Справа № 2а-1670/5144/11
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/5144/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря Горбач Д.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" до Карлівської міжрайонної державної податкової інспекції про визання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2011 року Публічне акціонерне товариство "Карлівський машинобудівний завод" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Карлівської міжрайонної державної податкової інспекції про визання нечинними податкових повідомлень-рішень № від 20.01.2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3830,00 грн. з штрафними санкціями в сумі 957,50 грн, № від 20.01.2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3256,00 грн. з штрафними санкціями в сумі 814,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги незгодою із збільшенням Карлівською міжрайонною державною податковою інспекцією (далі відповідач, Карлівська МДПІ) суми податкового зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" (далі позивач, ПАТ "КМЗ") з податку на прибуток та податку на додану вартість за наслідками позапланової виїзної перевірки, результати якої оформлені актом від 30 грудня 2010 року №332/23/14311169. Так, позивач вказує, що Карлівською МДПІ неправомірно збільшене податкове зобов'язання з податку на додану вартість та податку на додану вартість з підстав здійснення ПАТ "КМЗ" господарських операцій із ТОВ "ВФГ" Техноплюс ЛТД", яке створене з метою покриття незаконної діяльності по наданню фінансових послуг, здійсненню операцій небанківських фінансових установ, по перерахуванню грошових коштів та видачі їх у готівковій формі без набрання статусу фінансової установи та отримання відповідної ліцензії, підприємство ТОВ "ВФГ" Техноплюс ЛТД" фактично ніякою уставною діяльністю не займалося, а лише підписувались необхідні бухгалтерські документи та документи звітності підприємства для створення начебто реально існуючої фінансово-господарської діяльності, адже в позивача наявні всі документи первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують факт вчинення правочину купівлі-продажу та передання товару продавцем покупцю, придбаного в ТОВ "ВФГ" Техноплюс ЛТД".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 20.01.2011 року № та №.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що Карлівською МДПІ зменшено суми податкового кредиту ПАТ "КМЗ" з підстав заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, що виникло за рахунок завищення валових витрат, податкового кредиту позивача. Вказував, що в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "КМЗ" було встановлено факт здійснення правочину з ТОВ "ВФГ" Техноплюс ЛТД", в якому дирекція та бухгалтерія відсутні за місцезнаходженням, відповідно установчих документів, підприємство має обліковий стан «8»- «до ЄДР внесено запис про відсутність підприємства за місцезнаходженням», метою створення є покриття незаконної діяльності по наданню фінансових послуг, здійсненню операцій небанківських фінансових установ, по перерахуванню грошових коштів та видачі їх у готівковій формі без набрання статусу фінансової установи та отримання відповідної ліцензії. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Карлівський машинобудівний завод" зареєстроване Карлівською районною радою 29 серпня 1994 року, ідентифікаційний код юридичної особи 14361575, взяте на податковий облік як платник податків Карлівською МДПІ 25 квітня 1997 року за реєстраційним №5, зареєстроване платником податку на додану вартість 01 липня 1997 року, про що видане свідоцтво №100338389.

Відповідно до положень статей 11, 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", в редакції чинній на час виникнення правовідносин, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

В період з 13 грудня 2010 року по 24 грудня 2010 року, на підставі направлення від 13 грудня 2010 року №000566, виданого Карлівською МДПІ, була проведена позапланова виїзна перевірка ПАТ "КМЗ" з питань перевірки відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»за період з 01.04.2006 року по 30.04.2010 року.

За результатами даної перевірки Карлівською міжрайонною державною податковою інспекцією складений акт від 30 грудня 2010 року №332/23/14311169, у висновках якого відповідачем вказано про порушення ПАТ "КМЗ" вимог, зокрема:

- пункту 5.2.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на 4786,00 грн., в тому числі за III квартал 2007р. на 1530,00 грн., за IV квартал 2007р. на 749,00 грн, за 1 квартал 2008р. на 757,00 грн., за II квартал 2008р. на 1750,00 грн.;

- пункту 7.4.1. пункту 7.2.3, статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в результаті чого, встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 3830,00 грн., в тому числі по періодах: грудень 2007р. - 1823,00 грн.; квітень 2008р - 506,00 грн.: липень 2008р- 1401,00 грн.

У зв'язку із встановленням в ході проведення позапланової виїзної перевірки відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ "ВФГ "Техноплюс ЛТД", Карлівською МДПІ були винесені податкові повідомлення-рішення № від 20.01.2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3830,00 грн. з штрафними санкціями в сумі 957,50 грн, № від 20.01.2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3256,00 грн. з штрафними санкціями в сумі 814,00 грн.

Відповідно до пункту 56.2. статті 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Не погодившись із визначенням податковим органом сум податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість і застосуванням штрафних (фінансових) санкцій, ПАТ "КМЗ" оскаржило податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2011 року № та № в апеляційному порядку.

За наслідками апеляційного оскарження податкові повідомлення рішення від 20 січня 2011 року № та № залишені без змін, а скарги без задоволення.

ПАТ "КМЗ" не погоджується із податковими повідомленнями-рішеннями від 20 січня 2011 року № та №, вважає їх такими, що підлягають визнанню нечинними.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковим повідомленням-рішенням Карлівської МДПІ від 20 січня 2011 року № та №, суд виходить з наступного.

В ході проведення позапланової виїзної перевірки ПАТ "КМЗ" було встановлено факт здійснення правочину з ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД». Згідно акту перевірки №332/23/14311169 від 30.12.2010 року встановлено, що під час проведення перевірки договір, на підставі якого проводились розрахунки, між ВАТ «Карлівський машинобудівний завод»та ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»позивачем для перевірки надано не було, як не надано позивачем і на вимогу суду.

На підтвердження отримання товару від ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД», позивачем до матеріалів справи надано копії видаткових накладних за період серпень 2007 року червень 2008 року на загальну суму 22 978,68 грн. в тому числі ПДВ - 3 829,78 грн. та податкових накладних: №723 від 14.08.2007 року, №752 від 17.08.2007 року, №912 від 19.09.2007 року, №914 від 20.09.2007 року, №915 від 20.09.2007 року, №955 від 27.09.2007 року, №1072 від 17.10.2007року, №1163 від 08.11.2007 року, №1173 від 12.11.2007 року, № 1210 від 21.11.2007 року, №1254 від 30.11.2007 року, №112 від 13.02.2008 року, №117 від 11.02.2008 року, №323 від 26.05.2008 року, №423 від 26.06.2008 року на загальну суму 22978,68 грн. в тому числі ПДВ 381829,78 грн.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації па їх проведення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних у місці, де передбачений підпис та прізвище працівника, який прийняв товар, зазначено лише підпис працівника (на деяких видаткових накладних підпис працівника відсутній), що суперечить вимогам до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Разом з тим, висновок акту перевірки №332/23/14311169 від 30.12.2010 року щодо здійснення правочину грунтується на матеріалах зустрічної перевірки ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»з питань правильності дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 12.04.2006 року по 21.04.2010 року, отриманої від Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська.

За результатами вищевказаної перевірки встановлено, що дирекція та бухгалтерія ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»відсутні за місцезнаходженням, відповідно установчих документів, підприємство має обліковий стан «8»- «до ЄДР внесено запис про відсутність підприємства за місцезнаходженням»(довідка з ЄДР від 27.07.2011 року наявна в матеріалах справи), метою створення ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»є покриття незаконної діяльності по наданню фінансових послуг, здійсненню операцій небанківських фінансових установ, по перерахуванню грошових коштів та видачі їх у готівковій формі без набрання статусу фінансової установи та отримання відповідної ліцензії, підприємство ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»фактично ніякою уставною діяльністю не займалося, а лише підписувались необхідні бухгалтерські документи та документи звітності підприємства для створення начебто реально існуючої фінансово-господарської діяльності. ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»створено для здійснення діяльності, спрямованої на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди для третіх осіб, використовуючи при цьому фінансово грошові потоки контрагентів, які не виконують своїх податкових зобовязань, не звітують до податкових органів та здійснюють свої операції через таких же посередників.

Крім того в довідці Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська зазначено, що у ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»відсутні необхідні умови для результатів відповідної господарської економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»№100135338 від 21.08.2008 року анульовано 21.04.10 року.

Також, в акті зазначено, що ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»вчинення правочину не спрямоване на реальне настання правових наслідків.

На момент здійснення господарських операцій директором ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»був ОСОБА_3, який вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська засуджений по статті 205, статті 202, статті 366 КК України. Відповідно бази даних податкових органів декларації з податку І півріччя 2006 року по 2008 рік та декларації з податку на додану вартість за період з квітня 2006 року по березень 2009 року, які надано ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»до Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська підписано ОСОБА_3.

Таким чином, договори поставки, укладені між ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»та ПАТ «КМЗ»не спричиняють реального настання правових наслідків.

В даному випадку особа, яка діяла від імені ТОВ «ВФК»Техноплюс ЛТД»не мала та не могла мати на меті отримання прибутку та соціальних результатів від здійснення господарської діяльності, оскільки взагалі не мала наміру здійснювати підприємницьку діяльність.

Крім того, в ході судового розгляду справи судом вимагалося в позивача надання документального підтвердження правовідносин з підприємством ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД»за період з 12.04.2006 року по 21.04.2001 року, а саме: копії реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненими правочинами товарно-транспортні накладні, податкові накладні, накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти виймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), господарські договори, укладені платником ПДВ з контрагентами, документи, що свідчать про стан та порядок проведення розрахунків (платіжні доручення, касові чеки, векселі тощо), документи бухгалтерського обліку та регістри по рахунках, інші документи, що можуть свідчити про проведені фінансово-господарські операції в зазначених періодах.

Судом зазначається, що позивачем не надано вищезазначених документів в повному обсязі, а саме підприємством не надано: договір, товарно-транспортні накладні на підтвердження перевезення товарів придбаних у ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД», рахунки-фактури, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно даних податкової звітності ТОВ «ВФГ «Техноплюс ЛТД», розрахунки по податку з власників транспортних засобів до Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська не подавалися, що свідчить про відсутність засобів для перевезення товарів.

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних також унеможливлює підтвердження факту отримання, рух ТМЦ та відповідно звязок їх з господарською діяльністю ПАТ «Карлівський машинобудівний завод».

Не надано суду документів, що підтверджують дійсне переміщення товарів за допомогою автомобільного транспорту. Не надано доказів понесення витрат ПАТ «Карлівський машинобудівний завод»на транспортування товарів, відображення таких витрат в бухгалтерському і податковому обліку підприємства. Не вказано про отримання послуг перевезення на безоплатній основі та про відображення таких операцій в податковому обліку ПАТ «Карлівський машинобудівний завод».

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (далі-Правила) основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля /пункт 11.1/. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля /пункт 11.4. /.

Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів /пункт 11.5/. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом); після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри /пункт 11.6/. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику /пункт 11.7/.

Пунктом 13.1. Правил встановлено, що перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.

Документальних доказів фактичного переміщення товарів від ТОВ «ВФК «Техноплюс ЛТД»до позивача до матеріалів справи не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про не підтвердження фактичного здійснення господарських операцій ПАТ «Карлівський машинобудівний завод»по поставці товарів.

Відповідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Згідно п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок надсадну вартість", податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність встановленого перевіркою порушення ПАТ «Карлівський машинобудівний завод»вимог пункту 5.2.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на 4786,00 грн., в тому числі за III квартал 2007р. на 1530,00 грн., за IV квартал 2007р. на 749,00 грн, за 1 квартал 2008р. на 757,00 грн., за II квартал 2008р. на 1750,00 грн.; пункту 7.4.1. пункту 7.2.3, статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в результаті чого, встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 3830,00 грн., в тому числі по періодах: грудень 2007 року - 1823,00 грн.; квітень 2008 року - 506,00 грн.: липень 2008 року - 1401,00 грн, а тому позовні вимоги ПАТ «Карлівський машинобудівний завод»про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № від 20.01.2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3830,00 грн. з штрафними санкціями в сумі 957,50 грн, № від 20.01.2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3256,00 грн. з штрафними санкціями в сумі 814,00 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" до Карлівської міжрайонної державної податкової інспекції про визання нечинними податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 08 серпня 2011 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва