Справа № 201/13692/15-а
Суддя: Черновськой Г. В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просила суд дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу, призначеної відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відмови в її поновленні; зобовязати відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 01 квітня 2015 року та виплатити суми недоотриманої пенсії (а. с. 3-7).

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої було припинено з 01 квітня 2015 року у звязку із внесенням змін до вказаного Закону Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року. Оскільки 19 червня 2015 року позивачка досягла 57-річного віку, вона звернулась на адресу відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу», у задоволенні якої було відмовлено.

Позивач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд даної адміністративної справи без її участі (а. с. 30).

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову (а. с 32-34), просила суд у задоволенні даного адміністративного позову відмовити у повному.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, яким внесені зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до якої тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Як зазначає позивачка у позовній заяві вона працює на посаді начальника юридичного відділу в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, яким внесені зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а приймаючи до уваги, що позивачка перебуває на обліку у відповідача та їй призначена пенсія на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», при цьому ОСОБА_2 працює на державній службі, тобто підпадає під дію зазначених змін до Закону, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог позивача, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 159, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя : Г.В. Черновськой