Справа № 804/13363/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 вересня 2015 року Справа №804/13363/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши виконання вимог статей 99, 100, 106, 107 КАС України,

за позовом ОСОБА_1

до Національного банку України в особі Управління національного банку України в Дніпропетровській області

про поновлення на роботі.

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про:

- визнання незаконним та зобов'язання відповідача скасувати наказ Управління Національного банку України в Дніпропетровській області №234-п від 15.04.2015р.;

- поновлення на роботі на посаді головного економіста в Управління Національного банку України в Дніпропетровській області/Національному банку України - за відсутності вакантних посад в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області;

- стягнення з Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 47602,72 грн. (з послідуючим коригуванням її на дату винесення рішення суду) та моральну шкоду в сумі 40000,00 грн.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов висновку про необхідність залишення даного позову без розгляду, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пункт 15 частини 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначає публічну службу як діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивач ОСОБА_1 працював на посаді головного економіста сектора інспекційних перевірок відділу банківського нагляду в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області.

Відповідно до частини четвертої статті 64 Закону України «Про Національний банк України» службовці Національного банку є державними службовцями, і до них застосовуються норми Закону України «Про державну службу», якщо цей Закон не встановлює іншого.

Наказом Управління Національного банку України в Дніпропетровській області від 15.04.2015р. звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з 20.04.2015р.

З адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 03.09.2015р. про що свідчить відбиток вхідного штемпелю на позовній заяві.

Отже, позивачем пропущено місячний строк, встановлений для звернення до адміністративного суду з позовом у справах щодо звільнення з публічної служби.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.100 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду дій та підтверджені належним чином.

Позивач, в обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду зазначив, що хворів та тривалий час находився на лікуванні з 16.03.2015р. по теперішній час згідно лікувальних рекомендацій з виписки із медичної карти №2364 та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ф.№027/0, а також зазначив, що дружині було зроблено операцію і з 09.07.2015р. по теперішній час вона не ходила та потребувала постійного догляду згідно виписаного епікризу та лікарняного листа від 09.07.2015р.

Як вбачається з доданих матеріалів до адміністративного позову, а саме з виписки №2364 із медичної карти стаціонарного хворого 1 терапевтичного відділення ОСОБА_1 находився у стаціонарі з 16.03.2015р. по 26.03.2015р. та згідно п.5 розділу 8 «Лікувальні та трудові рекомендації» виписаний лікарняний лист з 16.03.2015р. по 26.03.2015р. №815654, до праці з 27.03.2015р., тобто до звільнення з посади головного економіста сектора інспекційних перевірок відділу банківського нагляду в Управлінні Національного банку України в Дніпропетровській області.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.08.2015р. ОСОБА_1 амбулаторно лікувався з 02.04. по 17.04.2015р., з 10.05. по 22.05.2015р., з 04.06. по 17.06.2015р. та з 08.07. по 22.07.2015р.

Згідно виписного епікризу виданого на ім'я ОСОБА_1, остання перебувала в клініці з 09.07.2015р. по 11.07.2015р., у зв'язку з чим видано лікарняний лист номер АГС 186297 з 09.07.2015р. по 12.07.2015р. Явка в поліклініку 13.07.2015р.

Суд вивчив доводи, наведені позивачем, та дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Висновки суду ґрунтуються на тому, що позивач мав об'єктивну можливість звернення до суду з відповідним позовом у період між амбулаторним лікуванням. Крім того, амбулаторне лікування позивача не є непереборною обставиною, яка унеможливлює звернення до суду, що також підтверджується зверненням позивача до центру зайнятості з приводу призначення допомоги по безробіттю (згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 23.06.2015р. позивачу відповідно до п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно наказу №150623 від 23.06.2015р., розпочато виплату допомоги по безробіттю), а епікриз виданий на ім'я ОСОБА_1 не містить відомостей щодо необхідності здійснення постійного стороннього догляду після оперативного лікування в період до дати звернення позивача з даним позовом (03.09.2015р.).

З огляду на зазначене вище, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без розгляду.

При цьому суд роз'яснює, що після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 106-107, 160, 165, КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала набирає законної сили протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо справу розглянуто у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує,, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

СуддяД.В. Сидоренко