни для дозвілля або спорту з підвісними двигунами, завдовжки не більше як 7,5 метрів у відповідності до вимог УКТ ЗЕД можливо класифікувати у товарній підкатегорії 8903 99 91 00.

Як зазначається в акті перевірки, катера, човни моторні (мотолодки) відносяться до коду 8903 Гармонізованої системи опису та кодування товарів, на якій базується Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) - товарна номенклатура), яку покладено в основу товарної класифікаційної схеми Митного тарифу України, затвердженої Законом України «Про Митний тариф України»від 05.04.2001 р. № 2371-ІІІ, і є обєктами оподаткування відповідно до ст. 2 Закону № 1963-ХІІ за ставками, встановленими ст. 3 для човнів моторних і катерів, крім човнів з підвісним двигуном (крім спортивних) довжиною корпусу до 7,5 м. У товарну позицію код 8903 включаються, зокрема, яхти, судна з водометними двигунами та інші судна та моторні човни, тузики, каяки, човни з кормовими веслами, ялики, спортивні риболовні човни, надувні плавучі засоби та човни, які можуть збиратися та розбиратися. Таким чином, перевіркою встановлено, що човні моторні («Прогрес-2», «Казанка», «Южанка-2», «Ока-4») відносяться до товарної позиції 8903, та згідно ст. ст. 3 Закону України № 1963-ХІІ ставка податку на рік зі 100 см. довжини плавучих засобів, віднесених до коду УКТ ЗЕД 8903 99 91 00 становить 7 грн. на протязі 2009-2010 року та 5 грн. у 2008 році.

Відповідно до вищезазначеного, відповідачем згідно ст.2, ст.3, ст.6 на підставі ст. 7 Закону України № 1963-ХІІ TOB фірма «Ліман»за перевірений період нараховано податок з власників водних транспортних засобів на загальну суму 1072,55 грн. ( у т.ч за 2007 рік (9місяців) на 214,70 грн., за 2008 рік на 285,95 грн., за 2009 рік на 285,95 грн. та за 2010 рік на 285,95 грн.) замість нарахованого податку за результатами акту перевірки у розмірі 932,00 грн. (у т.ч. за 2007р. (9місяців) - 154,0 грн., за 2008р. - 204,0 грн., за 2009р.- 287,0 грн. та за 2010рік - 287,0 грн. Збільшення за результатами розгляду скарги донарахованої суми основного платежу по податку з власників транспортних засобів на 140,00 грн. відбулося внаслідок застосування ставки податку у 2007 та 2008 роках у розмірі 7,00 грн. з 100 см. довжини транспорт засобу замість застосованої ставки податку у розмірі 5,00 грн.

Як зазначив відповідач, згідно вимог ст. 2 Закону TOB фірма «Ліман»є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у частині оподаткування водного транспорту.

Судом встановлено, що на балансі TOB фірми «Ліман»серед інших водних транспортних засобів обліковуються 3 човни моторні (мотолодки) «Прогрес-2», 4 човни моторні (мотолодки) «Казанка-5м», 1 човен моторний (мотолодка) «Южанка-2»та 1 човен моторний (мотолодка) «Ока-4».

Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні та вбачається з вищевказаного акту перевірки ДПІ у Київському районі м. Одеси, відповідно до технічної документації (інструкції з експлуатації) заводів виробників зазначені вище човни моторні відносяться до прогулянкових суден. Також, ним зазначено, що плавучі засобі довжиною менш 12м., спроектовані як морські, охоплюються терміном «риболовні судна»тільки у випадку, якщо вони спеціально спроектовані та обладнані для промислового риболовства, проте підприємством не надано до перевірки документів, на підставі яких було здійснено переобладнання човнів на рибальські судна.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з суднових білетів ЯОД № 0237, ЯОД №0238, ЯОД №0239, ЯОД №0240, ЯОД №0241, ЯОД №0273, ЯОД №0274, ЯОД №0275, ЯОД №0276 на човни моторні (мотолодки) «Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2», «Ока-4», виданих державним департаментом рибного господарства (державна організація «Виконавче бюро»), та актів технічного нагляду судна на вищевказані моторні човни позивача, всі вказані суднові білети видані з типом призначення човнів риболовні та в актах зазначено, що Комісія державного комітету рибного господарства України провела технічний нагляд риболовних суден «Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2», «Ока-4»(а.с.40-56).

Відповідно до ч. 10 постанови Кабінету міністрів України № 1583 від 27.08.1999 року «Про технічний нагляд за суднами рибного господарства України, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства» під час проведення технічного нагляду комісія перевіряє відповідність бортового номера судна, типу двигуна записам у судновому білеті, а також технічний стан корпусу судна, двигуна, устаткування та суднових систем. Наявність постачання перевіряється відповідно до Типового табеля забезпечення

постачанням суден флоту рибного господарства, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, який затверджується Держкомрибгоспом. Також під час нагляду перевіряється наявність технічної документації і правильність записів у суднових документах, а також відповідність суден вимогам нормативно-правових актів з технічної експлуатації, безпеки мореплавства, охорони праці і охорони довкілля.

Як вбачається з висновку експерта № ОЕ-8/885 від 11.08.2010 року позивачем для встановлення відповідності суден «Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2», «Ока-4», у кількості 9 човнів, до типу (призначення) - риболовних, надано судові білети ЯОД №№0237-0241, ЯОД №№ 0273-0276 та експертом зроблено висновок, що згідно даних предявлених судових білетів, вказані судна відносяться до риболовних (а.с.39).

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Західно-Чорноморської Держрибоохорони № 792 від 23.05.2011 року, в якому зазначається, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1999р. № 1583 «Про технічний нагляд за суднами рибного господарства України, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства»та наказу Міністерства аграрної політики України від 26 грудня 2000р. № 226 «Про затвердження Інструкції з проведення технічного нагляду за суднами рибного господарства України, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства»всі судна, яким привласнений бортовий номер типу ЯОД ( Я - риболовне, ОД - Одеська область) та ін. відносяться до риболовних. З 2000року вищевказані судна позивача зареєстровані в Судовій Книзі України як риболовні та в судовому білеті на сторінці 2 в графі «Тип та призначення судна»вказується «риболовне»(а.с.119).

Також, відповідно до листа Державного агентства рибного господарства України від 23.05.2011 року № 2-5-9/2432, наявного в матеріалах справи, судна типу «Казанка», «Прогрес», «Южанка», «Ока», що належать TOB фірма «Ліман», використовуються на комерційній основі для рибного промислу, а тому вважаються риболовними. Відповідно до Кодексу торговельного мореплавства України риболовним судном є будь-яке торговельне судно, що використовується для рибного або іншого морського промислу. Технічний нагляд за такими суднами здійснюється щороку комісіями з технічного нагляду, які очолюються посадовими особами Держкомрибгоспу за участю спеціалістів з охорони праці структурних підрозділів Держгірпромнагляду у відповідності до Порядку здійснення технічного нагляду за суднами рибного господарства, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.1999 № 1583, та Інструкції з проведення технічного нагляду за суднами рибного господарства України, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, затвердженої наказом Мінагрополітики України від 13.11.2000 № 226, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.12.2000 за № 949/5170. Зважаючи на те, що із зазначених суден ведеться промисловий вилов риби виключно сітками, будь-яке їх переобладнання, а також встановлення додаткового технологічного обладнання не потребується. (а.с.121).

Враховуючи вищевикладене, судом не приймається до уваги посилання відповідача на те, що відповідно до відповіді Південної митниці щодо встановлення коду товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності на човни моторні (мотолодки) «Прогрес-2», «Казанка-5м», «Южанка-2», «Ока-4»зазначені човни у відповідності до вимог УКТ ЗЕД віднесено до товарної під категорії НОМЕР_1, оскільки, як вбачається з вказаної відповіді згідно опису, зазначеному у листі ДПІ та технічних характеристик, встановлено, що вищевказані моторні човни, моторні човни для дозвілля або спорту з підвісними двигунами, завдовжки не більше як 7, 5 метрів у відповідності до вимог УКТ ЗЕД можливо класифікувати у товарній підкатегорії 8903 99 91 00.

Крім того, судом не береться до уваги твердження відповідача стосовного того, що зазначені вище човни, які належать позивачу, можуть визначатися як «риболовні судна»тільки у випадку, якщо вони спеціально спроектовані та обладнані для промислового риболовства та позивачем до перевірки не було надано жодного документа на вказане переобладнання, оскільки наведені вище відповіді Західно-Чорноморської держрибохорони № 792 від 23.05.2011 року та Державного агентства рибного господарства України від 23.05.2011 року № 2-5-9/2432 спростовують вказане твердження відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач помилково дійшов висновку про те, що човни моторні (мотолодки) «Прогрес-2», «Казанка -5м», «Южанка-2», «Ока-4», які належать позивачу відносяться до прогулянкових суден підкатегорії 8903 99 91 00, а тому, на думку суду, відповідачем неправомірно донараховано позивачу податок з власників транспортних засобів у розмірі 932,00 грн.( у тому числі за 9 місяців 2007р. 154,00 грн., за 2008р.- 204,00 грн., за 2009р. - 287,00 грн. та за 2010рік 287,00 грн. та за результатами розгляду скарги неправомірно збільшено суму податкового зобовязання у розмірі 210 грн. 00 коп.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 та ч.4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні представники відповідача не довели суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача та правомірність винесених відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, натомість позивач в ході розгляду справи довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Ліман» до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень від 21 жовтня 2010 року № /0/1 та № /1 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_6 від 21.10.2010 року № /1, яким TOB фірмі «Ліман»нараховано суму податкового зобовязання з податку з власників водних транспортних засобів у розмірі 1398 грн. 00 коп., з яких за основним платежем 932 грн. 00 коп. та за штрафними санкціями у розмірі 466 грн. 00 коп.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_6 № /0/1 від 21.10.2010 року, яким TOB фірмі «Ліман»нараховано суму податкового зобовязання з податку з власників водних транспортних засобів у розмірі 210 грн. 00 коп., з яких за основним платежем 140 грн. 00 коп. та за штрафними санкціями у розмірі 70 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 29 липня 2011 року.

Суддя О.М. Соколенко