Справа № 2а-17320/10/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

16 грудня 2010 року№ 2а-17320/10/2670
Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу в розмірі 2150,44 грн

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ДПІ у Печерському районі міста Києва з позовом до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 2150,44 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2010 року позовну заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків до 13 грудня 2010 року включно.

Зазначена ухвала суду була отримана позивачем та 06.12.2010 року, в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Зокрема, на усунення недоліків позовної заяви позивача повинен був надати суду: (1) належний доказ надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (опис вкладення); (2) оригінал або належним чином засвідчену копію довіреності на імя представника, який підписав позовну заяву; (3) докази надіслання (опис вкладення) та вручення відповідачу податкових вимог № 1/883 від 25.02.2009 р. та № 2/2473 від 14.05.2010 р.; (4) акт про розміщення на дошці оголошень податкової вимоги № 1/883 від 25.02.2009 р.; (5) картку особового рахунку платника податків; (6) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача.

Так, однією з підстав залишення позовної заяви без руху було ненадання опису вкладення на підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

У зазначеній ухвалі судом було зазначено, що виходячи із змісту ч. 3 статті 106 КАС України субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до справи, вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих до нього вимог.

Таке тлумачення обовязку відповідача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає завданням адміністративної юстиції, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України) та принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципам змагальності та рівності учасників адміністративного процесу (п. 3, 4 ст. 7 КАС України), останній з яких означає наділення сторін рівними правами та обов'язками, надання їм рівних можливостей щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

При цьому, як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Салов проти України" (від 06.09.2005 року, № 65518/01, п. 87), яке опубліковано в "Офіційний вісник України" (№ 4, 2006 р.), принцип змагальності процесу означає, що стороні повинна бути надана можливість ознайомитись з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них.

В адміністративному судочинстві обовязок направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів покладений саме на субєкта владних повноважень (ч. 3 ст. 106 КАСУ), що має забезпечити рівні процесуальні можливості захисту прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи у справі за позовом субєкта владних повноважень.

З урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належними доказами направлення копії позовної заяви та доданих матеріалів є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

При цьому, правила щодо належності доказів в даному випадку спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для відкриття провадження у справі, розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку.

Фіскальний чек, доданий позивачем до позовної заяви, не містить інформації щодо переліку документів, надісланих поштовим відправленням та адреси, за якою надіслані зазначені документи, а отже не є належним доказом виконання обовязків позивача як субєкта владних повноважень щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

В той же час, вказана інформація викладається в описі вкладення до поштового відправлення, який вимагався від позивача ухвалою суду.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.04.2010 р. по справі № К-50566/09 зазначив, що внаслідок ненадання до фіскального чеку опису вкладення, неможливо ідентифікувати, які саме документи було направлено рекомендованим листом.

13.12.2010 року, не оскарживши ухвалу суду від 02.12.2010 року про залишення без руху позовної заяви, через орган поштового представник позивача надіслав заяву про усунення недоліків без дати і номеру (зареєстровано канцелярією суду 15.12.2010 року), в якій, з посиланням, зокрема, на норми Господарського процесуального кодексу України не погодився з вимогами суду щодо надання опису вкладення та не надав його до цієї заяви, вказавши суду, що позовна заява відповідає його баченням щодо дотримання вимог законодавства при поданні позову, і фіскальний чек є достатнім доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, у звязку з чим наполягав на відкритті провадження у справі.

Таким чином, позивач не виконав вимоги ухвали суду та не надав опису вкладення до поштового відправлення.

При цьому, суд зазначає, що посилання позивач на норми ГПК України є некоректними, оскільки господарське та адміністративне судочинства мають різні мету і завдання, з огляду на що норми КАСУ та ГПКУ містять ряд концептуальних відмінностей.

У взаємозвязку з вищенаведеним суд, постановляючи дану ухвалу, також враховує, що вказана заява підписана представником ОСОБА_2, належних доказів повноваження якої до позовної заяви та заяви про усунення недоліків не надано. Надана до позовної заяви фотокопія цієї довіреності, яка засвідчена невідомою особою та не засвідчена печаткою, не може бути належним доказом повноважень зазначеної особи, у звязку з чим подана нею заява про усунення недоліків не може розглядатися як така, що подана уповноваженою особою.

Наведений висновок суду ґрунтується на положеннях ч. 1 та 3 ст. 58, ст. 56, ч. 2 ст. 69, ч. 4 і 5 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом яких повноваження представника посвідчуються довіреністю, яка посвідчується печаткою та подається суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії та має бути скріплена печаткою.

При цьому, згідно пункту 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 р. № 55 копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

Крім того, позивачем не виконано вимог ухвали суду щодо надання належним чином засвідченої копії довіреності на імя представника ОСОБА_3, який підписав позовну заяву. Надані як до позовної заяви, так і до заяви про усунення недоліків фотокопії довіреності засвідчені невідомою особою та, крім цього, незасвідчені печаткою органу, що її видав. А отже не може вважатися належним доказом повноважень цього представника.

Крім того, позивачем не виконано вимог ухвали суду та не надано докази надіслання (опис вкладення) та вручення відповідачу податкових вимог № 1/883 від 25.02.2009 р., № 2/2473 від 14.05.2010 р. та акту про розміщення на дошці оголошень податкової вимоги № 1/883 від 25.02.2009 р., які були витребувані в контексті перевірки дотримання вимог пункту 7 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд повертає позовну заяву позивачу, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого статтею 99 цього Кодексу.

Позивачем також не виконано вимог ухвали суду та не надано витягу з витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, який був витребуваний в контексті дотримання вимог п. 9 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 48 та ч. 1 ст. 106 КАС України щодо встановлення наявності у відповідача адміністративної процесуальної дієздатності.

Позивачем також не виконано вимог ухвали суду щодо витягу з облікової картки відповідача, що з огляду на положення ст. 183-2 КАС України, створює перешкоди для відкриття скороченого провадження в адміністративній справі. Надана до заяви про усунення недоліків роздруківка цього витягу взагалі не засвідчена.

Згідно з п.1 ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Оскільки, позивачем не були виконані вимоги ухвали від 02.12.2010 року, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.6 ст.108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 106, п. 1 ч. 3 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін