Справа № 2а/0470/448/11
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2011-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2011 р. Справа № 2а/0470/448/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінта" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінта» про стягнення заборгованості в сумі 3517 грн. 06 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінта» подало до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі розрахунок сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за вересень 2010 р., в якому були зазначені самостійно обчислені суми страхових внесків. У зв'язку з тим, що нарахована сума страхових внесків у встановлені терміни не сплачена, у відповідача виникла заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3519 грн. 59 коп.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінта» зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Нікополі, є страхувальником, який повинен сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В силу ч.3 ст.18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п.п. 6 п. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим періодом для Відповідача є календарний місяць.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує зобовязання Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Так, відповідачем подано до УПФУ в м. Нікополі розрахунок сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за вересень 2010 року, в якому самостійно обчислено страхові внески на суму 3519 грн. 59 коп.

Нараховані суми внесків за вказаний період в установлені законодавством терміни відповідачем були сплачені лише частково в сумі 2 грн. 53 коп., залишок заборгованості в сумі 3517 грн. 06 коп., залишився не сплаченим.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" страхові внески сплачуються одночасно з одержанням коштів в закладах банків на виплату заробітної плати в натуральному виразі наступного дня після кожної вказаної виплати.

На підставі ч.2 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у зазначені строки, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків, тобто недоїмкою.

Згідно з ч.5 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок сум, що надходять від страхувальника в рахунок сплати недоїмки погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню або фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Як вбачається із ст. 23 цього ж Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідачем нараховані, але не сплачені страхові внески за вересень 2010 року, чим допущено порушення чинного законодавства щодо сплати страхових внесків, внаслідок чого утворилася недоїмка по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3517 грн. 06 коп.

Суд доходить висновку, що позивачем надані належні докази, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 128 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінта» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі заборгованість зі сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 3517 грн. 06 коп. (три тисячі пятсот сімнадцять гривень шість копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1