Справа № 826/13124/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Партнер» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Партнер» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 20.03.2015 р. звернувся до Відповідача з листом щодо спрямування коштів в сумі авансового внеску із податку на прибуток при виплаті дивідендів за 2014 рік у розмірі 5 633 781,00 грн. («Сплачений Авансовий Внесок») на погашення авансових внесків з податку на прибуток у 2015 році.

Листом від 14.04.2015 р. Відповідач повідомив Позивачу, що в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік від 02.03.2015 р. відсутні нарахування авансового внеску при виплаті дивідендів у рядку 20.

Позивачем 28.03.2015 р. подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік із внесенням змін до рядка 20 щодо нарахування авансового внеску при виплаті дивідендів у сумі 5 633 781,00 грн.

Після подання Уточнюючої декларації 28.04.2015 р. Позивач повторно звернувся до Відповідача з листом, в якому просив частину сплаченого авансового внеску у розмірі 2 144 304,00 грн., як це задекларовано Позивачем у рядку 13.5.1 Додатку ЗП до Уточнюючої декларації, спрямувати на погашення авансових внесків 2015 р.

Відповідач листом від 20.05.2015 р. повідомив Позивача, що зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму авансового внеску при виплаті дивідендів перевіряється в автоматичному режимі з урахуванням листа ДФС України від 12.11.2014 р. №10346/7/99-99-15-02-01-17; нарахування у картці особового рахунку платника податку та у декларації не співпадають, оскільки декларацію з податку на прибуток підприємством заповнено з порушенням алгоритму заповнення, визначеного у листі ДФС України від 12.11.2014 р. №10346/7/99-99-15- 02-01-17, а саме, заповнено рядок 13.5.1 Додатка ЗП декларації у розмірі 2 144 304,00 грн., що перевищує податкове зобов'язання платника (рядок 11 Декларації - 1940 826,00 грн.) з урахуванням його зменшення на суму щомісячних авансових внесків (рядок 13.7 додатку ЗП до Декларації - 2 222 562,00 грн.).

Тобто, податковий орган відмовив позивачу у спрямуванні коштів в сумі авансового внеску із податку на прибуток при виплаті дивідендів за 2014 рік на погашення авансових внесків з податку на прибуток у 2015 році.

Не погоджуючись із таким висновком суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що декларація з податку на прибуток Позивачем заповнена з порушенням алгоритму заповнення, визначеному у Листі ДФС України від 12.11.2014 року №10346/7/99-99-15-02-01-17, а саме, заповнено р.13.5.1 Додатка ЗП декларації у розмірі 2 144 304 грн., що перевищує податкове зобов'язання платника (р.11 Декларації 1 940 826 грн.) з урахуванням його зменшення на суму щомісячних авансових внесків (р.13.7 додатка ЗП до Декларації - 2 222 562 грн.).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому пункті, затверджується у порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Судом вірно зазначено, що відповідно до наказу Міністерства доходів і зборів України "Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств" від 30 грудня 2013 року №872, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 січня 2014 року за №103/24880 (далі по тексту - Наказ №872), авансовий внесок з податку на прибуток підприємства, що підлягатиме сплаті щомісячно, самостійно зазначається платником податків у рядку 23 податкової декларації з податку на прибуток підприємства. Також, на розрахунок авансового внеску з податку на прибуток підприємства, що підлягатиме сплаті щомісячно, має вплив значення рядків 13.1 (сума податку на прибуток, отриманий з іноземний джерел, що сплачений суб'єктами господарювання за кордоном, яка зараховується під час сплати ними податку в Україні в розмірі, який не перевищує суми податку, що підлягає сплаті таким платником протягом такого звітного (податкового) періоду), 13.2 (сума податку, нарахованого платником податку на прибуток (при консолідованій сплаті) за місцезнаходженням його відокремлених підрозділів) та 13.6 (податок на землю, що використовується в сільськогосподарському виробничому обороті виробників сільськогосподарської продукції) додатка ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства.

Відповідно до п.п. 153.3.2 п.153.3 ст. 153 ПК України емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої п. 151.1 ст. 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно з п.п. 153.3.3 названого пункту платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з п.п. 153.3.2 цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим статтею 156 цього Кодексу.

У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Отже, суд вірно вказав, що зменшення нарахованих зобов'язань з податку на прибуток на суму авансового внеску при виплаті дивідендів відбувається виключно за підсумками звітного періоду.

Також, Наказом №872 визначено, що сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) відображається у рядках 13.3 - 13.5 додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства, при цьому, сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді - у рядку 13.3 вказаного додатку, сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у минулих періодах, не врахована у зменшення податку - у рядку 13.4 вказаного додатку, сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в поточному звітному (податковому) періоді - у рядку 13.5.1 вказаного додатку, сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в наступних звітних (податкових) періодах (яка переноситься до рядка 13.4 додатка ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за наступний звітний (податковий) період) - у рядку 13.5.2 вказаного додатку.

За змістом вказаних норм, суд першої інстанції правильно зазначив, що платнику податку на прибуток підприємств надано право зараховувати суму перевищення авансових внесків, сплачених протягом звітного чи попередніх звітних (податкових) періодів у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), над сумою податкових зобов'язань за звітний податковий період, в тому числі ту, що задекларована у рядку 13.5.2 додатка ЗП до рядка 13 річної податкової декларації з податку на прибуток підприємства, в рахунок зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств під час сплати щомісячних авансових внесків протягом поточного звітного (податкового) періоду.

З уточнюючої Декларації за 2014 рік вбачається, що в рядку 14 задекларовано у розмірі - 2 426 040,00 грн., в рядку 11 відображено 2 144 304 грн., в рядку 13 Додатку ЗП до декларації становить 4 366 866,00грн. та складається: (зменшення нарахованої суми податку (рядок 13.1 + рядок 13.2 + рядок 13.5.1 + рядок 13.6 + рядок 13.7), так в рядку 13.5.1 (суми, що відносяться на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді) 2 144 304 грн.; в рядку 13.7 (суми нарахованих авансових внесків з податку на прибуток, визначених відповідно до п. 57.1 ст. 57 4 розділу ІІ та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ ПКУ) - 2 222 562 грн.

Відповідач зазначає, що в КОР платника по коду платежу 11023000 по декларації з податку на прибуток за 2014 рік проведено нарахування «-» 281 736 грн., а у декларації р.14 задекларовано у розмірі «-» 2 426 040 грн.

В листі від ДФС України від 12.11.2014 року №10346/7/99-99-15-02-01-17 зазначено наступне: «у декларації з податку на прибуток підприємства, яка затверджена наказом Мінфіну від 28.09.2011 N 1213, значення рядка 13.5.1 Додатка ЗП не може перевищувати значення (рядок 11 + рядок 12 + сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (рядок 13.1+ рядок 13.2 + рядок 13.6 + рядок 13.7 Додатка ЗП до рядка 13». Алгоритм формування значення рядка 13.5.1 додатка ЗП до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 N 872, є аналогічним заповненню рядка 13.5.1 додатка ЗП до Податкової декларації N 1213. Сума авансових внесків при виплаті дивідендів, що не врахована у зменшення податкових зобов'язань у поточному звітному (податковому) періоді та не відображена у рядку 13.5.1 додатка ЗП до Декларації, відноситься на зменшення нарахованої суми податку в наступних звітних (податкових) періодах та відображається в рядку 13.5.2 додатка ЗП до Податкової декларації N 1213 або N 872.».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що податкова декларація позивача була заповнена із порушенням алгоритму заповнення, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, а судом першої інстанції повно встановлені обставини у справі, яким дана належна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Партнер» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.