Справа № 2-а-1039/11
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1039/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 квітня 2011 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДАІ в Запорізької області ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДАІ в Запорізької області ОСОБА_2І.(далі за текстом інспектор), в якому просить: визнати нечинною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26.01.2011 року.

В обґрунтування позову наводить наступне. Постановою інспектора від 26.01.2011 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУАП та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. 26.01.2011 року не порушував вимог Правил дорожнього рухуУкраїни. Наполягає, що під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 280 КУАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Вважає постанову інспектора незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно ст.9 КУАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Стаття ЗЗ КУАП передбачає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, що виносила постанову, зазначені вимоги закону не враховані, що грубо порушило права. Він, ОСОБА_3, 26.01.2011 року, рухався за межами населеного пункту по автодорозі "Харків-Сімферополь" із дозволеною швидкістю на рівні 90-95 км/год. Однак, був зупинений відповідачем, який повідомив про те, що порушив вимоги ПДР України, а саме рухався зі швидкістю 114 км/год. Не погодився із такою позицією відповідача й попросив надати для огляду результати фіксації швидкості спеціальним приладом. Відповідач не надав для огляду зазначені результати й склав оскаржувану постанову. Відповідно до п.12.6. ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год. Отже, не порушив вимог п.12.6. ПДР України, так як швидкість руху автомобілю складала 90-95 км/год. Крім того, при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення від 26.01.2011 року не було надано будь-якої фіксації правопорушення. Під час складання зазначеного документа, свідки тих подій також були відсутніми. Отже, необхідних дій інспектором не було виконано, що дає підстави сумніватись у даних зафіксованих у постанові. Згідно ст.62 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У постанові відповідач не зазначив, яким самим приладом

вимірювання швидкості здійснювалась її фіксація. Можливо, такі відомості зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, який не було надано відповідачем. До того ж, відповідачем не зазначено який саме пункт ПДР України було порушено.

У судове засідання представник позивача прибула, відповідач до суду не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, будь яких заяв не подав. З урахуванням викладеного справа на підставі ст. 128 ч.6 КАС України розглянута у письмовому провадженні.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова(а.с.3), посвідчення(а.с.5), довіреність(а.с.7).

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому суд керується вимогами ст.71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач близько 11 год. 00 хв. 26 січня 2011 року, керуючи автомобілем Рено, реєстраційний номер НОМЕР_1(далі за текстом автомобіль Рено), рухався на 448 км. автодороги Харків Сімферопольпоза межами населеного пункту із швидкістю до 95 км./год. Вказані обставини встановлені судом на підставі змісту позову, який не спростований відповідачем або наявними в справі доказами.

26 січня 2011 року інспектор склав протокол та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, зазначивши, що позивач близько 11 год. 00 хв. 26 січня 2011 року, керуючи автомобілем Рено, рухався на 448 км. автодороги Харків Сімферопольіз швидкістю до 114 км./год. Вказані обставини встановлені постановою(а.с.3).

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які регулюються КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган(посадова особа) повинні зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів на годину. Відповідно до пункту 12.6. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год. У судовому засіданні встановлено, що позивач перевищив обмеження швидкості руху не на двадцять, а на пять км./год Тому в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Тому при складанні протоколу про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності інспектор діяв всупереч вказаним вимогам КупАП, винесена постанова є нечинною та підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.18,122,245,247,256,280,293 КУпАП, ст. ст. 6, 10, 86, 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо патрульної служби роти ДАІ в Запорізької області ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Постанову від 26 січня 2011 року, винесену інспектором дорожньо патрульної служби роти ДАІ в Запорізької області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнати нечинною та скасувати.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов