Справа № 823/2224/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року справа № 823/2224/15

10 год. 10 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Педані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася Уманська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Черкаській області (далі - позивач) з адміністративним позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути податковий борг в розмірі 362 921 грн 81 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач зареєстрований як суб'єкт господарювання та перебуває на обліку в контролюючих органах, проте всупереч вимог чинного законодавства, не виконує податкові зобов'язання, внаслідок чого за ним обліковується податковий борг з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 362 921 грн 81 коп.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснити без участі позивача.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання повторно не прибув, свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечення на позов не надходило.

18.09.2015 відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі № 823/2224/15 за позовом Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2013 в адміністративній справі № 823/3093/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення провадження в адміністративній справі № 823/2224/15 за позовом Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2013 в адміністративній справі № 823/3093/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З письмових доказів у справі суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.07.2003, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом 19.08.2015 (а.с. 79-80).

Відповідач взятий на облік в органах державної податкової служби як платник податків з 21.07.2003 за № 7064, про що свідчить довідка форми 4-ОПП № 042 від 30.07.2015 (а.с. 6).

Отже, відповідач, зважаючи на вищевказане та вимоги частини 8 статті 19, частин 1, 2 статті 55, частини 1 статті 58 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV (далі - ГК України), визнається суб'єктом господарювання та зобов'язаний вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 67 Конституції України від 28 червня 1996 року № 254к/-96-ВР кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі за текстом - ПК України).

Положеннями п.п. 16.1.4 п. 16.1 статті ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1статті 49 ПК України).

Пунктом 54.1. статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Пунктом 57.1 статті 57 визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 228 961 грн 94 коп., що виник згідно:

податкової декларації з податку на додану вартість від 13.01.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за грудень 2013 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 181 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 19.02.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за січень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 74 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 12.03.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за лютий 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 79 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 22.04.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за березень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 869 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 17.05.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за квітень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 4718 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 12.06.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за травень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 243 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 09.07.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за червень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 549 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 13.08.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за липень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 681 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за серпень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 223 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 09.10.2014, де відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за вересень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 311 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість від 19.11.2014, відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за жовтень 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 248 грн.;

податкової декларації з податку на додану вартість від 12.12.2014, відповідачем самостійно нараховано суму податку на додану вартість за листопад 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 75 грн.;

уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 29.12.2014, де відповідачем самостійно збільшено суму податку на додану вартість за листопад 2014 року, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, в розмірі 9 грн; а також нараховано суму штрафу у зв'язку з виявлення помилки в розмірі 1 грн.

Означені вище суми самостійно розрахованих податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідачем в установлені чинним законодавством терміни в повному обсязі не сплачені.

04.11.2014 Уманською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління Міндоходів у Черкаській області проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, за результатами якої встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість, визначених п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (акт перевірки № 2394/23-05-17-02/НОМЕР_1). За несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання відповідачу на підставі п. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України нараховано штрафні санкції на загальну суму 3182 грн. 12 коп., оформлене податковим повідомленням-рішенням № від 21.11.2014 (отримане відповідачем 03.12.2014).

Відповідне податкове повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному та судовому порядку оскаржене не було, визначені останнім податкові зобов'язання в добровільному порядку не сплачені.

01.06.2013 уповноваженими особами позивача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Екотех-СМУ» за період 01.01.2009 по 30.10.2012, за результатами якої встановлено порушення ст. 13, ст. 14 ДКМУ від 26.12.1992 № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2010 року в сумі 134 959 грн 35 коп.; пп. 7.2.1 п. 7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, пп.7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, в результаті чого безпідставно завищено податковий кредит в сумі 180 029 грн., в тому числі по періодах: за вересень 2010 року - 37 429 грн, за жовтень 2010 року - 80975 грн, за листопад 2010 року - 42560 грн., за грудень 2010 року - 19065 грн. На підставі акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2013, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 1800029 грн. та штрафні санкції в розмірі 45 007 грн 25 коп.; податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2013, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 134959 грн 35коп. Дані рішення отримані відповідачем 06.09.2013.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2013 у справі № 823/3093/13-а у задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 28.08.2013 відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014р. у справі № 823/3093/13-а апеляційну скаргу фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 задоволено; постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2013 скасовано та постановлено нову, якою позов фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено; скасовано податкові повідомлення рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Черкаській області від 28.08.2013 року № та № .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.05.2015 касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Черкаській області задоволено; постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014р. у справі № 823/3093/13-а скасовано; постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2013 у справі № 823/3093/13-а залишено в силі.

Відповідно до ч. 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як наслідок, відповідно до облікової картки з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з урахуванням переплати за попередні періоди в розмірі 8516 грн 91 коп., складає 362 921 грн 81 коп.

Відповідно до пунктів 59.1., 59.3, 59.4, 59.5 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв та надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 01.08.2013 № 1-11, яка отримана відповідачем 15.08.2013.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов'язання не сплатив.

07.08.2013 позивачем прийнято рішення № 10672/19-014 про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна № 94/1958/23-05-11-01 від 23.09.2013. У зв'язку з наявністю податкового боргу податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 25.09.2013, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3. статті 95 стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки згідно з частиною 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем-фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 158 - 163, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (20300, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь бюджету через Уманську об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Черкаській області (20301, Черкаська область, м. Умань, пл. Леніна, 1а, ідентифікаційний код 39625054) податковий борг у сумі 362 921 (триста шістдесят дві тисячі дев'ятсот двадцять одну) грн. 81 коп.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст рішення складено в повному обсязі 23.09.2015