Справа № 824/1990/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення

23 вересня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/1990/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімов О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі за позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - ДПІ або заявник) звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а за позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам" (далі - підприємство "Дім" або позивач) до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що на адресу ДПІ, після винесення оскаржуваної постанови, надійшли документи, які свідчать про те, що позивач не є виробником цементу, а є виключно його фасувальником, що унеможливлює застосування ним податкової пільги у вигляді нульової ставки податку на додану вартість (далі - ПДВ). Вважають, що зазначені документи є істотними обставинами, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи у суді, а тому просять суд скасувати постанову від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Позивач щодо задоволення зазначеної заяви заперечив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби в Чернівецькій області, просила суд вирішити справу на власний розсуд.

Особи, які беруть участь у справі, надали суду заяви, відповідно до змісту яких просили слухати справу без їх участі, в порядку письмового провадження. У зв'язку із зазначеним, керуючись положеннями ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд визнав за можливе розглянути та вирішити справу у порядку письмового провадження.

Заява ДПІ про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду обґрунтована наступним.

Так, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а за позовом підприємства "Дім" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми "В1" № від 08.02.2012 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 294626,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 147313,00 грн. та форми "В4" № від 08.02.2012 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ за жовтень 2011 р. у розмірі 251588,00 грн., а також стягнуто з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" суму бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 294626,00 грн. Зазначена постанова набрала законної сили.

При прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції в т.ч. виходив з того, що позивач є виробником цементу фасованого, а тому має право застосувати податкову пільгу у вигляді нульової ставки ПДВ.

Разом з цим, до ДПІ з Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, державного науково-дослідного інституту "Укрдіцемент" та державного підприємства "Орган з сертифікації цементів СЕПРОЦЕМ" надійшли роз'яснення згідно яких, підприємство "Дім" не може вважатися безпосереднім виробником цементу, а тільки пакувальником.

Представник ДПІ вважає, що інформація зазначена у наведених вище документах у розумінні КАС України є істотною обставиною для справи, яка не була і не могла бути відома, на час розгляду справи. У зв'язку із зазначеним просить суд постанову від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до письмових заперечень на заяву, позиція підприємства "Дім" полягає у наступному.

Так, дійсно постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а за позовом підприємства "Дім" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми "В1" № від 08.02.2012 р. та форми "В4" № від 08.02.2012 р., а також стягнуто з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" суму бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 294626,00 грн. Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена до судів апеляційної та касаційної інстанції та залишена без змін.

Під час розгляду судами справи №824/192/15-а було всебічно та повно встановлено всі обставини та відповідно надано їм належну правову оцінку. Зокрема, судами у справі №824/192/15-а встановлено правомірність застосування позивачем податкової пільги у вигляді нульової ставки ПДВ, оскільки підприємство "Дім" є виробником цементу фасованого.

Позивач вважає, що обставини, які ДПІ заявлені, як істотні, не можуть бути підставою для скасування постанови суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а, оскільки в розумінні КАС України вони такими не є. ДПІ просить суд здійснити переоцінку доказів у рішеннях, які набрали законної сили, що в силу положень КАС України є не вірним.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, ДПІ звернулось до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а за позовом підприємства "Дім" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а, яка внаслідок її оскарження в апеляційному та касаційному порядку пройшла процесуальний контроль на предмет законності та обґрунтованості та відповідно набрала законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми "В1" № від 08.02.2012 р. та форми "В4" № від 08.02.2012 р., а також стягнуто з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" суму бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 294626,00 грн.

Підставами для донарахування ДПІ податковими повідомленнями-рішеннями від 08.02.2012 р. №№, позивачеві грошових зобов'язань, стало неправомірне застосування ним податкової пільги у вигляді нульової ставки ПДВ, оскільки він не був виробником продукції, а саме цементу фасованого. Оскаржуваною постановою позивач визнаний таким, що має право на податкову пільгу у вигляді нульової ставки ПДВ, оскільки він є виробником цементу фасованого.

Внаслідок відпрацювання працівниками відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області заявником отримано листи-роз'яснення, а саме лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.08.2015 р., №7/18-9683, лист державного науково-дослідного інституту "Укрдіцемент" від 30.06.2015 р., №79/06 та лист державного підприємства "Орган з сертифікації цементів СЕПРОЦЕМ" від 30.06.2015 р., №116/400, згідно змісту яких, позивач не може вважатися безпосереднім виробником цементу, а тільки пакувальником.

З урахуванням зазначеного ДПІ вважає, що дані листи-роз'яснення є істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі ДПІ та суду, на час розгляду справи.

Суд вважає таку позицію ДПІ помилковою, виходячи із наступного.

Так, порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 4 розділу IV КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Відповідно до змісту заяви ДПІ, підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а є п.1 ч.2 ст.245 КАС України, а саме наявність істотних обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

"Істотність" обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі особі" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Отже, під істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи обставинами, необхідно розуміти обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду адміністративної справи у суді. У даному разі йдеться про нові обставини, а не про якісь нові докази, що були встановлені раніше, або про такі обставини, які раніше встановлені доказами, але з якихось причин не враховані судом.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення чи винесення ухвали, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

Процесуальні недоліки розгляду справи (неналежне повідомлення учасників судового розгляду, що перешкодило їм взяти участь у судовому засіданні; неналежне дослідження обставин справи; неналежне сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи тощо) не можуть вважатися нововиявленими обставинами, і є підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку. Зазначена позиція суду відповідає правовим позиціям Вищого адміністративного суду України, які викладені в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 р., №7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами".

Так, вивченням матеріалів цієї адміністративної справи (а.с.45-88) встановлено, що на час розгляду справи №824/192/15-а у суді ДПІ обґрунтовувала свою позицію саме тим, що позивач не є виробником цементу, а є виключно його фасувальником, що унеможливлює застосування ним податкової пільги у вигляді нульової ставки ПДВ, що стало підставою для донарахування грошових зобов'язань.

Зазначене відображено в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам", , з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за жовтень 2011 року №116/23-2/35158255 від 27.01.2011 р., оскаржуваній постанові суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а, в апеляційній скарзі ДПІ на постанову суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а .

Отже, аналізуючи зазначене слід прийти до висновку, що інформація, яка міститься у документах, які надані ДПІ, у розумінні КАС України не є істотними обставинами, оскільки про наявність такої інформації було відомо сторонам по справі та суду під час слухання справи. У даному разі ці документи носять характер нових доказів щодо доведення встановлених судом у справі №824/192/15-а обставин.

Відповідно до ч.4 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зазначене конституційне положення знайшло своє відображення і у ст.ст.7,14 КАС України.

По своїй правовій природі судове рішення може бути оскаржено відповідно до вимог процесуального законодавства.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по своїй правовій природі є відмінним від оскарження судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, а тому підстави для перегляду та скасування рішень суду у порядку цих правових інституцій є різними.

Вище судом встановлено, що заява ДПІ не містить у собі нововиявлених обставин, які б зумовили скасування оскаржуваної постанови.

Разом з цим, вона містить перелік доказів, які на думку ДПІ підтверджують порушення судами при розгляді адміністративної справи №824/192/15-а норм матеріального та процесуального права. Зокрема, ДПІ у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами надає нові докази по тим самим обставинам, які встановленні судами при вирішенні адміністративної справи №824/192/15-а, наводить норми матеріального права, які на її думку спростовують висновки викладені в оскаржуваній постанові.

Зазначене є підставою для оскарження постанови суду в апеляційному та касаційному порядку, однак не є підставою для перегляду цієї постанови за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень КАС України суд при прийнятті рішень має у т.ч. дотримуватись норм процесуального права. Чинне процесуальне законодавства, яке врегульовує порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами (глава 4 розділу IV КАС України) не надає суду процесуальне право, без наявності нововиявленої обставини, здійснювати переоцінку доказів, оцінка яким надана судами під час розгляду справи по суті. В іншому випадку зазначене призвело б до правової невизначеності у правовідносинах, які виникають між суб'єктами задіяними у судовому процесі, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п.61 Рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. «Брумареску проти Румунії»).

Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб'єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України висловлені у рішеннях від 22.09.2005 р. №5-рп/2005, від 29.06.2010 р. №17-рп/2010, від 22.12.2010 р. №23-рп/2010, від 11.10.2011 р. №10-рн/2011). Цей принцип, поряд з іншим, вимагає, щоб остаточні судові рішення не ставилися під сумнів, щоб ніхто не був уповноважений вимагати перегляду остаточного судового рішення, що набуло чинності, просто з метою повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, що має місце у даному разі.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п.109 Рішення від 13.12.2001 р. у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»).

Таким чином, узагальнюючи викладене вище, суд вважає за необхідним у задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.03.2015 р. у справі №824/192/15-а за позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості - відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 165 та 245-253 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 р. у справі №824/192/15-а за позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідам" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості, - залишити без задоволення.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов