Справа № 2а-16148/12/2670
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКривенка В.В.,
суддів:Панталієнка П.В., Терлецького О.О., -

розглянувши заяву державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Центренергобуд» до ДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 2 липня 2015 року касаційну скаргу ДПІ відхилив, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року залишив без змін.

Не погоджуючись із ухвалою касаційного суду, ДПІ 14 серпня 2015 року звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 липня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтею 2391 КАС.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року та 14 травня 2015 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 липня 2015 року ДПІ посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про відсутність підстав для допуску справи до провадження з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 КАС перегляд Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Водночас обставини справи, що розглядається, відмінні від обставин, встановлених у справі, на рішення в якій посилається заявник, обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 липня 2015 року.

Так, у справі, що розглядається, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність законних підстав для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень з огляду на встановлені судами обставини, що господарські операції мали реальний характер та були опосередковані дійсним рухом активів.

У справі № К/9991/26540/11, на рішення в якій посилається заявник на підтвердження неоднакового застосування касаційним судом одних й тих самих норм матеріального права, Вищий адміністративний суд України погодився з висновком суду першої інстанції, що первинні документи, подані на обґрунтування права на податковий кредит та на формування валових витрат не відповідають вимогам статті 9 Закону № 996-ХIV, а також з висновком про недоведеність позивачем реальності виконання відповідних господарських операцій.

У справі № К/800/10285/14, на рішення в якій посилається заявник на підтвердження неоднакового застосування касаційним судом одних й тих самих норм матеріального права, цей суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що податковий орган не довів факт необґрунтованості отриманої платником податку податкової вигоди. Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами необхідними первинними документами не підтверджується.

Аналіз правозастосування у наведених рішеннях дозволяє дійти висновку, що йдеться про застосування одних і тих самих норм матеріального права, які регулюють формування податкового кредиту, але ґрунтуються на відмінних між собою фактичних обставинах справи, правильність встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України. Зазначене не дає можливості дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Центренергобуд» до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 липня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачВ.В. Кривенко
Судді: П.В. Панталієнко
О.О. Терлецький