Справа № 2а/1770/4010/2011
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/4010/2011

11 жовтня 2011 року 15год. 44хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Чередняка В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2 третьої особи позивача: представник < Текст > третьої особи відповідача: представник < Текст >

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ "КБ "Надра"" Рівненське РУ < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції- державний виконавець ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про визнання дій незаконними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню та її скасування
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулися до суду з позовом до відповідача, Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання дій державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору незаконними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №17358026 від 19.02.2010 року такою, що не підлягає виконанню та її скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та просив суд задовольнити позовні вимоги. При цьому суду пояснив, що 06 червня 2011 року філією ПАТ «КБ «Надра» Рівненське РУ було отримано постанову Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 19.02.2010 року серії ВП №17358026.

Покликаючись на її незаконність представник позивача просив визнати дії державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору незаконними, визнати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №17358026 від 19.02.2010 року такою, що не підлягає виконанню та її скасувати.

Зазначає, що Банк добровільно погасив суму заборгованості по виконавчому листі, виданому 05.02.2010 року за №2-9603 на підставі рішення Рівненського міського суду, про що і повідомлялись відповідачі.

Вважає, що оскільки Банк добровільно виконав рішення суду, то факт винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не утворює бази для нарахування виконавчого збору, оскільки відсутні докази примусового виконання судового рішення і постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.02.2010 року серії ВП №17358026 є недійсною. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач надав суду письмові заперечення на адміністративний позов.Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає дії державного виконавця ВДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору законними, а вимогу про визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.02.2010 року серії ВП №17358026 такою, що не підлягає виконанню та її скасування - безпідставною.

Зазначила, що державний виконавець діяв в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доводи сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено і стягнуто з ВАТ КБ «Надра» в особі Рівненського обласного управління на користь позивача грошові кошти та судові витрати по справі.

11 лютого 2010 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №17358026, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду №2-9603 виданого 05.02.2010 року. (а.с. 51), а 19.02.2010 року державним виконавцем Лавор Н.П. винесено Постанову ВП №17358026 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 257 грн. (а.с. 28).

З дослідженої судом Заяви про погашення суми боргу поданої боржником ВАТ КБ «Надра» Начальнику відділу ДВС Рівненського МУЮ вбачається, що боржник добровільно виконав рішення Рівненського міського суду №2-9603 (а.с. 41).

На підставі вказаної заяви державним виконавцем Лавор Н.П. було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2011 року за №ВП №17357506 (а.с. 45).

Проте 17.06.2011 року державний виконавець Лавор Н.П. винесла постанову про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження у звязку з закінченням виконавчого провадження по виконавчому листі №2-9603 (а.с. 52).

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог статті 24 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. №606-ХIV (чинного на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбаченні законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократної розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Статтею 87 Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить рішення про накладення штрафу на боржника фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на боржника юридичну особу від двадцяти до тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Тобто, умовою для стягнення виконавчого збору є фактичне примусове виконання судового рішення.

З досліджених судом письмових доказів по справі вбачається, що Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» добровільно виконано рішення суду про стягнення з них на користь ОСОБА_4 суми строкового банківського вкладу та судові витрати по справі, тобто Відділ ДВС не вчиняв жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, фактично суму боргу не було стягнуто, а дане рішення виконувалось боржником у добровільному порядку.

Згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4.16.1 Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, виконавчий збір стягується у розмірі 10% від фактично стягненої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції, що діяла станом на 05.11.2009 року, у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 % від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувану за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника громадянина і в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника юридичної особи.

Так, судом встановлено, що боржник добровільно виконав рішення суду №2-7659, що стверджується позивачем та не заперечується представником відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність дій з винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП №17358026 від 19.02.2010 року, оскільки державний виконавець діяв з порушенням повноважень, що передбачені чинним законодавством.

За наведених обставин дії державного виконавця з винесення зазначеної постанови підлягають визнанню протиправними, а постанова скасуванню.

Відносно позовної вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови такою, що не підлягає виконанню, суд, виходячи із повноважень, передбачених ст. 162 КАС України, приймає рішення в цій частині про визнання постанови протиправною.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України позивачу присуджуються судові витрати з Державного бюджету України в розмірі 3 грн. 40 коп.

Керуючись статтями < Текст >, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю. < Текст >

Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції з винесення постанови ВП № 17358026 від 19.02.2010 року про стягнення з ВАТ КБ "Надра" в особі Рівненського регіонального управління ВАТ КБ "Надра" виконавчого збору у розмірі 257 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 17358026 від 19.02.2010 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про стягнення з ВАТ КБ "Надра" в особі Рівненського регіонального управління ВАТ КБ "Надра" виконавчого збору у розмірі 257 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ "КБ "Надра"" Рівненське РУ із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено 14.10.11 р.