Справа № 2а-9332/09/2670
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № 20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2010 року 09:47 № 2а-9332/09/2670

За позовомУправління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва
до Комунального підприємства «Київпастранс»
про стягнення заборгованості 2 528 167, 16 грн.
Суддя Вовк П.В. Секретар судового засідання Голод В.С.

Представники:

від позивачаПольовчук О.В.
від відповідача Солодовнік О.С.
На підставі ч. 3 ст. 160 КАСУ в судовому засіданні 01.02.2010 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено і підписано 03.02.2010.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс»(далі відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 1434773,65 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2009 відкрито провадження у адміністративній справі № 2а-9332/09/2670.

Під час судового розгляду сторони заявили клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з укладанням мирової угоди

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.09 затверджено умови примирення відповідно до укладеної між Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та Комунальним підприємством «Київпастранс»мирової угоди від 04.11.09 р. та закрито провадження у даній справі.

Відповідно до вищевказаної мирової угоди сторони, крім іншого домовилися, що заборгованість Служби енергетичного забезпечення як відокремленого підрозділу Комунального підприємства «Київпастранс»перед Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (недоїмка) станом на 08.10.2009 року становить 2 528 167, 16 грн., яку відповідач зобов'язується погасити до 20.10.2010 рок, шляхом щомісячної оплати коштів у сумі 210 681,00 грн.

15.12.2009 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання від позивача № 7117/07 від 07.12.2009 року про поновлення провадження у справі у зв'язку з невиконанням відповідачем умов мирової угоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2009 року поновлено провадження у справі № 2а-9332/09/2670.

01.02.2009 року у судовому засіданні представник позивача надав суду клопотання про уточнення позовних вимог, а саме позивач зазначає, що станом на 29.01.2010 року, у зв'язку з частковою сплатою, заборгованість відповідача по внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.02.2009 року по 20.09.2009 року зменшилась і становить 662 907,74 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що станом на час розгляду справи, заборгованість по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі заявленої до стягнення існує, але у відповідача немає грошей для її погашення.

Представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі проте, суд не приймає це до уваги оскільки, право представника відповідача на вчинення даної дії спеціально не обумовлено у виданій йому довіреності, як того вимагає, положення ч. 2 ст. 59 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Абзацом 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058 - IV (надалі -Закон № 1058-ІV) встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові внески -це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-ІV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Частинами 3 та 4 цієї статті встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь; платникам страхових внесків у десятиденний термін після їх реєстрації видається повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду.

Як вбачається з наведених норм, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, відповідач є платником страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 106 Закону № 1058-ІV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до частини 1 ст. ч. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2009 року, кА набрала законної сили, затверджено мирову угоду між Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та Комунальним підприємством «Київпастранс», відповідно до якої сторони встановили, що заборгованість Служби енергетичного забезпечення як відокремленого підрозділу Комунального підприємства «Київпастранс»перед Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (недоїмка) станом на 08.10.2009 року становить 2 528 167, 16 грн.

Крім того, дана сума заборгованості підтверджується вимогою про сплату боргу від 01.07.2009 року № Ю 2517/1925 на суму 1 433 332,82 грн., яку отримано уповноваженою особою відповідача 16.07.2009 року, вимогою про сплату боргу від 01.10.2009 року № Ю 3500/1925/ на суму 1 985 777,71 грн., вимогою про сплату боргу від 01.10.2009 року № Ю 3500/1925 на суму 201 698,13 грн., рішеннями про застосування фінансових санкцій від 28.07.2009 року: № 1792 на суму 1,12 грн., № 1793 на суму 96224,00 грн., 1794 на суму 6116,04 грн.

Вищевказані вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій отримані відповідачем, у судовому або адміністративному порядку не оскаржені, а тому сума заборгованості відповідача із сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2 528 167, 16 грн. є узгодженою.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінивши наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та враховуючи клопотання позивача про уточнення позовних вимог, а саме про зменшення заборгованості відповідача у зв'язку з частковою сплатою до 662 907,74 грн., що також підтверджується даними карти особового рахунку страхувальника, копію якої додано до матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 662 907,74 грн. заборгованості із сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 158- 163 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс»на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва 662 907,74 грн. заборгованості із сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.В. Вовк