Справа № 2а/1270/87/2012
Суддя: А.А. Лагутін
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія №11.5
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2012 року Справа № 2а/1270/87/2012

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Лагутіна А.А.;

при секретарі судового засідання: Разянській Є. О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 01-07/04-05/04/3 від 03.01.2012 року),

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 25.08.2011 року),

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність № 18/01-02-12 від 10.01.2012 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луганську справу за адміністративним позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

03.01.2012 року Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Позивач) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» (далі Третя особа) про визнання незаконною та скасування постанови.

Позивач з постановою від 27.10.2011 року про зупинення виконавчого провадження № 29339468 не погоджувався, обґрунтовуючи свої доводи викладеним у позові, просив визнати її незаконною та скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав письмове заперечення на позов, в якому зазначив, що відповідно до ч.З ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової шкоди), завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів. Як вбачається адміністративно-господарські санкції, сплата внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, не є підставами по яких виконавче провадження не може бути зупинено відповідно до п.15 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження», а тому відповідач діяв в межах закону.

Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відгук на позовну заяву в якому зазначив наступне.

ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» знаходиться у переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам п. 1.1 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» № 230 відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України № 568 від 10.11.2005 року «Про затвердження переліку підприємств» Відповідно до п. 15 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» є обставиною, що зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження. До того ж Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку державного виконавця визначення характеру заборгованості. Таким чином, представник третьої особи вважав, постанова про зупинення виконавчого провадження від 27.10.2011 року є правомірною.

Крім того, нормами п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні цього Закону. З огляду на вищенаведене, представник третьої особи просив відмовити у задоволенні вимог позивача повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 15 ч.1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 606) виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню, зокрема, у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України від 23 червня 2005 року № 2711-ІV Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу (далі Закон № 2711).

Статтею 2 Закону № 2711 визначено, що цей закон регулює відносини, повязані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу та поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

До учасників розрахунків віднесені - підприємства паливно-енергетичного комплексу, субєкти господарської діяльності, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступники ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядник цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом (пункт 1.3 статті 1 Закону № 2711).

Згідно з п. 1.4 ст. 1 Закону № 2711 до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка:

1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана субєктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Вищенаведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні цього Закону, на які поширюється положення п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону № 606 щодо обовязкового зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до положень Закону № 2711 його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу та субєктів господарської діяльності, зазначених в п.1.3 ст.1, щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії.

Судом встановлено, що Жовтневим відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову від 27.10.2011 року про зупинення виконавчого провадження № 29339468 (аркуш справи 8).

Постанову винесено на підставі виконавчого листа № 2а-3592/11/1270 (аркуш справи 6), виданого 02.08.2011 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючего підприємства «Луганськтеплокомуненерго» на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 27565,18 грн.

Постанову отримано позивачем 23.12.2011 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (аркуш справи 7,8).

Підставою для зупинення виконавчого провадження відповідачем в постанові зазначено те, що боржника - Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів не відноситься до учасників розрахунків відповідно до Закону № 2711, а борг Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючего підприємства «Луганськтеплокомуненерго» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за не сплату електроенергії або податковим боргом, оскільки борг виник через несплату ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» обовязкових страхових внесків, на які не поширюються норми Закону № 2711, а тому віднесення ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711, не є підставою для зупинення спірного виконавчого провадження.

Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що приписи п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону № 606 визначають дві обовязкові умови, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження. Це внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, субєктивна ознака, що має місце у межах спірних відносин, та участь зазначеного підприємства у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711, обєктивна умова, яка в свою чергу включає характер та термін виникнення заборгованості.

Недоведеність віднесення заборгованості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, перед позивачем до такої, що погашається за процедурою Закону № 2711 унеможливлює застосування приписів п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону № 606 до спірних правовідносин.

Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо скасування постанови від 27.10.2011 року про зупинення виконавчого провадження № 29339468 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-3592/11/127 від 02.08.2011 року про стягнення заборгованості зі страхових внесків з ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 27565,18 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає за необхідне скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 27.10.2011 року про зупинення виконавчого провадження № 29339468 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-3592/11/127 від 02.08.2011 року про стягнення заборгованості зі страхових внесків з ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго» на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 27565,18 грн., оскільки саме такий спосіб захисту порушених прав позивача відповідає обєкту порушеного права і, на думку суду, у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним.

Позовна вимога щодо визнання незаконною постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 27 жовтня 2011 року про зупинення виконавчого провадження № 29339468 залишається судом без задоволення з огляду на таке.

Вчинення дій субєктом владних повноважень щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження є способом реалізації наданої субєкту владних повноважень компетенції. Здійснення відповідних дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій субєкту владних повноважень. Самі по собі дії щодо прийняття рішення не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії постанови про зупинення виконавчого провадження. Саме вони мають вплив на його права та інтереси. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної особи прав (чи інтересів).

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що вимоги позивача в частині визнання незаконної постанови про зупинення виконавчого провадження не підлягають задоволенню через відсутність порушення прав діями відповідача, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає обєкту порушеного права.

Скасування у судовому порядку постанови про зупинення виконавчого провадження автоматично обумовлює обовязок відповідача за Законом № 606 поновити виконавче провадження з виконання в примусовому порядку виконавчого листа № 2а-3592/11/1270 від 02.08.2011 року та провести дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач згідно з ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 Про державне мито від сплати державного мита (судового збору) звільнений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 94, 158-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство «Луганськтеплокомуненерго» про визнання незаконною та скасування постанови, задовольнити частково.

Скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 27 жовтня 2011 року про зупинення виконавчого провадження № 29339468.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС України постанова складена у повному обсязі 03 лютого 2012 року.

СуддяОСОБА_4