Справа № 2-а-4885/10/2570
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-4885/10/2570 Головуючий у 1-й інстанції: Д"яков В.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"23" грудня 2010 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Губської О.А.

суддів Ключкович В.Ю., Борисюк Л.П.

при секретарі Клименко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліса»на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 року по справі за позовом Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліса»про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 70 875,24 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач ТОВ «Меліса»звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання з»явилися представники відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліса», апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

В судове засідання не з»явився представник позивача, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез'явившихся осіб, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, позов підлягає задоволенню, оскільки за матеріалами акта ревізії заступником директора виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення від 10.06.2010 року №559 про застосування фінансових та штрафних санкцій, згідно яких визначена сума платежу, зарахованого до бюджету Фонду: не прийняті до зарахування витрати в розмірі 47 250,16 грн., штрафна санкція за порушення порядку витрачання коштів 23625,08 грн., на загальну суму 70875,24 грн., які в десятиденний термін від дня отримання рішення підлягають зарахуванню до бюджету Фонду у повному обсязі. Рішення відповідачем отримано 14.06.2010 року, що підтверджується поштовим зворотнім повідомленням, однак в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, а рішення, у встановлений законом строк, не оскаржено.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, головним спеціалістом фінансового відділу Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена планова перевірка правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду за період з 01.07.2008 року по 01.03.2010 рік. За результатами перевірки складено ОСОБА_2 ревізії по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №288 від 26.04.2010 року.

Перевіркою встановлено, що наказом № 66-к від 01.09.2009 ОСОБА_2 була прийнята на роботу в ТОВ "Меліса" на посаду бухгалтера за сумісництвом. При розрахунку допомоги по вагітності та пологах по копії листка непрацездатності № 340450, виданому на період з 09.10.2010 року по 11.02.2010 рік, в розрахунковий період був включений вересень 2009 року, за який ОСОБА_2 було нарахована заробітна плата 1800,00 грн. за 22 робочих дні. В той же час перевіркою достовірності довідки про середню заробітну плату за основним місцем роботи ОСОБА_2 на ТОВ "Бояр фарм" встановлено, що в період з 01.09.2009 року по 16.09.2009 рік ОСОБА_2 перебувала на лікарняному, що підтверджується табелем обліку використання робочого часу за вересень 2009 року. Документи, підтверджуючі обсяг виконаної роботи ОСОБА_2 до перевірки не надані.

Крім того, перевіркою встановлено, що по копії листка непрацездатності №996950, виданому ОСОБА_3 на період з 01.06.2008 року по 20.07.2008 рік та довідки з основного місця роботи ТОВ "Бояр фарм", ОСОБА_3 була нарахована допомога по вагітності та пологах в сумі 40050,00 грн., яка була віднесена на рахунок коштів Фонду. Однак, при проведенні перевірки ТОВ "Бояр фарм" - основного місця роботи ОСОБА_3, встановлено, що виконання трудових обов'язків за основним місцем роботи виключає можливість виконання в цей же час роботи за сумісництвом.

Відповідачем безпідставно нарахована заробітна плата найманим працівницям та як наслідок, неправомірно нарахована допомога по вагітності та пологах, яка повинна бути компенсацією втраченого заробітку, чим порушено ч.1 ст. 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Дані порушення призвели до неправомірного віднесення на рахунок коштів Фонду витрат по вагітності та пологах в сумі 47250,16 грн.

У відповідності до п. 8.7 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 26.06.2001 №16 передбачено, що витрати коштів Фонду, які були проведені з порушенням законодавства і заподіяли йому збитки, не приймаються до заліку в рахунок страхових внесків і відшкодовуються за рахунок страхувальника.

Таким чином, сума 47 250,16 грн. не прийнята до заліку та підлягає відшкодуванню страхувальником.

За результатами перевірки був складений акт та винесено припис про усунення порушень від 26.04.2010 року №34 та надано строк до 26.05.2010 року. Проте відповідач не виконав вимоги припису.

Згідно ст. ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності має право накладати фінансові санкції, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства. Право застосування фінансових санкцій мають керівники виконавчої дирекції Фонду та його відділень, їх заступники.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, а також за порушення порядку використання страхових коштів. За порушення порядку витрачання страхових коштів на страхувальника накладається штраф в розмірі 50 відсотків належної до сплати страхових внесків.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення, прийняте виконавчою дирекцією Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, є законним та обґрунтованим. Зазначене рішення відповідачем було отримано 14.06.2010 року, однак в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, а рішення, у встановлений законом строк, не оскаржено.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно позов задовольнив повністю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліса»на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 року по справі за позовом Виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меліса»про стягнення заборгованості залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Губська О.А.

Суддя Ключкович В.Ю.

Суддя Борисюк Л.П.