Справа № 818/2529/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. 10 год. 50 хв. Справа №818/2529/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

представників позивача - Шкаровського Д.О., Лагутіна В.О., Мельник А.С.,

представника відповідача - Петренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/2529/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів"

до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкових-повідомлень рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів") звернулось з адміністративним позовом до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Глухівська ОДПІ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 28.01.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 233 391, 25 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 30.01.2015 року про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 444 598, 00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 30.01.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 276 064, 50 грн.

Позовні вимоги ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" обґрунтовує наступним. За результатами документальної планової виїзної перевірки, згідно акту № 1235/171/14015554 від 31.12.2014 р., відповідач дійшов висновку про порушення позивачем, окрім іншого, пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в загальному розмірі 186 713, 00 грн., у тому числі: за 2 квартал 2012 року - 6825 грн., 3 квартал 2012 року - 10126,6 грн., 4 квартал 2012 року - 10296,3 грн., за 2013 рік - 159465 грн. та порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 184043 грн. та завищено від'ємне значення податку на додану вартість, що включається до податкового кредиту наступного періоду на суму 444598 грн.

На підставі висновків акту перевірки Глухівською ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 28.01.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 233 391, 25 грн.; № від 30.01.2015 року про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 444 598, 00 грн. та № від 30.01.2015 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 276 064, 50 грн.

На переконання позивача, вказані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню, оскільки:

по-перше, господарські операції з ТОВ "Рейл Карго Транс" є реально здійсненими, направленими на настання правових наслідків, обумовлених ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку, зокрема: договорами, документами про оплату, актами виконаних робіт, звітами експедитора та ін.;

по-друге, платник податку має право в рядку 24 податкової декларації з ПДВ відображати залишок від'ємного значення податку, з дати виникнення якого минуло 1095 днів, до повного його погашення.

Враховуючи наведені обставини, представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Глухівська ОДПІ з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на позов (т. 1 а.с.242-244) зазначила, що:

по-перше, позивач не має права відображати у податковому обліку господарські операції з ТОВ "Рейл Карго Транс", оскільки надані для перевірки акти надання послуг не містять повної та достовірної інформації щодо наданих послуг з організації перевезення вантажів в залізничному рухомому складі. У звітах експедитора, всупереч умов договору, відсутні розрахунки тарифних ставок та складу витрат експедитора, що свідчить про неналежне виконання ТОВ "Рейл Карго Транс" своїх обов'язків та унеможливлює визначити розмір відшкодування експедитору понесених ним витрат від час супроводження вантажу;

по-друге, ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" не має права відображати суми від'ємного значення податку на додану вартість, з дати виникнення яких минуло 1095 днів.

За наведених обставин, представник Глухівської ОДПІ вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтованими та правомірними, в зв'язку з чим, в судовому засіданні просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.77.1, п.77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України працівниками Глухівської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2011 року по 31.12.20013 року. За результатами перевірки 31.12.2014 року складений акт № 1235/171/14015554 (т. 1 а.с.31-92), згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем, окрім іншого, пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в загальному розмірі 186 713, 00 грн., у тому числі: за 2 квартал 2012 року - 6825 грн., 3 квартал 2012 року - 10126,6 грн., 4 квартал 2012 року - 10296,3 грн., за 2013 рік - 159465 грн., а також порушення п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 184 043, 00 грн. та завищено від'ємне значення податку на додану вартість, що включається до податкового кредиту наступного періоду на суму 444 598, 00 грн.

Не погоджуючись з порушеннями, визначеними актом перевірки, ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" подало відповідачу заперечення (т. 1 а.с.105-109), які згідно відповіді (т. 1 а.с.110-124) залишились без задоволення, а висновки акту № 1235/171/14015554 від 31.12.2014 р. визнані правомірними.

На підставі вказаних висновків, 28.01.2015 Глухівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № (т.1, а.с.28) про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 233 391, 25 грн.; а 30.01.2015 прийняті податкові повідомлення-рішення № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 444 598, 00 грн. та № (т. 1, а.с.30) про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 276 064, 50 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, позивач 11.02.2015 Головному управлінню Міністерства доходів і зборів України у Сумській області подав на них скаргу (т. 1 а.с.126-128). За результатами розгляду скарги, 26.03.2015 р. ГУ Міндоходів у Сумській області прийнято рішення № 4025/10/18-28-10-04-04-51/48ск (т. 1 а.с.130-135), яким скарга залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач 08.04.2015 звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України (т.1, а.с.137-140). За результатами розгляду скарги, ДФС України прийнято рішення №12054/6/99-99-10-01-01-25 від 10.06.2015 (т. 1, а.с.142-146), яким скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Отже, стверджуючи про обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідач зазначає на тому, що ТОВ «Глухівський кар'єр кварцитів» не має право відображати у податковому обліку господарську операцію з ТОВ "Рейл Карго Транс", оскільки надані для перевірки акти надання послуг не містять повної та достовірної інформації щодо наданих послуг з організації перевезення вантажів в залізничному рухомому складі. У звітах експедитора, всупереч умов договору, відсутні розрахунки тарифних ставок та складу витрат експедитора, що свідчить про неналежне виконання ТОВ "Рейл Карго Транс" своїх обов'язків та унеможливлює визначити розмір відшкодування експедитору понесених ним витрат від час супроводження вантажу.

Також, відповідач вважає, що позивач не має права відображати у податковому обліку суми від'ємного значення податку на додану вартість, з дати виникнення яких минуло 1095 днів.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами Глухівської ОДПІ, з огляду на нижченаведене.

Порядок оподаткування податком на додану вартість та підстави формування податкового кредиту, а також порядок оподаткування податком на прибуток підприємства та підстави формування витрат, визначаються Податковим кодексом України.

Так, податковим кредитом, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 зазначеного Кодексу встановлено, що витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

У відповідності з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит та витрати не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість та до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

В даному випадку, як підтверджується матеріалами справи, між ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" та ТОВ "Рейл Карго Транс" 10 квітня 2012 року укладено договір про організацію перевезень вантажів №9204232 (т. 1, а.с.147-149)

На виконання договору №9204232 від 10.04.2012, додаткової угоди від 10.04.2012, додаткової угоди від 13.04.2012 та додаткової угоди №1 від 16.09.2014, ТОВ "Рейл Карго Транс" здійснювало експедиторські послуги по перевезенню вантажів в залізничному рухомому складі. Фактичне надання експедиторських послуг контрагентом позивача підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт (надання послуг), звітами експедитора, документами про оплату послуг, податковими накладними, копіями договорів з покупцями, яким доставлялись вантажі, реєстрами та копіями рахунків на відвантажену продукцію, залізничними накладними та ін. (т. а.с. 147-229, т. 2 а.с. 2-250, т. 3 а.с. 1-202).

Отже, враховуючи наведені обставини, на переконання суду, господарські операції з ТОВ "Рейл Карго Транс" є фактично здійсненними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені відповідними первинними документами бухгалтерського обліку. Певні дефекти деяких первинних документів не можуть свідчити про відсутність господарських операцій. Тобто, позивач має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку при визначенні об'єктів оподаткування податком на додану вартість і податком на прибуток, зокрема формування податкового кредиту та витрат.

Стосовно відображення у податковій звітності залишку від'ємного значення податку на додану вартість з дати виникнення кого минуло 1095 днів, варто зазначити наступне.

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 згаданого Кодексу встановлено, що При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Зі змісту вказаної норми суд робить висновок, що право вибору варіанту використання від'ємного значення податку на додану вартість (зменшення податкового боргу, відшкодування з бюджету суми від'ємного значення чи зарахування її до податкового кредиту наступного звітного періоду) належить виключно платнику податку. При цьому, будь-яких строків такого використання згадана норма не містить.

В свою чергу, стверджуючи про відсутність у позивача права на використання залишку від'ємного значення податку на додану вартість, з дати виникнення якого минуло 1095 днів, відповідач посилається на положення п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

На переконання суду вказана норма є загальною і позбавляє платника податків права на отримання бюджетного відшкодування поза межами 1095 днів з моменту виникнення такого права внаслідок використання суми від'ємного значення податку на додану вартість шляхом заявлення її до відшкодування. В той же час, положення п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України не забороняють платнику податків використовувати суму від'ємного значення податку на додану вартість поза межами 1095 днів шляхом зменшення податкового боргу або зарахування її до податкового кредиту наступного звітного періоду.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що доводи Глухівської ОДПІ про наявність підстав для зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість в зв'язку з закінченням 1095 днів з моменту виникнення такого від'ємного значення, є необґрунтованими.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Глухівської ОДПІ не відповідають ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових-повідомлень рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 28.01.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 233 391, 25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 30.01.2015 про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 444 598, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 30.01.2015 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій, в розмірі 276 064, 50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" (41462, Сумська область, Глухівський район, с. Баничі, вул. Заводська, 18а, код 14015554) судовий збір в розмірі 487, 20 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складено 22.09.2015.