Справа № 165/422/13-а
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2013-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/422/13-а
Провадження № 2-а/165/13/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2013 р. м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

при секретарі Навроцькій М.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської митниці - начальник СБК та ПМК ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про порушення митних правил.

постановив:

07 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до заступника начальника Львівської митниці - начальник СБК та ПМК ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про порушення митних правил.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що винесеною відповідачем постановою в справі про порушення митних правил №1669/20910/12 від 20 вересня 2012 року його притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України. Вважає оскаржувану постанову такою, що складена і винесена із порушенням норм законодавства та його прав. Вказав, що працює на фірмі Adrifmbiente в м. Терні Республіка Італія та перебуває на тимчасовому консульському обліку в посольстві України. 03 серпня 2012 року він, перетинаючи митний кордон України через пункт пропуску Устилуг Ягодинської митниці ввіз в Україну зареєстрований на території Італії транспортний засіб особистого користування автомобіль марки Volkswagen Touran Van, реєстраційний номер СZ963GJ. 13 вересня 2012 року повертаючись в Італію та перетинаючи митний пост Рава-Руська Львівської митниці вищевказаним автомобілем йому повідомили про перевищення граничного терміну транзиту встановленого ст.95 МК України і також те, що при вїзді ним не було оформлено забовязання про зворотнє вивезення транспортного засобу. Вважає, що при введені електронної інформації відповідачем не враховано мету його поїздки та наданих документів, а тому помилково встановлено, що він перетнув кордон в режимі транзиту, замість правильного режиму тимчасового ввезення, особливості застосування якого врегульовано ст.380 МК. Крім того, вказує, що належний йому автомобіль використовувався в приватних, а не в комерційних цілях і 07 серпня 2012 року перебуваючи ще на території України транспортний засіб вийшов з ладу і ремонтувався в майстерні АВМ. Підбір комплектуючих та матеріалів для ремонту та ремонт автомобіля тривав до 12 вересня 2012 року. Також посилається на те, що на дані спірні правовідносини поширюється дія Конвеції про тимчасове ввезення від 26 червня 1990 року, в додатку якої передбачено, що протягом кожного дванадцятимісячного періоду транспорті засоби приватного використання можуть перебувати на території тимчасового ввезення протягом шестимісячного терміну, який може бути як неперервний так і з перервами. У звязку з вищевикладеним просить визнати протиправними дій відповідача ОСОБА_3 та скасувати постанову про порушення митних правил №1669/20910/12 від 20 вересня 2012 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить задоволити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.62).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

З протоколу про правопорушення митних правил №1669/20910/12 від 13 вересня 2012 року вбачається, що гр. ОСОБА_2, який є резидентом України, 03 серпня 2012 року року здійснив переміщення в режимі транзиту через м/п Устилуг Ягодинської митниці транспортного засобу - автомобілю марки Volkswagen Touran Van, реєстраційний номер СZ963GJ, який зареєстрований на території Республіки Італія, і перебував на митній території України 41 добу. При цьому не було оформлено зобовязання про зворотнє вивезення транспортного засобу. Таким чином ОСОБА_2 не доставив транспортний засіб до митного органу призначення, а саме перевищив встановлений МК Українистрок доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, ознаки порушення митних правил, передбачені ч.3 ст.470 Митного кодексу України(а.с.14-15).

В подальшому, заступник начальника Львівської митниці - начальник СБК та ПМП ОСОБА_3, розглянувши складений протокол виніс постанову №1669/20910/12 від 20 вересня 2012 року, якою встановив наявність в діях ОСОБА_2 порушення митних правил, а саме перевищення, встановленого ст.95 МК Українистроку доставки товару (транспортного засобу), що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більш ніж на десять діб. Враховуючи вищевказане на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.(а.с.16)

При розгляді справи судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_2 03 серпня 2012 року ввіз в Україну через пункт пропуску Устилуг Ягодинської митниці в режимі транзиту транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen Touran Van, реєстраційний номер СZ963GJ, країна реєстрації Італія. 13 вересня 2012 року він доставив вищевказаний автомобіль на пункт пропуску Рава-Руська Львівської митниці для виїзду з України, при цьому будь-яких документів про продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України чи поміщення в інший митний режим ОСОБА_2 попередньо не оформляв.

Статею 95 МК Українивизначено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень - 10 діб, а в разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб.

Відповідно до ст.470 МК Українипередбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексустроку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу -від одного підрозділу цього органу до іншого), митних та інших документів на ці товари, транспортні засоби на більше ніж на одну добу.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК Українипередбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексустроку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж десять діб.

Абзацом 4 ч.3 ст.380 МК України передбачено, що громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобовязання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те що автомобіль марки Volkswagen Touran Van, реєстраційний номер СZ963GJ не є транспортним засобом комерційного призначення чи товаром в розумінні ст.470 МК України, а є транспортним засобом особистого користування і відповідно в діях ОСОБА_2 відсутній склад порушення митних правил, оскільки ст.470 МК Українипередбачено відповідальність за порушення строків переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари, транспортні засоби.

При цьому суд враховує, що згідно з п.57 ч.1 ст.4 МК Українипід терміном товар розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

За таких обставин, суд визнає, що автомобіль особистого користування марки Volkswagen Touran Van, реєстраційний номер СZ963GJ, власником якого являється громадянин України ОСОБА_2 відноситься до рухомої речі і підпадає під термін товар вказаний в ст.470 МК України.

Не знайшло свого відображення в судовому засіданні твердження того, що безпідставно, при переміщенні транспортного засобу він був поміщений в режим транзиту, оскільки позивач та його представник не надали жодних доказів того, що на вимогу абзацу 4 ч.3 ст.380 МК України ОСОБА_2 оформив письмове зобовязання про зворотнє вивезення автомобіля за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України .

Також спростовуються й те, що до спірних правовідносин поширюється Конвенціїя про тимчасове ввезення від 26 червня 1990 року, оскільки згідно п.б ст.5 Додатку транспортні засоби приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення на імя особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території. В даному випадку позивач ОСОБА_2 не постійно проживає за кордоном, а перебуває на тимчасовому консульському обліку, про що свідчить відмітка в закордонному паспорті про прийняття на тимчасовий консульський облік з 07 лютого 2012 року до 09 лютого 2013 року (а.с.11).

Стосовно тих посилань позивача, що його автомобіль вийшов з ладу та ремонтувався до 12 вересня 2012 року, то ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у такому випадку ОСОБА_2 повинен був терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу. Оскільки таких дій зі сторони позивача не було таке обгрунтування позову не заслуговує на увагу.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 86, 159, 160, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 4, 95, 110, 381, 470, 522, Главою 55 Розділу ХІІ МК України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської митниці - начальника СБК та ПМК ОСОБА_3 про визнання його дій протиправними та скасування постанови № 1669/20910/12 від 20 вересня 2012 року про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн. відмовити повністю.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк