Справа № 814/3009/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

31.08.2015 р. Справа № 814/3009/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Марича Є. В. розглянув у порядку письмового провадження матеріали справи

за поданнямДержавної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Артема, 1-А, м. Миколаїв, 54052

доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

пропідтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна,
В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі-позивач, ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва) звернулась до суду з поданням до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач, ФОП ОСОБА_1.) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що маючи Наказ №375 від 17.08.2015 року та Направленнями на проведення документальної виїзної позапланової перевірки №492/14-29-03-01-33, 493/14-29-03-01-33, відповідачем не було допущено до проведення перевірки перевіряючих, про що було складено відповідний Акт №0039/14/29/22/НОМЕР_1 від 18.08.2015 року.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, керівником ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва 27.08.2015 року було прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 Позивач вважає, що застосування до платника податку адміністративного арешту майна є обґрунтованим та необхідним заходом.

Позивач та представник відповідача надали до суду клопотання про розгляд подання в письмовому провадженні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 12.05.2015 р. за № 0066417 та перебуває на обліку в ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва з 12.05.2015 р.

На виконання Наказу №375 від 17.08.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, виписані направлення №492/14-29-03-01-33, 493/14-29-03-01-33 та головними державними ревізорами-інспекторами відділу контролю за проведенням готівкових розрахунків та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 здійснено вихід за фактичною адресою здійсненням господарської діяльності відповідача з метою проведення фактичної перевірки.

При виході перевіряючих за фактичною адресою суб'єкта господарювання, ФОП ОСОБА_1 після ознайомлення з наказом від 17.08.2015 р. №375 та направленнями на перевірку відмовилася від підписання направлень на проведення перевірки та відмовила у допуску до проведення перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Миколаївській області, про що співробітниками податкової було складено Акт № 0039/14/29/22/НОМЕР_1 від 18.08.2015 року про відмову від допуску по проведення перевірки, який підписаний фахівцями податкової.

Відповідно до абз. З п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, відмова платника податків та/або посадових осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці другому цього пункту, не дозволяється.

Таким чином, з урахуванням зазначеної норми у посадових осіб ГУ Міндоходів у Миколаївській області були оформлені належним чином документи, які дають право на проведення документальної перевірки платника податків, та посадові особи вправі були приступити до проведення зазначеної перевірки .

Відповідно до абзацу п'ятого п.81.1 ст.81 ПК України непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Тобто, діюче законодавство надає платнику податків лише дві підстави для недопущення працівників податкової служби до перевірки: 1) непред'явлення належних документів (наказу та направлення), 2) оформлення цих документів з порушенням законодавства.

Діючим Податковим Кодексом України п.16.1.9 ст. 16 передбачений обов'язок платника податків не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законі вимоги такої посадової особи; Допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.(п.16.1.13 ст.16)

Перевіркою наказів та направлень, судом встановлено, що вони складені у повній відповідності з вимогами ст.81.1 ПК України. За таких обставин, суд приходить висновку, що Направлення та перевірку та Накази на проведення перевірки на день вручення їх уповноваженим працівникам відповідача були належним чином оформлені.

Факт пред'явлення посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області наказу та направлень на перевірку відповідачу підтверджується лише складеним актом, але доказів, які б ставили під сумнів даний факт відповідач суду не надав.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України визначено порядок проведення перевірки, перелік документів, які повинні бути пред'явлені перевіряючими при проведенні документальної або фактичної перевірки.

Так, згідно вищезазначеної норми, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно до п.п.94.2.3. ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Відповідно п. 94.6 ст. 94 ПК України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

На підставі вищезазначеної норми та на підставі звернення від 27.08.2015 р. про застосування адміністративного арешту майна платника податків, начальником ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області - 27.08.2015 р. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

Пунктом 94.10 ст. 94 ПК України встановлено, що Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

За таких обставин суд перевірив докази, що містяться в матеріалах справи та дійшов висновку, що позов ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків належить задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, 183-3, п.4 ч.2 ст.256 КАС України КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Подання задовольнити.

2. Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), застосованого рішенням Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 27.08.2015 року.

3.Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанову може бути оскаржено в порядку, передбаченому статтями 1833, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є. В. Марич