Справа № 491/10/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2010-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-491/10/1570
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року колегія суддів Одеського окружного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів Катаєвої Е.В., Юхтенко Л.Р.,

при секретарі - Пальоной І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, командування Сухопутних військ Збройних Сил України, військового інституту Одеського національного політехнічного університету, про визнання протиправним та скасування наказу №1284 від 30.12.2009 року в частині звільнення, визнання протиправним та скасування наказу №5 від 08.01.2010 року «Про призначення комісії для прийняття та здавання справ і посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету», визнання не чинним наказу №28 від 09.02.2010 року, поновлення на посаді з виплатою матеріального, грошового забезпечення з урахуванням різниці за час виконання службового обов`язку, яка недоотримана внаслідок незаконного звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він проходив кадрову військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету. Наказом Міністра оборони України №1284 від 30.12.2009 року його було звільнено з займаної посади у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до підпункту «а`пункту 6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На підставі цього наказу Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України був виданий наказ від 08.01.10. №5 «Про призначення комісії для прийняття та здавання справ і посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету», яким визначено, що з 12 січня 2010 року по 21 січня 2010 року начальнику Військового інституту Одеського національного політехнічного університету полковнику юстиції ОСОБА_1 здати, а заступнику начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету полковнику Хижняку O.A. прийняти справи та посаду начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету. Позивач вважає, що його було протиправно звільнено з займаної посади з порушенням вимог Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу", Інструкції „Про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженої наказом МО України від 10.04.2009 №170, оскільки він проходив кадрову військову службу, ніколи не укладав контракт, і тому не міг бути звільнений зі служби по закінченні контракту, перед звільненням з ним не було проведено бесіди у встановленому порядку, не було здійснено розрахунок вислуги років, він був позбавлений права на вибір підстав для звільнення, а в момент видання наказу про звільнення знаходився у відпустці. Крім цього, призначення наказом від 08.01.10р. №5 нового начальника інституту було проведено з порушенням вимог «Інструкції про порядок заміщення вакантних посад командування (керівного складу), наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів) на конкурсній основі», затвердженої спільним наказом МО України та Міністра освіти і науки України №285/602 від 20.08.2001 року, а саме без проведення конкурсу на заміщення посади. Також позивач вважав незаконним наказ №28 від 09.02.2010 року начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету, яким його було виключено зі списків особового складу інституту, оскільки його було видано на виконання спірного незаконного наказу МО України №1284 від 30.12.2009 року, і крім цього на момент його видання він не здав займану ним до звільнення посаду, у зв`язку з чим відповідно до діючого законодавства він не міг бути виключеним зі списків. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ (по особовому складу) Мі ністра оборони України від 30 грудня 2009р. №1284 про звільнення його з посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету, з військової служби у запас за п. «а`ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і війсь кову службу`у зв`язку із закінченням строку контракту; визнати протиправним та скасувати наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 8 січня 2010р. №5 (з доповнен нями, внесеними наказом від 13 січня 2010р. №8) «Про призначення комісії про прийняття та здавання справ і посади начальника Військового інституту Одеського націо нального політехнічного університету»; визнати не чинним наказ (по стройовій частині) начальника Військо вого інституту Одеського національного політехнічного університету від 9 лютого 2010р. №28 в частині виключення його із списків особового складу інсти туту; поновити його у Збройних Силах України на військовій службі на посаді начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету з виплатою матеріального, грошового забезпечення з урахуванням різниці за час вико нання службового обов`язку, яка недоотримана внаслідок незаконного звіль нення.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 4-8, 59-63, 103-104)

Представник Міністерства Оборони України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що у 1999 році ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу за контрактом і був призначений на посаду начальника кафедри військової підготовки Одеської державної юридичної академії. Після закінчення строку цього контракту 04.02.2004 року з позивачем був укладений новий контракт на 5 років, а 12.12.2007 року його було призначено на посаду начальника військового інституту Одеського національного політехнічного університету. 04.02.2009 року строк дії останнього контракту закінчився, але ОСОБА_1 продовжував виконувати службові обов`язки на зазначеній посаді. У зв`язку з тим, що новий контракт з позивачем не був укладений, наказом МО України №1284 від 30.12.2009 року його було звільнено з займаної посади та зі служби у збройних силах у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до підпункту «а`пункту 6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також представник пояснив, що дійсно, в порушення встановленої процедури позивач був звільнений не одразу після закінчення строку контракту, а саме 04.02.2009 року, а лише 30.12.2009 року, але це порушення не призвело до негативних наслідків для ОСОБА_1 .. З зазначених підстав представник МО України вважав заявлені позивачем вимоги необґрунтованими та просив відмовити у їх задоволенні.

Представник командування Сухопутних військ Збройних Сил України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 40-41).

Представник військового інституту Одеського національного політехнічного університету в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову та пояснив, що спірний наказ начальника Військо вого інституту Одеського національного політехнічного університету від 9 лютого 2010р. №28 в частині виключення позивача із списків особового складу інсти туту був виданий на виконання наказу МО України №1284 від 30.12.2009 року, в межах встановлених повноважень та після здавання-прийняття посади, яку займав до звільнення ОСОБА_1 , призначеною комісією, що було оформлено відповідним актом. З зазначених підстав представник вважав спірний наказ правомірним, а позовні вимоги позивача в цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу`в Україні встановлені такі види військової служби:

- строкова військова служба;

- військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно ч.1 ст.20 цього Закону на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби: зокрема офіцери запасу, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Відповідно до зазначених норм позивач ОСОБА_1 у 1999 році був прийнятий в добровільному порядку на військову службу за контрактом і був призначений на посаду начальника кафедри військової підготовки Одеської державної юридичної академії, що підтверджується наказом МО України №42 від 02.02.1999 року (а.с. 80, 121-124).

Після закінчення терміну дії цього контракту, 04.02.2004 року з позивачем був укладений новий контракт на 5 років, а 12.12.2007 року його було призначено на посаду начальника військового інституту Одеського національного політехнічного університету (а.с. 63 оборот, 74).

04.02.2009 року строк дії зазначеного контракту закінчився. Після закінчення строку дії контракту від 04.02.2004 року позивач продовжував виконувати свої службові обов`язки на посаді начальника військового інституту Одеського національного політехнічного університету, отримуючи при цьому відповідне грошове забезпечення, хоча новий контракт з ним не укладався, що не оспорювали в судовому засіданні сторони.

Відповідно до п. «а» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу`контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема у зв`язку із закінченням строку контракту.

Згідно п.п.1 п.35 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж`і «и`частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно п.п.5 п.225 цього Положення звільнення військовослужбовців з військової служби на підставах, передбачених частинами шостою і сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», здійснюється: у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) включно за будь-якою підставою Міністром оборони України.

Відповідно до зазначених норм, та у зв`язку з відсутністю намірів МО України укладати новий контракт на проходження військової служби з ОСОБА_1 , тимчасово виконуючим обов`язки Міністра Оборони України 30.12.2009 року було видано наказ №1284 о/с, яким позивача було звільнено з військової служби в запас за п. «а`ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу`у зв`язку з закінченням строку контракту (а.с. 9).

У зв`язку зі звільненням позивача, та з метою організації якісного прийняття та здавання справ і посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету, наказом командувача Сухопутних військ ЗС України №5 від 08.01.2010 року позивача було зобов`язано в період з 12.01.2010 року по 21.01.2010 року здати, а його заступника прийняти справи та посаду, та було призначено комісію для прийняття та здавання справ та посади (а.с. 15-16).

13.01.2010 року наказом командувача Сухопутних військ ЗС України №8 було доповнено зазначений наказ №5 від 08.01.2010 року пунктом 4, яким після завершення роботи комісії та затвердження акта здавання-прийняття справ та посади було передбачено допустити до тимчасового виконання обов`язків начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету його заступника полковника ОСОБА_2 до проведення конкурсу на заміщення вакантної посади (а.с. 82).

В ході розгляду справи судом не було встановлено порушень діючого законодавства щодо наявності у відповідних осіб повноважень для прийняття цих наказів.

Відповідно до п.242 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України`після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Після завершення роботи комісії та затвердження акту прийому-передачі справ та посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету від 22.01.2010 року, що не оспорювали в судовому засіданні сторони, наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету №28 від 09.02.2010 року позивача було виключено зі списків особового складу інституту та усіх видів забезпечення, направлено до зарахування на військовий облік до Приморського РВК м.Одеси з виплатою відповідного забезпечення та одноразової грошової допомоги по день звільнення (а.с. 81).

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що спірні накази №1284 о/с від 30.12.2009 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту, №5 від 08.01.2010 року про встановлення порядку та призначення комісії для прийняття та здавання справ та посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету, та №28 від 09.02.2010 року про виключення позивача зі списків особового складу інституту, були видані на підставі закону, обґрунтовано, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування зазначених наказів та поновлення його на роботі з виплатою недоотриманої ним частини грошового забезпечення у зв`язку з незаконним звільненням є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, доводи позивача про те, що він ніколи не укладав контрактів на проходження військової служби і проходив кадрову військову службу, і тому не міг бути звільнений за закінченням контракту (а.с. 4-5, 17-26), суд вважає безпідставними, оскільки факт прийняття його на військову службу за контрактом було встановлено постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 16.03.2006 року, яка набрала законної сили, і відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (а.с. 117-120).

Також не ґрунтуються за законі доводи позивача про те, що після закінчення терміну дії останнього контракту 04.02.2009 року він продовжив військову службу як кадровий офіцер, оскільки положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу`та Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України`після запровадження контрактної військової служби, що відбулося навіть ще до прийняття позивача на військову службу, встановлена можливість лише переходу кадрових військовослужбовців на контрактну військову службу, і в той же час не передбачена можливість переходу контрактних військовослужбовців на кадрову військову службу.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про нечинність контракту від 04.02.2004 року, оскільки цей контракт ніким не оскаржувався, на момент розгляду справи не скасовувався та не визнавався незаконним.

Посилання позивача на те, що в порушення вимог Інструкції «Про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗС України», затвердженої наказом МО України №170 від 10.04.2009 року, перед звільненням з ним не проводилися бесіди на предмет звільнення (а.с. 5-6), суд вважає безпідставними, оскільки факти проведення таких бесід підтверджуються наданими відповідачем аркушами бесід, з яких вбачається, що і до закінчення строку дії останнього контракту, а саме 26.11.2008 року, і після його закінчення, а саме 27.02.2009 року, позивач повідомлявся про закінчення строку контракту та неможливість його продовження (а.с. 75-78). Більш того, в ході розгляду справи позивач фактично визнав факти таких бесід з командувачем Сухопутних військ ЗС України.

Також є необґрунтованими посилання позивача в обґрунтування незаконності його звільнення на порушення строків здійснення розрахунку його вислуги років, оскільки, як вбачається з матеріалів справи і не оспорювалося позивачем, такий розрахунок був зроблений 02.12.2009 року (а.с.72), тобто до його звільнення, і відповідно до діючого законодавства навіть наявність порушення строків виготовлення такого розрахунку не може вплинути на право відповідача звільнити військовослужбовця з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту.

В обґрунтування незаконності наказу МО України №1284 від 30.12.2009 року ОСОБА_1 посилався також на те, що в порушення п.35 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗС України цей наказ був виданий не в день закінчення строку дії останнього контракту, а саме 04.02.2009 року (а.с. 60). Суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача, оскільки на думку суду навіть порушення зазначеної норми, тобто не видання наказу в день закінчення дії контракту, не позбавляє права відповідного уповноваженого органу командування видати наказ про звільнення військовослужбовця у зв`язку з закінченням строку контракту в подальшому. При цьому суд вважає, що видання наказу про звільнення позивача з військової служби 30.12.2009 року, а не в день закінчення контракту 04.02.2009 року, не призвело до порушення його прав.

Необґрунтованими є також доводи позивача щодо порушення його права вибору підстав звільнення, оскільки в ході розгляду справи ОСОБА_1 не надав суду доказів будь-яких звернень до відповідачів, в яких би він зазначав обрані ним підстави для звільнення після закінчення строку контракту, а також того, що останні безпідставно відмовили у задоволенні цих звернень.

Також безпідставними є доводи позивача щодо незаконності наказу командувача Сухопутних військ ЗС України №5 від 08.01.2010 року, оскільки зі змісту цього наказу з урахуванням доповнень, внесених наказом командувача Сухопутних військ ЗС України №8 13.01.2010 року, вбачається, що заступник начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету полковник ОСОБА_2 був призначений відповідно до п.п. 120, 121 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗС України не начальником, а лише виконуючим обов`язки начальника інституту до закінчення терміну проведення конкурсу на заміщення вакантної після звільнення ОСОБА_1 посади, у зв`язку з чим зазначеним спірним наказом не могли бути порушені вимоги «Інструкції про порядок заміщення вакантних посад командування (керівного складу), наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів) на конкурсній основі», затвердженої спільним наказом МО України та Міністра освіти і науки України №285/602 від 20.08.2001 року.

Крім цього, позивач посилався не незаконність наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету №28 від 09.02.2010 року про виключення його зі списків особового складу інституту, обґрунтовуючи це тим, що він особисто не здавав справ та посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету і тому не міг бути виключений зі списків особового складу. Суд вважає зазначені доводи позивача також безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено і не оспорювалося сторонами, що здавання-прийняття справ та зазначеної посади було здійснено призначеною з цією метою комісією, що було оформлено відповідним актом від 22.01.2010 року, тобто до виключення позивача зі списків особового складу. Та обставина, що здавання-прийняття справ та посади були здійснені без участі позивача, що також не оспорювалося сторонами, на думку суду не є підставою для визнання спірного наказу незаконним, оскільки відповідно до встановленого порядку вирішальним для виключення військовослужбовця зі списків особового складу є саме факт завершення процедури здавання-передачі справ та посади, а не виключно участь у цьому процесі цього військовослужбовця. При цьому суд приймає до уваги, що на момент розгляду справи позивачем не оскаржувалися дії відповідачів щодо здавання-прийняття справ та посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету і такі дії ніким незаконними не були визнані.

З урахуванням зазначених обставин суд також не приймає до уваги доводи позивача про його звільнення в період відпустки, оскільки військова служба позивача завершилася після виключення його зі списків особового складу інституту, що, як було встановлено в судовому засіданні, відбулося 09.02.2010 року, тобто після повернення його з відпустки і в період виконання ним службових обов`язків.

Інших, заслуговуючих на увагу, доказів обґрунтованості заявлених вимог в ході розгляду справи позивачем не було надано суду.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в ході розгляду справи відповідачі довели ті обставини, на які вони посилалися заперечуючи проти позову, а позивач не надав суду належних доказів в обґрунтування заявлених ним позовних вимог.

Крім цього, з урахуванням висновків суду про необхідність відмови у задоволенні заявлених позивачем вимог, відповідно до ч.4 ст.118 КАС України суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 03 лютого 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України „Про військовий обов`язок і військову службу, Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України», „Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, «Інструкцією про порядок заміщення вакантних посад командування (керівного складу), наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів) на конкурсній основі», затвердженої спільним наказом МО України та Міністра освіти і науки України №285/602 від 20.08.2001 року, Інструкцією «Про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗС України», затвердженої наказом МО України №170 від 10.04.2009 року, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-72, 86, 118, 159-164 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, командування Сухопутних військ Збройних Сил України, військового інституту Одеського національного політехнічного університету, про визнання протиправним та скасування наказу №1284 від 30.12.2009 року в частині звільнення, визнання протиправним та скасування наказу №5 від 08.01.2010 року «Про призначення комісії для прийняття та здавання справ і посади начальника Військового інституту Одеського національного політехнічного університету», визнання не чинним наказу №28 від 09.02.2010 року, поновлення на посаді з виплатою матеріального, грошового забезпечення з урахуванням різниці за час виконання службового обов`язку, яка недоотримана внаслідок незаконного звільнення - залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2010 року шляхом заборони командувачу Сухопутних військ Збройних сил України вчиняти дії з оголошення та проведення конкурсу на заміщення посади начальника Військового інституту Одеського національного університету.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також поданням апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий А.Г.Федусик

судді Е.В.Катаєва

Л.Р.Юхтенко

19 квітня 2010 року