Справа № 22-а-17061/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Корзаченко І.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 30 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Іванівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «ДБУ-39», Іванківський дитячий будинок «Гніздечко», про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити перерахунок та виплату доплати за роботу в зоні радіоактивного забруднення за період 2007-2009 років,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року позивач звернулась до відповідача з вказаним позовом. У позові зазначала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі часу з 1996 року по 28 жовтня 2009 року вона працювала у Відкритому акціонерному товаристві "ДБУ №39", яке знаходиться в с. Шпилі Іванківського району Київської області. З 2 листопада 2009 року вона працює в Іванківському дитячому будинку «Гніздечко». Тобто вона працювала і працює в зоні радіоактивного забруднення (в зоні гарантованого добровільного відселення ) внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 2004 року вона являється пенсіонером, який продовжує працювати.

Позивачка просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті їй доплати за роботу в зоні радіоактивного забруднення та зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплатити їй недоотриману частину доплати за період 2007-2009 років в розмірі 19733 грн.62 коп.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 30 грудня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що виходячи із положень вказаного Порядку, доплати особам за роботу на території зон радіоактивного забруднення проводяться за місцем основної роботи громадян підприємствами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, повязаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінпраці формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат та допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, імя, по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про отримані виплати, суму компенсацій та вид допомоги. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що проводяться в установленому законодавством порядку.

З цього вбачається, що відповідач лише виконує функції по відшкодуванню вищевказаних доплат. Відшкодування проводились згідно розрахункових документів підприємства, установи, поданих відповідачу. Та відповідач не встановлює розмір розрахункових величин для обрахування соціальних виплат та доплат і не може самостійно зменшувати чи збільшувати ці виплати.

Відповідно до ст.62 Закону України ..Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого, відповідно до ст. 117 Конституції України є обов'язковими для виконання ( в тому числі для відповідача та третьої особи).

Кабінет Міністрів України своєю Постановою №836 від 26 липня 1996р. „Про

компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

визначив розмір доплат особам, які працюють на радіоактивно забруднених

територіях у конкретних грошових розмірах. Вищезазначена постанова не чинною, незаконною не визнавалась та не скасовувалась, вона є діючою і на даний час. Для Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА постанови Кабінету Міністрів є обов'язковими для виконання.

Постановою Кабінету України № 936 від 20 вересня 2005 року був затверджений „Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розміри вказаних доплат визначені Кабінетом Міністрів України. Виходячи саме із цих розмірів доплат формувалась видаткова частина Державного бюджету на 2007, 2008, 2099 роки щодо використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 4 ч.2 Бюджетного Кодексу України зазначає, що „при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього кодексу та Закону України „Про Державний бюджет України", а в ст. 23 ч.І вказується, що „Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі із бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідних бюджетних призначень" (які відповідно встановлюються Законом про Державний бюджет України і в порядку, визначеному цим кодексом).

Відповідно до ст.95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Безпідставними є також посилання позивача щодо неправомірної відмови позивачу у виплаті їй

недоотриманих сум, які б розраховувались виходячи із розмірів мінімальної заробітної

плати.

Оскільки, відповідач виконує лише функції по відшкодуванню підприємству доплат, на які претендує позивач, виділялись кошти у певних розмірах, відповідно до зазначених вище Постанов Кабінету Міністрів та Законів України «Про Державний бюджет» на відповідні роки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 30 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_4