Справа № 2а/0570/13267/2011
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 року справа №2а/0570/13267/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Дяченко С.П.

суддів Сіваченка І.В. , Шишова О.О.

при секретарі судового засідання Козаковій Т.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги: Відкритого акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» , Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року у справі № 2а/0570/13267/2011 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення від 01.02.2011 року № 19 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 37483 грн. 05 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство «Красноармійський динасовий завод» звернулось до суду з позивом до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення від 01.02.2011 року № 19 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 37483 грн. 05 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2011 року позовні вимоги задоволені частково.

Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області від 01.02.2011 року № 19 в частині застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 1177 грн. 83 коп. скасовано.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду сторони подали апеляційні скарги, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відкрите акціонерне товариство «Красноармійський динасовий завод» посилалось на те , що вартість проживання у гуртожитку , рівно як і плата за користування жилою площею у гуртожитку , не відноситься до житлово-комунальних послуг, отже повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги не розповсюджуються на встановлення плати за користування кімнатою гуртожитку. Крім того , Акт , на підставі якого винесено рішення , був не підписаний посадовими особами відповідача, тобто він не має доказової бази. Просило скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування Рішення відповідача щодо застосування економічної санкції в сумі 36 305,22 грн.

Апелянт Державна інспекції з контролю за цінами в Донецькій області вважає , що суд неправомірно погодився з доводом позивача про те , що викрадення телефонного кабелю є поважною причиною для ненадання належних послуг зв»язку споживачам. Просили скасувати рішення суду , у задоволенні позову відмовити.

При апеляційному перегляді справи представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Колегія суддів , заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, вивчивши доводи апеляційних скарг, встановила наступне :

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Таким урядовим органом контролю є Державна інспекція з контролю за цінами, яка діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому (п.п. 1, 2 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819).

У відповідності до п. 11 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819, Державна інспекція з контролю за цінами має територіальні органи - державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 5, 6 цього Положення. Керівники територіальних органів призначаються на посаду та звільняються з посади Міністром економіки.

Таким чином, відповідач - Державна інспекція з контролю за цінами в Донецькій області є субєктом владних повноважень, який у даних правовідносинах здійснює повноваження з контролю за цінами, наданими їй вищенаведеними нормативно-правовими актами.

В результаті проведеної перевірки ВАТ «Красноармійський динасовий завод» з питання порядку застосування тарифів на загальнодоступні ( універсальні ) телекомунікаційні послуги суб»єктів господарювання, що внесені до реєстру операторів , провайдерів телекомунікацій та порядку формування, встановленя та застосування плати за проживання в гуртожитках громадян України , осіб без громадянства та іноземців, відповідачем складено Акт від 25.01.2011 року № 17.

Під час перевірки встановлено, що ВАТ «Красноармійський динасовий завод» в період з 20.12.2009 року по 13.12.2010 року не нарахувало суму штрафу в розмірі 25 % добової абонентської плати за кожну добу за неусунення пошкодження протягом пяти діб із зафіксованого моменту подання абонентом відповідної заявки; в період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року необґрунтовано застосовані тарифи як за ліжко місце для мешканців, які проживають у кімнатах, що перебувають у їх відособленому користуванні.

В процесі перевірки відповідачем проведений розрахунок необґрунтовано отриманої суми виручки від споживачів (населення) в результаті порушення державної дисципліни цін:

- за ненарахування суми штрафу в розмірі 25 % добової абонентської плати за кожну добу за не усунення пошкодження протягом пяти діб із зафіксованого моменту подання абонентом відповідної заявки сума необґрунтованої виручки складає суму в розмірі 392 грн. 61 коп.;

- за необґрунтовано застосовані тарифи як за ліжко місце для мешканців, які проживають у кімнатах, що перебувають у їх відособленому користуванні сума необґрунтованої виручки складає суму в розмірі 12 101 грн. 74 коп.

Загальна сума небогрунтовано отриманої виручки ВАТ «Красноармійський динасовий завод» складає суму 12 494 грн. 35 коп.

Сума економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін становить - 37 483 грн. 05 коп.

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем було прийнято Рішення про застосування до позивача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 01.02.2011 року № 19 на загальну суму 37 483 грн.05 коп.

В обґрунтування позивних вимог ВАТ «Красноармійський динасовий завод» посилається на те, що Акт перевірки, на підставі якого до позивач застосовані економічні санкції та наданий субєкту господарювання, був не підписаний посадовими особами відповідача. На думку позивача , Акт перевірки не може бути достатнім та належним доказом для ухвалення спірного рішення.

Цей довод позивача колегія суддів не приймає,оскільки він протирічить матеріалам справи.

З матеріалів справи , вбачається , що примірник акту,наданий до суду першої інстанції , був підписаний головним державним інспектором Чепрас І.Л., який здійснював перевірку. Крім того, колегія суддів вважає , що непідписання акту перевірки фахівцями відповідача є формальною підставою для скасування рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Таким чином , предметом даного спору є правомірність прийняття спірного рішення від 01.02.2011 року № 19 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 37 483 грн.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачені власні повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, до яких належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади і погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг відноситься, у тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до Закону.

Порядок надання житлової площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлюється «Примірним положенням про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208.

Згідно п. 38 зазначеного Положення плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, проводяться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Згідно розпорядження Донецької обласної державної адміністрації від 30.12.2003 року № 813, зареєстрованого в Донецькому обласному управлінні юстиції 30.07.2004 року № 320, з метою підвищення якості послуг рекомендовано виконкомам сільських, селищних, міських рад регулювати (встановлювати) підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади та погоджувати у встановленому порядку з підприємствами, установами, організаціями, які не належать до комунальної власності, а саме : граничити розмірі плати за проживання у гуртожитках підприємств, установ та організацій громадян, іноземців і осіб без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах.

Тобто, на позивача покладений обовязок погоджувати з органом місцевого самоврядування тарифи на проживання у гуртожитку. Натомість, в порушення зазначених норм законодавства позивачем не погоджені з міською радою відповідні тарифи.

Посилання представника позивача на те , що Товариство у 2007 році зверталось до Красноармійської міської ради з заявою про погодження тарифів за проживання у гуртожитку, не заслуговують на увагу , оскільки докази про направлення такого звернення позивачем не надані.

З огляду на наведене , колегія суддів вважає , що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку , що позовні вимоги в частині скасування економічних санкцій за необґрунтовано застосовані тарифи як за ліжко місце для мешканців, які проживають у кімнатах, що перебувають у їх відособленому користуванні, в сумі 12 101 грн. 74 коп., задоволенню не підлягають.

Щодо ненарахування штрафу в розмірі 25 % добової абонентської плати за кожну добу за неусунення позивачем протягом 5 діб із зафіксованого моменту подання абонентом заявки, слід зазначити наступне.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про телекомунікації» оператор, провайдер телекомунікацій несе перед споживачами за ненадання або неналежне надання телекомунікаційних послуг таку майнову відповідальність:

- за ненадання оплачених телекомунікаційних послуг або надання їх в обсязі, меншому за оплачений, - у розмірі оплаченої вартості ненаданих послуг та штрафу в розмірі 25 відсотків вартості послуг;

- за затримку передавання телеграми, що призвело до її невручення або до несвоєчасного вручення, - штраф у розмірі 50 відсотків вартості оплаченої послуги, а також повернення споживачу отриманих за послугу грошей;

- за безпідставне відключення кінцевого обладнання, - у розмірі абонентної плати за весь період відключення;

- за безпідставні скорочення чи зміну переліку послуг, - у розмірі абонентної плати за один місяць;

- в інших випадках - у розмірах, передбачених договором про надання телекомунікаційних послуг;

- у разі неусунення протягом однієї доби із зафіксованого моменту подання абонентом заявки щодо пошкодження телекомунікаційної мережі, яке унеможливило доступ споживача до послуги або знизило до неприпустимих значень показники якості телекомунікаційної послуги, абонентна плата за весь період пошкодження не нараховується, а оператор телекомунікацій у разі неусунення пошкодження протягом п'яти діб із зафіксованого моменту подання абонентом відповідної заявки сплачує споживачу штраф у розмірі 25 відсотків добової абонентної плати за кожну добу перевищення цього терміну, але не більше ніж за три місяці.

Таким чином , з аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що оператор телекомуікацій несе відповідальність перед споживачами таких послуг.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про телекомунікації» споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів.

Відтак , право звертатись до суду з позовними заявами про оскарження дій операторів, провайдерів телекомунікацій за неналежне надання ними телекомукаційних послуг, надане виключно споживачам, тобто, у спірних правовідносинах має місце спір між позивачем та споживачами телекомунікаційних послуг.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом.

Як встановлено судом першої інстанції , підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, ненадання позивачем послуг звязку споживачам повязане з неодноразовим викраденням невстановленими особами (на момент крадіжки) телефонного кабелю (лінійна споруда) та відносно кожного факту крадіжки позивачем у встановленому законодавством порядку подані відповідні заяви до органів внутрішніх справ, за результатами яких винесені відповідні постанови, що підтверджується заявами позивача, наданими до Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Згідно п. 1.4 Інструкції підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Зокрема, порушеннями порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є: нарахування непередбачених законодавством націнок до цін і тарифів, що регулюють: застосування вільних цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) за умови запровадження для них режиму державного регулювання; застосування цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) з рентабельністю, рівень якої перевищує встановлений відповідно до законодавства граничний; застосування цін (тарифів) з порушенням запровадженого порядку обов'язкового декларування їх зміни; завищення або заниження розміру передбачених законодавством податків та обов'язкових зборів, що включаються в структуру ціни, або їх не включення в структуру ціни, що регулюється; включення в структуру регульованих цін (тарифів) не передбачених законодавством витрат або витрат понад установлені розміри; включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт); застосування торгівельних і постачальницько-збутових надбавок (націнок) понад установлений граничний розмір; застосування цін (тарифів) суб'єктами господарювання за види послуг (робіт), які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють для них відповідні переліки платних послуг; застосування цін і тарифів з порушенням інших запроваджених методів регулювання.

Зазначених порушень судами першої апеляційної інстанції встановлено не було.

Статтю 19 Конституції України встановлено , що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене , колегія суддів вважає, що відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття оспорюваного Рішення від 01.02.2011 року № 19 в частині суми -36 305,22 грн.

За наслідками викладеного та відповідно до нормативного припису ч. 3 ст. 159 КАС України за змістом якого, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, колегія суддів підтримує правову позицію суду першої інстанції .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду , не вбачається.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 11.11.2011 року.

Керуючись ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 211, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги : Відкритого акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод», Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року по справі № 2а/0570/13267/2011за позовом Відкритого акціонерного товариства «Красноармійський динасовий завод» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення від 01.02.2011 року № 19 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 37483 грн. 05 коп. - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками розгляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили

Головуючий: С.П. Дяченко

Судді: І.В. Сіваченко

ОСОБА_3