Справа № 2а-4096/10
Суддя: П'ятковський В. І.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4096/2010 р.

03 грудня 2010 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі: головуючого судді П'ятковського В.І.,

секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суді в м. Коломиї справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї, про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своїй заяві посилається на те, що він народився 19 лютого 1936 року і відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року „Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни, а тому має право на пільги, що передбачені цим законом. На своє звернення до управління Пенсійного Фонду у м. Коломиї із вимогою про підвищення пенсії в звязку із встановленням йому статусу дитини війни, у відповідності до положення статті 6 вказаного Закону, яким передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, отримав письмову відмову.

Вважав, що дана відмова є неправомірною і просив у позовній заяві зобовязати управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по час розгляду справи судом у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка виникне в результаті даного перерахунку.

Щодо пропуску встановленого законодавством шестимісячного строку, то вказує, що такий пропустив з поважних причин, оскільки із особливостей пенсійного законодавства, про те, що має право на надбавку до пенсії дізнався весною цього року після чого відразу ж звернувся до Управління Пенсійного Фонду в м. Коломиї із вимогою про здійснення відповідного перерахунку.

Представник відповідача у судове засідання не з»явилася, однак подала письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позову заперечує.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Як видно із поданих доказів позивач народився 19 лютого 1936 року і у відповідності до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» являється дитиною війни.

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону, з 1 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, проте така допомога йому не виплачувалася і на окреме звернення позивача про проведення відповідного перерахунку Управління Пенсійного Фонду в м. Коломиї відмовило йому у виплаті.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні допомоги дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Всупереч ч.2 ст.3 вказаного Закону, положенням ст. 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, Законами „Про Державний бюджет України на 2006 рік", „Про Державний бюджет на 2007 рік" дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" було зупинено відповідно на 2006 та 2007 роки, а ЗакономУкраїни „Про Державний бюджет на 2008 рік" та внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року положення ст. 6 вищевказаного Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Проте рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення, що призупинили дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни», були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили свою чинність з дня їх ухвалення.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Розмір соціальної допомоги за цим законом становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу соціальної державної допомоги передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", є протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам України.

Статтею 99 КАС України встановлений шестимісячний строк для звернення до суду за захистом порушених прав, а тому, нарахування недоплаченої допомоги позивачу, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку. Задоволення вимог в частині підвищення до пенсії за 2007-2009 роки та за січень-квітень 2010 року підлягає відхиленню із-за пропуску зазначеного строку, оскільки суд вважає, що позивач повинен був знати про наявність такого строку і мав можливість звернутися до суду у визначений законом час, за вирішенням виниклого спору. Наведені у позовній причини пропуску строку звернення до суду суд не розцінює поважними.

На підставі викладеного та ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р., ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» 09 липня 2007 року, ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких, законодавчих актів України» від 18 грудня 2008 року, Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік», Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 р., Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р, Законом України «Про прожитковий мінімум», керуючись ст.ст. 18, 161-163 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї, Івано-Франківської області, щодо перерахунку ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Коломиї здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 23 травня 2010 року по 23 листопада 2010 року включно, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У випадку не подання заяви про апеляційне оскарження, постанова суду набирає чинності 14 грудня 2010 року.

СУДДЯ: