Справа № 2а/1570/2288/2011
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/2288/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року

10год.28хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Жаворонковій М.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 17.03.2011р. №170302

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 17.06.2011р. №9082/01

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ «Прогресс ойл»до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна ТОВ «Прогресс ойл», в якій позивач просить суд визнати протиправними дії посадових осіб Білгород-Дністровської ОДПІ щодо складання акту перевірки №4006/1502 від 16.09.2010р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем 30-тиденного строку (з моменту отримання податкової декларації) на проведення камеральної перевірки. Також позивач вказує на наявність у нього права на формування податкового кредиту з ПДВ, яке не визнається відповідачем в акті перевірки з огляду порушення податкового законодавства його контрагентом ПП «Агростар-Юг».

Відповідач з адміністративним позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що акт за результатами проведеної перевірки було складено відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства. Також відповідач вказує на протиправність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ, без відповідного підтвердження документами на виклик ОДПІ, одержаний головним бухгалтером ТОВ ОСОБА_3

В судовому засіданні представники сторін підтримали наведені позиції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка ОСОБА_3, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 16.09.2010р. державним податковим інспектором відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_4 проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ "Прогресс ойл", поданої за травень 2010 року (дата реєстрації в податковому органі 17.06.2010 року, вх. №14448).

За результатами перевірки відповідачем складений акт №4006/1502 від 16.09.2010р. про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової звітності з податку на додану вартість.

В акті перевірки відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "Прогресс ойл" завищено податковий кредит у сумі - 102,3 тис. грн., а саме у травні місяці 2010 р. - 102,3 тис. грн., у звязку з тим, що в розшифровці податкових зобовязань та податкового кредиту (додаток 5 до декларації з ПДВ за травень 2010р.) задекларовано податковий кредит по контрагенту ПП «Агростар ЮГ», щодо якого та позивача встановлено розбіжності на суму ПДВ 102,3тис.грн., не відображеного ПП «Агростар Юг»в податковій звітності.

На підставі акту перевірки №4006/1502 від 16.09.2010р. Білгород-Дністровської ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.09.2010р. №/0 про визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальному розмірі 107415,47грн.

Вказане податкове повідомлення рішення, яке було отримане позивачем 18.10.2010р., в судовому порядку оскаржене не було (корінець податкового повідомлення-рішення та поштове повідомлення в матеріалах справи).

При адміністративному оскарженні позивачем податкового повідомлення-рішення від 29.09.2010р. №/0 останнє було залишено без змін з донарахуванням ТОВ «Прогресс ойл»штрафних санкцій (рішення ДПА в Одеській області від 13.01.2011р. про результати повторної скарги).

Не погодившись з діями відповідача щодо складання акту перевірки, позивач звернувся до суду, вимагаючи визнати їх протиправними.

Суд не вбачає підстав для висновку про обґрунтованість та відповідність законодавству позовних вимог виходячи з такого.

Згідно з 4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Відповідно до пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Однак вказаною нормою, як і будь-якою іншою нормою чинного законодавства, не встановлено наслідком недотримання 30-денного строку для проведення перевірки такі наслідки як визнання неправомірним її проведення, протиправність дій щодо її проведення, а також незаконність висновків зроблених за результатами перевірки, проведеної з порушенням такого строку.

Відповідно до п.1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327, невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подачі.

Згідно п.1.3 Порядку №327 за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.6, 1.7 Порядку акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з п.1.4.1, п.1.4.6., п.1.4.7 Методичних рекомендацій щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затверджених наказом ДПА України від 18.04.2008р. №266, акт - службовий документ, який засвідчує факт проведення перевірки, документує виявлені порушення, що призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання та/або податкового кредиту, бюджетного відшкодування суб'єктами господарювання при застосуванні податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на орган ДПС; документальна невиїзна перевірка - перевірка, яка проводиться у приміщенні органу ДПС на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подання; камеральна перевірка - перевірка, яка проводиться органом ДПС виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника ПДВ.

Відповідно до п.3.1 вказаних вище Методичних рекомендацій податкові декларації і розрахунки з податку на додану вартість, що подаються платником ПДВ до ДПІ, підлягають обов'язковій камеральній перевірці працівниками підрозділів оподаткування юридичних, фізичних осіб протягом 30 днів, наступних за останнім днем граничного строку подання звітної податкової декларації до органу ДПС або днем фактичного подання уточнюючого розрахунку, згідно з Методичними рекомендаціями щодо проведення камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженими у додатку 3 до наказу ДПА України від 18.04.2008 N 266.

Згідно з п.3.4 зазначених Методичних рекомендацій основними завданнями камеральної перевірки є: перевірка своєчасності надання звітності до органу ДПС; логічний контроль (перевірка логічного зв'язку між окремими звітними і розрахунковими показниками, порівняння звітних показників з показниками попереднього звітного періоду); перевірка обґрунтованості застосування ставок податку і податкових пільг, правильності відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування (виявлення методологічних помилок); перевірка узгодженості показників, що повторюються в податкових деклараціях і розрахунках; співставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією, отриманою від митних органів та інших джерел; попередня оцінка податкових декларацій і розрахунків щодо достовірності окремих звітних показників, наявності сумнівних фактів або невідповідностей, що вказують на можливі порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.1.2 Методичних рекомендацій щодо проведення камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.04.2008р. №266, при проведенні камеральної перевірки декларації інспектором додатково використовуються: декларації з цього податку за попередні звітні періоди (за 12 місяців) з урахуванням наявних уточнених розрахунків; журнал обліку податкових векселів (як на паперових носіях, так і в електронному вигляді); податкові декларації з податку на прибуток (щоквартально) чи податку з доходів фізичних осіб (щоквартально); розрахунки сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва; розрахунки акцизного збору, податку на землю, інших податків та зборів; звіти про використання РРО та КОРО; дані підрозділу примусового стягнення щодо обсягу податкового боргу та можливих форм його погашення (за наявності такого). При камеральній перевірці декларації проводиться її арифметична та методологічна перевірка, перевіряється наявність та правильність заповнення всіх додатків, які необхідно було подати платнику разом з цією декларацією, відповідність суми податкового зобов'язання, задекларованого платником до сплати в бюджет чи до відшкодування з бюджету, поданим розрахункам. Здійснюється поглиблений аналіз правильності заповнення рядків та показників декларації (відображення та розмежування податкового кредиту за наявності оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, бартерних (товарообмінних) операцій у зовнішньоекономічній діяльності, порівняння розміру податкового кредиту з податковими зобов'язаннями, коригування податкових зобов'язань та кредиту, інші аналітичні операції). Здійснюється порівняння показників декларації з відповідними показниками звітності попередніх звітних періодів платника, а також з наявною інформацією про господарські операції такого платника, що містяться у складі АРМ "Пошук", АРМ "Облік платників", АРМ "Бест-Звіт", АРМ ТАХ "Облік податків та платежів", АРМ "Картка боржника", АРМ "Галузь", АРМ "Аудит", АРМ "Митниця", АРМ "Касові апарати", АРМ "Анульовані ВМД", АІС "Розширений пошук у схемах, що використовуються суб'єктами господарювання з метою мінімізації об'єктів оподаткування та ухилення від сплати податків" та інших (залежно від наявності та необхідності), базі Державного комітету статистики, БТІ, Державного комітету управління з земельних ресурсів, Міністерства юстиції України. Результати камеральної перевірки відповідно фіксуються та оформляються.

Вказані вище вимоги були дотримані відповідачем, протилежне позивачем не доведено. Відповідачем була проведена перевірка позивача та був складений акт перевірки на виконання повноважень органу ДПС, якими відповідач наділений відповідно до чинного законодавства.

Не приймаються до уваги посилання позивача на положення Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджених наказом ДПА України від 18.08.2005р. №350 (у редакції наказу ДПА України від 20 жовтня 2009 р. N 568), з огляду на те, що вказані методичні рекомендації стосуються лише перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в той час як вбачається з акту перевірки, 16.09.2010р. податківцями перевірялася обґрунтованість формування позивачем податкового кредиту з ПДВ, а не нарахування бюджетного відшкодування.

Не підлягає дослідженню в межах даної справи правомірність висновку акту перевірки щодо завищення позивачем податкового кредиту та не надається оцінка первинним документам по відносинам з ПП «Агростар ЮГ», з огляду на те, що позивачем оскаржуються лише дії щодо складання акту перевірки та не оскаржується рішення субєкта власних повноважень, прийняте на підставі зроблених за результатами перевірки висновків та оформлене податкове повідомлення-рішення від 29.09.2010р. №/0.

З метою повної та всебічної перевірки обґрунтованості оскарження в судовому порядку дій відповідача суд, взявши до уваги доводи позивача стосовно неодержання виклику податкового органу та запиту на підтверджуючі податковий кредит документи, викликав та допитав свідка головного бухгалтера ТОВ «Прогрес ойл»ОСОБА_5.

ОСОБА_5 пояснила, що не одержувала під особистий підпис виклик ОДПІ від 05.07.2010р. зявитись до Білгород-Дністровської ОДПІ для узгодження розбіжностей по контрагентам ПДВ за травень 2010р. (а.с.100).

Представник ОДПІ пояснив, що ОСОБА_5 одержала 07.07.2010р. виклик до ОДПІ під розписку та вчинила на ньому особистий свій підпис.

Заслухавши свідка та представників сторін, суд зазначає, що з врахуванням предмету спору обставина забезпечення позивачу можливості надати пояснення та підтверджуючі право на податковий кредит документи не має значення для вирішення спору, оскільки стосується обґрунтованості висновків акту перевірки по суті, а не правомірності дій ОДПІ зі складання акту камеральної перевірки.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що наголошені свідком обставини, фактично, звинувачення відповідача у фальсифікації документа, можуть бути підставою для звернення до правоохоронних органів. Права звернутись до компетентних органів з приводу показань ОСОБА_5 як свідка, котра заперечила підписання особисто виклику до ОДПІ, не позбавлений і відповідач.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача щодо складання акту перевірки №4006/1502 від 16.09.2010р. відповідають вимогам законодавства, чинного на час проведення перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Прогресс ойл»задоволенню не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю та невідповідністю чинному законодавству.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ «Прогресс ойл» до Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області про визнання протиправними дій відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 27.02.2012р.

Суддя М.М. Аракелян

27 лютого 2012 року.

.