Справа № 804/9657/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 р. Справа № 804/9657/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2015 р. Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (надалі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» (надалі - відповідач), в якому просить (з урахуванням уточнення):

1. Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів ТОВ «Агрофірма «Батьківщина» (), а саме нежитлові будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Шевченківка, провулок Павлова, 9 та нежитлова будівля за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Євдокіївка, вул. Ленінська, 8а/3 до повного усунення порушень;

2. Заборонити ТОВ «Агрофірма «Батьківщина» () експлуатацію об'єктів, а саме нежитлові будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Шевченківка, провулок Павлова, 9 та нежитлову будівлю за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Євдокіївка, вул. Ленінська, 8а/3 до повного усунення порушень;

3. Зобов'язати TOB «Агрофірма «Батьківщина» () зупинити експлуатацію об'єктів, а саме нежитлові будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Шевченківка, провулок Павлова, 9 та нежитлову будівлю за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Євдокіївка, вул. Ленінська, 8а/3 до повного усунення порушень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 р. позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 р. відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Згідно до ч.4 вказаної статті суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

У строк, передбачений ч.5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем було подано заперечення проти позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 р. справу призначено до розгляду у судовому засіданні за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що обставини, виявлені в ході перевірки є грубим порушенням чинного законодавства, а отже такі дії є забороненими та підлягають зупиненню.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження та пояснення щодо стану усунення порушень.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене Указом Президента України від 16.01.2013 року №20/2013 Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Державна служба з надзвичайних ситуацій України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи а Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи ( у разі їх створення).

Постановою Кабінету України від 21.01.2013 року №33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», які утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій яким є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області.

Головне управління є територіальним органом виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, рятувальних справах та гасіннях пожеж, профілактики травматизму невиробничого характеру, та діє на підставі Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 04.02.2013 р. №3.

Відповідно до пп. 63 п.4 Положення про Головне управління, згідно з покладеними на нього завданнями на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб'єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.

Підпункт 135 п. 4 Положення про Головне управління регламентує, що Головне управління здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на ДСНС України Президентом України.

Пунктом 3 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 563 визначено, що завданням територіальних органів є реалізація повноважень міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Судом встановлено, що у період з 20.07.2015 р. по 24.07.2015 р. відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, село Євдокієвка, Шевченківська с/р.

Перевірено адмінбудівлю, тік, зерносклади, майстерню, їдальню, склад ПММ ТОВ «Агрофірма «Батьківщина», с.Євдокіївка, с.Шевченківка Шевченківської с/р, Магдалинівського району.

Суб'єкт господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» з урахуванням затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 2012 року № 306 критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенями ризику його господарської діяльності віднесений до високого ступеню ризику.

За результатами перевірки складно Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної техногенної безпеки та цивільного захисту від 24.07.2015 р. №31 (надалі - Акт перевірки), яким зафіксовані порушення Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 р. № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (надалі - ППБУ), Національного стандарту України «Улаштування блисковкозахисту будівель і споруд», затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 27.06.2008 № 269 (надалі - ДСТУ Б В.2.5-38:2008), Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджено наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 №312 (надалі - ДБН В.2.5-56:2014), а саме:

- не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією адмінбудівлю, майстерню, зерносклади, їдальню (розд. 5 п. 1, пп. 1.3 ППБУ пп. 15.1, 4.1 табл. А.1 ДБН В.2.5- 56-2014);

- не оброблені дерев'яні конструкції горищ всіх будівель (адмінбудівлі, зерноскладів, їдальні) (розд. 3 п. 2 пп. 2.5 ППБУ);

- не проведено заміри опору ізоляції електромережі та електроустановок всіх будівель (розд. 4 п. 1.20 ППБУ);

- не проведено ревізію блискавкозахисту на току та мехдворі (розд. 4 пункт 1, підпункт 1.21 ППБУ роз.9.3 п. 9.3.2 ДСТУ Б.В. 2.5-38:2008);

- не доукомплектовано пожежні щити первинними засобами пожежогасіння (розд. 5 пункт 3, підпункт 3.11 ППБУ);

- не забезпечено територію току та майстерні пожежними щитами з необхідною кількістю інвентаря (розд. 5 пункт 3, підпункт 3.11 ППБУ);

- не закриті лампи розжарювання в плафони (ковпаки) із суцільного скла в майстерні, на току (зерносклади) (розд. 4 п. 1, пп. 1.18 ППБУ);

- не виконано з'єднання жил електропроводів методом пайки, зварки, опресовки в майстерні, на току (розд. 4 п. 1, пп. 1.6 ППБУ);

- господарство не доукомплектовано первинними засобами пожежогасіння в повній мірі згідно норм належності (розд. 5 п. 3, пп. 3.6 ППБУ);

- не виконано прокладання електропроводів поверхнею негорючих основ (розд. 4 п. 1, пп. 1.18);

- не пофарбовані діючі наземні резервуари JI3P та ГР білою (сріблястою) фарбою для запобігання дії сонячного проміння (розд. 6 п. 9, пп. 9.2 ППБУ).

Зауваження або заперечення до проведеного планового заходу та складеного Акту перевірки з боку суб'єкта господарювання не надходили.

При не проведенні замірів опору ізоляції силової та освітлювальної електромережі унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.

При відсутності перевірки (огляду) пристроїв захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум'я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.

При порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, тобто не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо), призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.

При порушенні виконання монтажу світильників та їх не відповідність, тобто зменшення ступеня захисту світильника, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводите, до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.

При прокладанні електричних проводів по горючій основі, призведе до нагрівання горючої основи під час експлуатації електричних проводів та може привести до виникнення пожежі і впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відсутність вогнезахисної обробки конструктивних елементів будівлі або невідповідність стану вогнезахисної обробки, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до її руйнування, поширення пожежі зі збільшенням продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації, що унеможливить евакуацію людей з будівлі.

Відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв'язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.

Відсутність первинних засобів пожежогасіння та не відповідність їхнього технічного стану унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Подальша експлуатація будівель та споруд підприємством із вищезазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Акт перевірки підписаний відповідачем без зауважень.

Згідно заперечень відповідача, перевірка фактично не проводилась; суб'єкт господарювання відноситься до середнього ступеню ризику і не підлягало плановій перевірці в 2015 р. згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»; припис про усунення виявлених недоліків взагалі не складався, не встановлювалися терміни виконання; в ході перевірки об'єктів встановлені порушення, які не становлять прямої загрози життю та здоров'ю людей, тобто не є прямими чинниками виникнення пожежі, а лише можуть призвести до негативних наслідків у випадки її виникнення; з позовом звернулася особа, яка не має права вимоги.

Суд не може прийняти вказані твердження відповідача як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 4, 13, 18, 19, 21, 22, 23 п.1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України на суб'єкта господарювання покладається обов'язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об'єктах суб'єкта господарювання; забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб'єкта господарювання; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

У відповідності до пп. 11 п. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

Згідно з п. 1 ст. 69 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови: з питань пожежної безпеки у разі недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

На підставі Акта перевірки видано обов'язкові для виконання письмові вимоги щодо усунення порушень вимог законодавства, а саме припис від 24.07.2015 р. № 31 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, яким встановлено терміни усунення порушень до 24.08.2015 р.

Згідно відмітки на самому приписі, останній підписаний директором підприємства 24.07.2015 р.

Доказів судового оскарження вказаного припису до суду не надано.

За поясненнями позивача, керівництву підприємства неодноразово надавались обов'язкові для виконання письмові вимоги щодо усунення порушень вимог законодавства. Так приписом про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 30.05.2014 р., встановлено терміни усунення порушень до 30.06.2014 р.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Слід зазначити, що чинне законодавство не пов'язує звернення контролюючого органу до адміністративного суду з наявністю або відсутністю приписів про усунення порушення, оскільки таке звернення здійснюється на підставі акту перевірки, яким були встановлені такі порушення. Припис за своєю природою є інформативно- попереджувальним документом, який не містить санкції щодо суб'єкта господарювання, а тому не може обмежувати контролюючий орган в звернені до суду щодо повного або часткового припинення діяльності підприємства.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного, захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно з ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до пп.12 ч.1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

В силу ч.2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленого законом.

Згідно зі ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі Акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Тобто саме Акт перевірки є належним доказом виявлених порушень, які створюють загрозу життю та/а бо здоров'ю людей та який слугує підставою для звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було дотримано порядок проведення перевірки, про що свідчать повідомлення про проведення планової перевірки від 23.06.2015 за вих. №139 (отримано 23.06.2015 р. керівником підприємства), наказ Магдалинівського районного сектору ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 23.06.2015р. №1 про проведення перевірок, посвідчення на проведення перевірки від 20.07.2015 р. №32 видане на виконання наказу.

Жодних дій щодо недопущення перевіряючих до проведення перевірки відповідачем не вчинялися.

Порушення зазначені в Акті перевірки свідчать, що на об'єкті відповідача можливі умови для виникнення небезпечних факторів, що впливають на людей і матеріальні цінності, а саме: полум'я й іскри; підвищена температура навколишнього середовища; токсичні продукти горіння і термічного розкладання; дим; знижена концентрація кисню.

До вторинних проявів небезпечних факторів пожежі, що впливає на людей і матеріальні цінності, відносяться: осколки, частини апаратів, що зруйнувалися, агрегатів, установок, конструкцій; радіоактивні і токсичні речовини і матеріали. вийшли зі зруйнованих апаратів і установок; електричний струм, що виник у результат: виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів: небезпечні фактори вибуху за ГОСТ 12.1.010, що виник внаслідок пожежі; вогнегасні речовини.

Вищезазначені фактори пожежі несуть реальну загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч.1 ст. 1 Кодексу вільного захисту України).

Відповідно до п.24 вказаної статті надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Згідно із п. 26 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров'ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі. Отже, настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) створюють реальну загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (як то встановлено Актом перевірки), що створює загрозу життю та здоров'ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи об'єктів.

Відповідачем у запереченні не зазначено, що обставини, які стали підставою для звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування перестали існувати та/або усунуті.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, відтак позовні вимоги Головного управління Державної служби України надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем надані всі документи, які підтверджують обґрунтованість заявленого позову

Разом з тим, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 12 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Батьківщина» про застосування заходів реагування, - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів ТОВ «Агрофірма «Батьківщина» (), а саме нежитлові будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Шевченківка, провулок Павлова, 9 та нежитлова будівля за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Євдокіївка, вул. Ленінська, 8а/3 до повного усунення порушень;

Заборонити ТОВ «Агрофірма «Батьківщина» () експлуатацію об'єктів, а саме нежитлові будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Шевченківка, провулок Павлова, 9 та нежитлову будівлю за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Євдокіївка, вул. Ленінська, 8а/3 до повного усунення порушень;

Зобов'язати TOB «Агрофірма «Батьківщина» () зупинити експлуатацію об'єктів, а саме нежитлові будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Шевченківка, провулок Павлова, 9 та нежитлову будівлю за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Євдокіївка, вул. Ленінська, 8а/3 до повного усунення порушень.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 14.09.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун