Справа № 2а-3280/11/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-3280/11/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2011 р. Справа № 2a-3280/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Монастирецького В.В.

представників:

від позивача: не з"явився.

від відповідача: не з"явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-ізраїльського підприємства "Кутська лісова компанія"

про стягнення заборгованості в сумі 7690,90 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2011 року Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі –позивач) звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-ізраїльського підприємства "Кутська лісова компанія" (далі –відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 7690,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення статтей 9, 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” не сплатив єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з 21.02.2011 року по 31.05.2011 року в розмірі 7690,90 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, однак на адресу суду направив клопотання в якому просив розгляд справи проводити без участі представника управління, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Предстаник відповідача в судове засідання не з’явився повторно хоча про час дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване).

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що 07.02.2002 року відповідач зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, як юридична особа та зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську як платник єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”(далі по тексту Закон).

Стаття 4 Закону визначає платників єдиного внеску, пунктом 1 частини 1 якої такими платниками визначені роботодавці, а саме підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Таким чином відповідач, у відповідності до статті 4 Закону є платником єдиного внеску.

Частина друга статті 6 визначає обов’язки платників єдиного внеску, у відповідності до пунктів 1, 4 якої платники, визначені пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону зобов’язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов’язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Судом встановлено, що відповідачем обов’язок подання звітності до територіального органу Пенсійного фонду виконано та подано звіти про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України .

Частиною 8 статті 9 Закону встановлено, що платники єдиного внеску зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону недоїмка визначена як сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 25 Закону встановлені заходи впливу та стягнення єдиного внеску.

Частиною четвертою статті 25 Закону визначено, що територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (абзац 1).

Як вбачається з матеріалів справи у зв’язку з наявністю недоїмки відповідачу надсилалася вимога про сплату боргу від 06.06.2011 року за № 128/1, однак дана вимога залишилась не оскарженою та несплаченою (а.с.16).

Абзац 6 частини четвертої статті 25 Закону передбачає, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Абзацом 5 частини 4 цієї ж статті Закону встановлено, що у випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Таким чином, відповідачем не виконано обов’язку сплати єдиного внеску за період з 21.02.2011року по 31.05.2011року, та на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача з сплати єдиного внеску становить 7690,90 гривень

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов’язаний погасити недоїмку по сплаті єдиного внеску . Наявність такого обов’язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов’язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-ізраїльського підприємства "Кутська лісова компанія", вул.Вовчинецька, 225, м.Івано-Франківськ, код 31711523 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, вул.Незалежності, 44, м.Івано-Франківськ, код 20550895 - заборгованість зі сплати єдиного внеску за період з 21.02.2011 року по 31.05.2011 року в сумі 7690 (сім тисяч шістсот дев"яносто) гривень 90 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 18.11.2011 року.