Справа № 826/3902/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3902/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фінансової інспекції України та Прокуратури м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «УКРПОШТА» до Державної фінансової інспекції України, третя особа Прокуратура м. Києва про визнання протиправним та скасування п.п. 2, 3 вимоги щодо усунення порушень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянти посилаються на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на їх переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання Ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 10.11.2014 р. у справі № 752/189/18/14-к в рамках кримінального провадження № 0000791, Державною фінансовою інспекцією України проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності УДППЗ «Укрпошта» за період з 01.08.2013 р. по 10.11.2014 р., за результатами якої складено акт ревізії від 12.12.2014 р. № 32-21/12.

Також, Держфінінспекцією проведено ще одну позапланову ревізію окремих аспектів фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 р. по 30.09.2014 р., за результатами якої складено акт ревізії від 17.11.2014 р. №32/21-5.

За результатами проведення зазначеного контрольного заходу відповідачем встановлено ряд порушень фінансової дисципліни та вимог законодавства на загальну суму 50 810 194,07 грн.

З метою усунення виявлених порушень та недоліків, на підставі п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», пп.15 п.6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 310, п.46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550, відповідачем направлено позивачу вимогу від 22.01.2015 р. № 32-14/11 «Про направлення вимог щодо усунення порушень».

Вказаною вимогою ДФІ вимагає, окрім інших: вжити заходів щодо забезпечення повернення від ТОВ «Техойл» зайво сплачених йому коштів за поставку палива рідинного та газу; олив мастильних(а саме: бензину та дизельного палива) на суму 18 776 151,06 грн., в тому числі: по договору поставки продукції від 24.03.2014 р. №015-48 - на суму 5 233 904,10 грн.; по договору поставки продукції від 24.03.2014 р. №015-49 - на суму 6 711 086,93 грн.; по договору поставки продукції від 26.03.2014 р. №015-50 - на суму 6 831 160,03грн. (п.2 Вимоги); вжити заходів щодо повернення з ТОВ «Техойл» зайво сплачених йому коштів за постачання газу нафтового та інших газоподібних вуглеводнів, крім газу пропан, на суму 70 352,79 грн., що здійснювалося по договору поставки від 26.07.2013 р. №12-713 (п.3 Вимоги).

Не погоджуючись із вищенаведеними вимогами, позивач звернувся до суду з позовом скасувати вказані пункти вимоги як такі, що не відповідають нормам законодавства та порушують права, свободи та інтереси позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки укладені з ТОВ «Техойл» договори поставки у судовому порядку недійсними не визнані та будь-які претензії щодо виконання зобов'язань за ними відсутні, то у УДППЗ «Укрпошта» не має підстав для повернення від вказаного контрагента сплачених за такими договорами коштів. Крім того, за висновками суду, внесення змін до укладених з ТОВ «Техойл» договорів поставки щодо збільшення ціни за одиницю товару здійснювалося у відповідності із вимогами п. п. 1, 5, 7 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», а тому заявлена ДФІ вимога щодо повернення зайво сплачених УДППЗ «Укрпошта» за такими договорами коштів є безпідставною.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, на виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 10.11.2014 у справі № 752/189/18/14-к в рамках кримінального провадження № 0000791, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом зловживання службовими особами УДППЗ «Укрпошта» своїм службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, ДФІ проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності УДППЗ «Укрпошта» за період з 01.08.2013 по 10.11.2014, за результатами якої складено акт ревізії від 12.12.2014 № 32-21/12.

У подальшому, ДФІ проведено також позапланову ревізію окремих аспектів фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 01.01.2013 по 30.09.2014, за результатами якої складено акт ревізії від 17.11.2014 №32/21-5.

За результатами проведення вказаних ревізій, ДФІ України 22.01.2015 на адресу УДППЗ «Укрпошта» направлено вимогу «Про направлення вимог щодо усунення порушень», п. 2 якої зобов'язано підприємство вжити заходів щодо забезпечення повернення від ТОВ «Техойл» зайво сплачених йому коштів за поставку палива рідинного та газу; олив мастильних (а саме: бензину та дизельного палива) на суму 18 776 151,06 грн., в тому числі: по договору поставки продукції від 24.03.2014 № 015- 48 - на суму 5 233 904,10 грн.; по договору поставки продукції від 24.03.2014 № 015-49 на суму 6 711 086,93 грн. та по договору поставки продукції від 26.03.2014 № 015-50 на суму 6 831 160,03 грн.

Крім того, п. 3 вимоги зобов'язано УДППЗ «Укрпошта» вжити заходів щодо забезпечення повернення від ТОВ «Техойл» зайво сплачених йому коштів за постачання газу нафтового та інших газоподібних вуглеводнів, крім газу пропан, на суму 70 352,79 грн., що здійснювалося по договору поставки від 26.07.2013 № 12-713.

Установлено, що між ТОВ «Техойл» та УДППЗ «Укрпошта» 24.03.2014 за № 015/48, № 015/49 та 26.03.2014 за № 015/50 укладені договори поставки на постачання нафтопродуктів.

Згідно з умовами п. 2.4 указаних договорів поставки, укладених у 2014 році, ціна одиниці продукції може змінюватися у випадках та за порядком, визначеним чинним законодавством України у сфері державних закупівель. Зміна ціни одиниці продукції письмово узгоджується сторонами договорів шляхом підписання Додаткової угоди до договору. Підставою для зміни ціни є оригінал довідки або інший документ від компетентних органів, підприємств, організацій уповноважених засвідчувати факт зміни ціни відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 11.2 розділу 2 вказаних договорів визначено, що істотні умови договорів не можуть змінюватись після його підписання до повного виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, зокрема: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням тактичного обсягу видатків покупця; зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу тощо.

У подальшому, між ТОВ «Техойл» та УДППЗ «Укрпошта» 15.04.2014 укладено додаткові угоди №3 до вищевказаних договорів поставки на постачання нафтопродуктів, якими у зв'язку із зміною курсу долара змінено ціну за одиницю продукції шляхом її підвищення.

Крім того, між ТОВ «Техойл» та УДППЗ «Укрпошта» 26.07.2013 за № 12-713 укладено договір поставки газу пропану.

У подальшому, між товариством та підприємством 16.09.2013 укладено додаткову угоду до вказаного договору, де, у зв'язку з підвищенням вартості нафтопродуктів на ринку змінено ціну за 1 л газу пропану з 5,49 грн. (з ПДВ) до 6,16 грн. (з ПДВ), тобто підвищено на 10 %.

Однак, колегія суддів погоджується із доводами апелянтів, що зазначені додаткові угоди до договорів суперечать вимогам чинного законодавства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» умови, порядок та процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів можуть встановлюватися або змінюватися виключно цим законом.

За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 40 вказаного Закону договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

Згідно з роз'ясненням Мінекономрозвитку України від 11.04.2014 № 3302-05/11111-08 зміна істотних умов договору про закупівлю у випадках зміни курсу іноземної валюти може здійснюватись у разі, якщо договором про закупівлю був передбачений порядок зміни ціни залежно від зміни такого курсу.

Разом із тим, в порушення вимог ст. ст. 9, 10, 11, 69, 70, 86, 159 КАС України та наданням переваги доводам УДППЗ «Укрпошта», судом під час розгляду справи належним чином її обставини не досліджено та безпідставно не враховано, що імперативними вимогами ч. 2 ст. 2, п. 7 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» чітко визначено можливість зміни ціни договору у зв'язку із зміною курсу іноземної валюти лише у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу.

Судова колегія провівши аналіз зазначених договорів приходить до висновку, що такий порядок ними не передбачено.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 № 1998 «Про удосконалення порядку формування цін» (далі - Постанова № 1998) встановлено, що формування, встановлення та застосування суб'єктами підприємництва вільних цін на території України здійснюється виключно у національній грошовій одиниці. Вважати під час формування цін обґрунтованим врахування витрат у доларовому еквіваленті лише в частині імпортної складової структури ціни.

У специфікаціях, що є додатками до вказаних вище договорів поставки зазначено, що виробник Продукції - відкрите акціонерне товариство «Мозирський нафтопереробний завод».

Однак, п. 4.3 договорів поставки передбачено, що відпуск Продукції здійснюється на АЗС постачальника та партнерських АЗС Постачальника, зазначених у Додатку № 2 до договору. Крім того, умовами договору передбачено, що відстань між АЗС та місцем дислокації транспортних засобів Замовника не повинна перевищувати 5 км. Тому додатком № 2 до договору поставки від 26.03.2014 № 015-50 сторонами погоджено адреси місць передачі Продукції в особі його філіалів (Дирекцій) у талонах, або скетч-картках (штрих-картках), де в назвах АЗС присутні різні постачальники-юридичні особи, які мають право^ реалізовувати (і реалізовують) нафтопродукти різного походження, в тому числі і українського виробника.

Отже, оскільки Продукція реалізовувалася як через АЗС Постачальника, так і через партнерські АЗС, які не підтвердили виключно імпортне походження Продукції (або її імпортну складову), прив'язування ціни за одиницю Продукції до курсу валют порушує вимоги п. 1 Постанови № 1998.

Виходячи із вищезазначеного, підняття ціни за одиницю продукції в розмірі, що перевищує 10% від ціни, визначеної умовами договорів поставки, укладених відповідно до Закону, та прив'язування ціни за одиницю Продукції до курсу валют без визначеного належним чином умовами договору порядку порушує вимоги ч. 5 ст. 40 Закону та є незаконним.

Із неналежним з'ясуванням всіх обставин справи та наданням переваги доводам підприємства, судом не було надано оцінку правомірності підвищення додатковою угодою1 від 16.09.2013 до договору поставки від 26.07.2013 року ціни за 1 л газу пропану з 5,49 грн. (з ПДВ) до 6,16 грн. (з ПДВ), тобто на 10 %.

При цьому, судом всупереч вимог ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» залишено поза увагою, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обґрунтування такого підвищення ціни.

Також, в порушення вимог п. 7 ст. 10, ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» суд першої інстанції дійшов до невірного висновку, що оскільки укладені між УДППЗ «Укрпошта» та ТОВ «Техойл» договори поставки не визнані у судовому порядку недійсними, то у вказаного товариства відсутній обов'язок щодо повернення коштів за такими договорами.

Разом із тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що відсутність судового рішення щодо визнання недійсними додаткових угод до вказаних договорів поставки жодним чином не свідчить про правомірність їх укладення та зміни ціни товару в обхід встановленої Законом процедури.

Відповідно до п. 7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» контролюючий орган має право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

За ст. 15 вказаного Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Згідно з п. 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, внаслідок порушення вимог процесуального права та із невірним застосуванням вимог ст.ст. 10, 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та п. 6 Положення, суд дійшов безпідставного висновку, що зазначаючи в оскаржуваних пунктах вимоги про необхідність вжиття УДППЗ «Укрпошта» заходів щодо забезпечення повернення зайво сплачених коштів, ДФІ діяло поза межами наданих їй повноважень.

З оскаржуваного рішення першої інстанції слідує, що оскільки ДФІ не вказано яким чином і у який спосіб підприємство повинно виконувати вимогу від 22.01.2015, а сама вимога не містить у собі конкретного алгоритму дій щодо повернення коштів, то виявлені збитки підлягають стягненню у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю.

Водночас, судова колегія акцентує особливу увагу, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована саме на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства та не спонукала УДППЗ «Укрпошта» до конкретного способу вчинення дій щодо повернення коштів за договорами.

Таким чином, не врахувавши вимоги вказаних нормативних актів, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно з'ясувавши всі обставини справи дійшов невірного висновку про наявність підстав для визнання неправомірними та скасування п. п. 2, 3 вимоги ДФІ.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні спірного судового рішення було неповно з'ясовано фактичні обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справ та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної фінансової інспекції України та Прокуратури м. Києва - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2015 року - скасувати, та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимог Українського державного підприємства поштового зв'язку «УКРПОШТА» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.