Справа № 2а-3870/11/1270
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Свергун І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року справа №2а-3870/11/1270 < приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Гімона М.М.

суддів Василенко Л. А. , Карпушової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Криворізька», Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року у справі № 2а-3870/11/1270 за позовом Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області до Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Криворізька» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року адміністративний позов Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області до Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Криворізька» про стягнення податкового боргу задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Криворізька» на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 1060353,42 грн. за рахунок коштів платника, які перебувають у його власності, з рахунків у банках, що його обслуговують. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, сторонами подані апеляційні скарги, в який вони просять його скасувати у звязку із порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачем в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги наведено, що в частині незадоволених позовних вимог суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про необґрунтованість нарахування пені на суму зменшення платником податків своїх зобовязань при подачі уточнюючих податкових декларацій, оскільки нарахування пені здійснено в автоматичному режимі на підставі даних, внесених до облікової картки відповідача за 2010 рік. Також безпідставним є відмова у стягнення частини суми боргу в сумі 8812,47 грн.

Відповідачем в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги наведено, що судом першої інстанції до суми стягнутого податкового боргу безпідставно включено заборгованість в сумі 73993,21 грн. по договору про реструктуризацію податкового боргу № 1 від 31.03.2006 року, яка складається із заборгованості за різними видами податків за період з 18.08.2008 року по 25.04.2011 року і яка може бути стягнута в судовому порядку лише після розірвання договору про реструктуризацію податкового боргу.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні, оскільки сторони заяв про бажання брати участь в судовому засіданні не надавали.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційних скарг, дійшла висновку, що останні необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції установлено, що відповідач є юридичною особою, перебуває на обліку в Алчевській ОДПІ Луганської області.

31.03.2006 року ДПІ в м.Брянка з відповідачем було укладено договір про реструктуризацію податкового боргу на загальну суму 1079857,36 грн. строком на 10 років.

У звязку із неповним виконанням зобовязань по вказаному договору у відповідності із затвердженим графіком, у відповідача виникла заборгованість за період з 18.08.2008 року по 25.04.2011 року в сумі 76544,70 грн., але в ході розгляду справи позивач подав заяву про зменшення позовних вимог в цій частині до 73993,21 грн.

Узгоджені податкові зобовязання відповідача зі сплати земельного податку, які не сплачені ним, за період з квітня 2008 року по грудень 2008 року становлять 303976,62 грн., за період 2009 року 405302,18 грн. За 2010 рік зобовязання за земельним податком з урахуванням поданої відповідачем 23.11.2010 року уточнюючої податкової декларації з розрахунком земельного податку становлять 277081,41 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлена наявність у відповідача податкового боргу в сумі 1060353,42 грн., який підлягає стягненню. В той же час суд відмовив у стягненні пені через необґрунтованість її нарахування, оскільки вона була нарахована у звязку із зменшенням відповідачем своїх грошових зобовязань зі сплати земельного податку за 2010 рік.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України № 2181 передбачено, що податковий борг (недоїмка) податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Підпунктом 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону № 2181 визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Сума грошового зобовязання відповідача зі сплати земельного податку за період з квітня 2008 року по грудень 2010 року в розмірі 986360,21 грн. самостійно визначена ним шляхом подачі податкових декларацій та є узгодженою, а тому не є спірною, строк для добровільної її сплати сплинув, тому на підставі приписів п.4.1.1 ст.4 п.5.1, 5.3.1 ст.5, ст.6 Закону України № 2181 вона підлягає стягненню.

Заявлена позивачем вимога про стягнення 73993,21 грн. підлягає задоволенню, оскільки вказана сума є грошовим зобовязанням відповідача, яке виникло в наслідок невиконання ним своїх зобовязань за договором реструктуризації податкового богу.

Доводи відповідача про те, що стягнення реструктуризованого податкового боргу в судовому порядку можливо лише після розірвання договору про реструктуризацію, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються ані на положеннях цього договору, ані на приписах законодавства.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що порушення умов договору про реструктуризацію податкового боргу передбачена як підстава для його розірвання за ініціативою податкового органу, але це є правом позивача, а не його обовязком. В той же час законодавство не містить заборон для звернення податкового органу до суду з позовом про стягнення сум, обовязок щодо сплати яких настав, але зобовязання своєчасно виконано не було.

Як встановлено на підставі розрахунку пені та картки особового рахунку відповідача, сума пені, про стягнення якої заявлено позовні вимоги, нарахована всупереч вимогам ст. 16 Закону України № 2181 на суму зменшення податкових зобовязань з земельного податку відповідача у звязку із подачею ним до податкового органу уточнюючого розрахунку № 13309 від 23.11.2010 року.

Доводи апелянта про те, що пеня нарахована в автоматичному режимі за даними картки особового рахунку відповідача, судом апеляційної інстанції до уваги прийняті бути не можуть, оскільки рішення субєкту владних повноважень повинні відповідати вимогам законодавства, а позивач в даному випадку не довів правомірність свого рішення про нарахування пені.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Криворізька» і Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2011 року у справі № 2а-3870/11/1270 за позовом Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області до Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Криворізька» про стягнення податкового боргу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Колегія суддів Гімон М.М.

ОСОБА_2

ОСОБА_3