Справа № 8831/09/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 8831/09/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.

при секретарі - Пальоной І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про зобовязання визнати наказ про звільнення незаконним та поновити на посаді, стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу, 3-я особа ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи свої вимоги тим, що він проходив службу в ОВС з 2007 року на посаді дільничного інспектора Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. 30.10.2008 року близько 14.30 год. біля дільничного пункту міліції по пр.Жукова, 10, де він працював, він був затриманий співробітниками 16-го відділу внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України за підозрою у вимаганні хабара від гр.ОСОБА_3. Після звільнення близько 02.00 год. ночі 31.10.2008 року він повернувся в приміщення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, де начальник відділу кадрів ОСОБА_4 запропонував йому у звязку з підозрою у вчиненні злочину написати рапорт про звільнення за власним бажанням без зазначення дати його складання. Знаходячись в стані психологічного стресу та під тиском ОСОБА_4 він написав рапорт про звільнення з ОВС за власним бажанням, а також на вимогу останнього підписав чистий бланк атестаційного листа, складання якого необхідне при звільненні, без зазначення дати складання рапорту та дати підписання зазначеного атестаційного листа. В той же день, 31.10.2008 року його безпосередній начальник повідомив, що він звільнений з ОВС за власним бажанням з 29.10.2008 року наказом ГУМВС України в Одеській області №588 о/с від 29.10.2008 року. Позивач вважає зазначений наказ не законним, оскільки на момент видання цього наказу він не подавав рапорт про звільнення, не мав намірів звільнюватися з ОВС, про що повідомив керівництво ГУМВС України в Одеській області рапортом від 03.11.2008 року, і на момент розгляду справи має бажання продовжувати службу в ОВС України. Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просив зобовязати ГУМВС України в Одеській області визнати спірний наказ №588 о/с від 29.10.2008 року протиправним та зобовязати цього відповідача поновити його на роботі на займаній посаді, а також стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2008 року по 31.102009 року в сумі 16800 грн..

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові (а.с. 2-3, 74-75).

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили, що позивачем в жовтні 2008 року було подано до керівництва ГУМВС України в Одеській області рапорт про звільнення з займаної посади за власним бажанням, за наслідками розгляду якого керівництвом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області були складені подання про звільнення та атестаційний лист на ОСОБА_1. На підставі цього рапорту та зазначених документів ГУМВС України в Одеській області було винесено спірний наказ про звільнення позивача з займаної посади. З зазначених підстав представник відповідачів вважав спірний наказ про звільнення позивача цілком обґрунтованим, а позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 вважав заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В подальшому ОСОБА_2 в судове засідання не зявився і надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 109).

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та матеріали особової справи ОСОБА_1, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач проходив службу в ОВС з 2007 року на посаді дільничного інспектора Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Наказом ГУМВС України в Одеській області №588 о/с від 29.10.2008 року ОСОБА_1 був звільнений зі служби в ОВС України відповідно до п.64 „ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за власним бажанням (а.с. 44).

Суд вважає, що позивач був звільнений зі служби в ОВС України зазначеним наказом незаконно з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентується Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ №114 від 29.07.1991 року, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обовязків.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що основною підставою для звільнення за цим пунктом є бажання працівника звільнитися з ОВС.

Відповідно до п.68 Положення особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ним рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Таким чином, відповідно до встановленого порядку умовою звільнення працівника ОВС України на підставі п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України є його волевиявлення щодо небажання продовжувати службу в ОВС України, що повинно бути оформлено відповідним рапортом працівника, який подається за командою не пізніше за три місяці до дня звільнення.

Крім цього, відповідно до п.47 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України та п.1.4 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України №181 від 22.03.2005 р. при звільненні осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з ОВС проводиться їх атестування, якщо звільнення проводиться по закінченні року з дня останньої атестації.

Відповідно до п.3.1 Інструкції атестаційні листи на підлеглих складаються їх безпосередніми начальниками, які повинні ознайомити підлеглого до засідання атестаційної комісії зі змістом цього листа.

Між тим, в судовому засіданні було встановлено, що на момент видання 29.10.2008 року спірного наказу №588 о/с ОСОБА_1 не виявляв бажання звільнитися з ОВС за власною ініціативою і не подавав з цього приводу відповідний рапорт. Крім цього, атестаційний лист на позивача та подання безпосереднього керівництва про його звільнення у встановленому порядку також не складалися на момент його звільнення.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що дії та рішення державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 з ОВС України було здійснено не обґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без наявності його волевиявлення щодо небажання продовжувати службу в ОВС України, що є єдиною підставою для звільнення особи за власним бажанням, у звязку з чим таке звільнення не може вважатися законним, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що з урахуванням положень ч.2 ст.11 КАС України підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування спірного наказу в частині, що стосується позивача, та поновлення на роботі на посаді, яку він займав до звільнення, оскільки це потрібно для повного поновлення порушених прав позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що спірний наказ було правомірно видано на підставі рапорту позивача про звільнення за власним бажанням та висновків атестації і подання його керівництва про звільнення, оскільки в ході розгляду справи судом було безперечно встановлено, що рапорт про звільнення за власним бажанням, на який посилалися представники відповідачів в обґрунтування заперечень проти позову та правомірності спірного наказу (а.с. 45), був складений позивачем в ніч з 30.10.2008 року на 31.10.2008 року, тобто вже після видання спірного наказу.

При цьому обставини та час складання цього рапорту, на які посилався позивач в обґрунтування позову, підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що 30.10.2008 року він разом з ОСОБА_1 був затриманий співробітниками 16-го відділу внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України за підозрою у вимаганні хабара від гр.ОСОБА_3. Після звільнення близько 02.00 год. ночі 31.10.2008 року вони повернулися в приміщення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, де начальник відділу кадрів ОСОБА_4 запропонував їм у звязку з підозрою у вчиненні злочину написати рапорти про звільнення за власним бажанням без зазначення дати його складання. Під впливом психологічного стресу, викликаного зазначеними подіями, вони написали відповідні рапорти та подали їх ОСОБА_4. Зазначені пояснення та факт складання позивачем рапорту про звільнення за власним бажанням в ніч 30.10.2008 року на 31.10.2008 року були підтверджені також свідком ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що дійсно 30.10.2008 року позивач разом з ОСОБА_5 були затримані за підозрою у вимаганні хабара, і після їх звільнення в ніч 30.10.2008 року на 31.10.2008 року в ході його бесіди з ними в приміщенні Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області він розяснив їм можливі юридичні наслідки та запропонував написати рапорти про звільнення з ОВС України за власним бажанням, що вони в добровільному порядку і зробили. Також зазначені обставини підтверджуються іншими матеріалами справи, а саме: постановою про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с. 17-18), відповіддю прокуратури Одеської області від 26.01.2008 року на скаргу ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Оскільки атестаційний лист при звільненні зі служби та подання безпосереднього керівника про звільнення відповідно до встановленого порядку можуть бути складені лише на підставі рапорту працівника про звільнення за власним бажанням, суд приходить до висновку, що оскільки на момент видання спірного наказу позивачем такий рапорт не подавався, атестаційний лист та відповідне подання на цей момент також були відсутні. Цей висновок підтверджується і датою складання цього подання 31.10.2008 року (а.с. 46-47 оборот, 48-49).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи представниками відповідачів не було надано суду заслуговуючих на увагу доказів правомірності видання спірного наказу та звільнення позивача з ОВС України.

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України у разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш ніж як за один рік.

На підставі висновків суду про протиправність звільнення ОСОБА_1 та необхідність поновлення його на роботі, а також з урахуванням розміру його середнього заробітку (а.с. 85), суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31.10.2008 року по 31.10.2009 року в розмірі 14949 грн.. При цьому зазначені кошти суд вважає необхідним стягнути з ГУМВС України в Одеській області, оскільки відповідно до положень Бюджетного кодексу України саме цей відповідач є відповідним розпорядником бюджетних коштів і саме на нього необхідно покласти обовязок щодо відшкодування зазначених коштів на користь ОСОБА_1.

Згідно з п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць, а також негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до зазначеної норми суд вважає необхідним застосувати негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в ОВС України на посаді дільничного інспектора Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1245,75 грн..

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.18 Закону України „Про міліцію, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Дисциплінарним Статутом ОВС України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV, Інструкцією про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України №181 від 22.03.2005 року, Бюджетним кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №588 о/с від 29.10.2008 року в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Поновити ОСОБА_1 на роботі в ОВС на посаді дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.10.2008 року по 31.10.2009 року в розмірі 14949 грн.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в ОВС на посаді дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та в частині стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1245,75 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також поданням апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.Г.Федусик