Справа № 2а-192/10
Суддя: П'ятковський В. І.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-192/2010 р.

24 лютого 2010 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі: головуючого - Пятковського В.І.,

секретаря - Іванишин Х.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС в Івано-Франківської області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.1 КпАП України:

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись із даним позовом посилається на те, що постановою інспектора ДПС Коломийського взводу Івано-Франківської області від 15 грудня 2009 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП України за те, що він того дня в м. Коломиї по вул. Міцкевича, керуючи автомобілем марки «БМВ - 525», номерний знак НОМЕР_1, на пішохідному переході не пропустив пішохода, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Дану постанову вважає незаконною і просить суд її скасувати з наступних підстав.

Дійсно 15 грудня 2009 року в м. Коломиї по вул. Міцкевича коли він керував автомобілем його зупинив працівник Коломийського ДПС, сержант ОСОБА_2. Після перевірки документів на автомобіль сержант вказав, що ним було порушено правила дорожнього руху, а саме не пропущено пішохода на нерегульованому пішохідному переході. На його заперечення інспектор не зважив і склав протокол про адміністративне правопорушення. У своєму письмовому поясненні він вказав, що ніякого пішохода не було. Однак після цих слів інспектор таки склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Просить суд, взявши до уваги всі зазначені обставини скасувати постанову інспектора

ДПС.

Представник відповідача, позовні вимоги заперечив і пояснив, що в діях інспектора порушень законодавства не вбачає, а тому просить постанову про накладення адміністративного стягнення залишити в силі.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково виходячи із наступного.

Як видно із досліджених доказів постановою інспектора Коломийського взводу ДПС сержанта ОСОБА_2, водія ОСОБА_1 визнано винним за те, що він керуючи автомобілем 15 грудня 2009 року в м. Коломиї на перехресті вул. Міцкевича - Мазепи, проїжджаючи регульований пішохідний перехід не пропустив пішохода, який переходив проїжджу частину вулиці на пішохідному переході, що являється порушенням п. 18.1 Правил дорожнього руху України та оштрафовано на 255 грн.

Позивач факт правопорушення заперечує. Заперечив його і допитаний з ініціативи позивача свідок ОСОБА_3, проте суд вважає їх твердження, із-за відсутності встановлення інспектором даних про особу пішохода, як потерпілого, надуманими, умисно направленими на уникнення адміністративної відповідальності.

Зокрема на факт вчинення правопорушення вказали свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4, інспектори ДПС Коломийського ВДАІ, які ствердили, що 15 грудня 2009 року після повороту із вул. Міцкевича на вул. Мазепи в м. Коломиї ними було зупинено водія ОСОБА_1, який проїхав нерегульоване перехрестя не надавши перевагу в русі пішоходу, який переходив проїжджу частину. Особа із порушенням частково не погоджувалася, проте вони склали протокол про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності і одразу вручили їх особі на руки, про що свідчить її підпис у протоколі та постанові. Пояснення пішохода не відібрали, оскільки той покинув місце події ще до того як водій припаркувався і вийшов із автомобіля.

Таким чином суд вважає, що позивач, як водій, 15 грудня 2009 року справді допустив порушення Правил дорожнього руху України, так як не пропустив пішохода на пішохідному переході, що заборонено п. 18.1 зазначених правил і являється правопорушенням передбаченим ст. 122 ч. 2 КпАП України.

Як відомо керівництво МВС України націлювало своїх працівників при наявності на те відповідних підстав не притягати до адміністративної відповідальності учасників дорожнього руху за другорядні (малозначні) правопорушення та звертати увагу на причину скоєння такого, беручи при цьому до уваги особу правопорушника.

Оскільки працівниками ДПС на місці вчинення правопорушення не було відібрано письмові пояснення пішохода, перевагу якому в русі не надав ОСОБА_1 тому беручи до уваги наведене суд вважає за можливе розцінити скоєне позивачем правопорушення як малозначне і звільнити його від адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного та ст.ст. 22, 287, ч. 4 ст. 293, 294, 296 КпАП України, керуючись ст.ст. 18, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч.1 КпАП України у відповідності до ст. 22 КпАП України за малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі заяви протягом десятиденного строку з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі зазначеної заяви. У випадку не подання заяви про апеляційне оскарження, постанова суду набирає чинності 07 березня 2010 року.

СУДДЯ: