Справа № 803/3416/15
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 803/3416/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сургент Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, підприємець, ФОП ОСОБА_3) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Волинській області, управління) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № від 19 березня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 лютого 2015 року у належному ОСОБА_3 магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» проведена фактична перевірка працівниками відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Волинській області, за результатом якої складений акт від 09 лютого 2015 року №03/21.

У вказаному акті зафіксоване порушення, яке виявилося у факті роздрібної торгівлі вином за цінами, які нижчі за мінімально встановлені, а саме реалізації пляшки вина «Кагор Український» місткістю 1л роздрібною ціною 17 грн. при мінімальній роздрібній ціні 20 грн.

Також встановлений факт реалізації пачки сигарет Winston по ціні 18 грн при максимальній роздрібній ціні 17,85 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення від 19 березня 2015 року №, яким до позивача застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі:

- за факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої у розмірі 10 000,00 грн;

- за факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими, від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником таких тютюнових виробів у розмірі 10 000,00 грн.

Підприємець вважає дане рішення протиправним з тих підстав, що про факт проведення перевірки він не був повідомлений належним чином, а також не був присутній під час її проведення. Також стверджує, що не був належним чином повідомлений та запрошений для розгляду матеріалів про притягнення його, як суб'єкта господарювання, до відповідальності у вигляді фінансових санкцій.

Крім того, зазначає, що факт роздрібної торгівлі вином за цінами нижчими за мінімальні є помилкою продавця, так само як і продаж тютюнового виробу за ціною вищою за максимальну.

Додатково зауважує, що всупереч вимогам статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на пачці сигарет зазначений не цифровий вираз ціни, а математичний у вигляді «17 грн + 5%».

Вказане рішення позивач отримав разом з супровідним листом відповідача від 06 серпня 2015 року №231/ФОП/03-20-21-11, а тому просить суд поновити місячний строк на його оскарження.

З наведених підстав, просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 19 березня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що продавець ОСОБА_4 дійсно є найманим працівником ФОП ОСОБА_3

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, у письмових запереченнях та його представник у судовому засіданні, заперечили проти задоволення позову з тих підстав, що перевірка проведена у відповідності до законодавства та за її результатом виявлені факти продажу алкогольного напою за ціною, яка нижче за мінімальну встановлену, а також продажу тютюнового виробу за ціною, яка вища за максимальну. Фактичні обставини перевірки підприємцем не заперечуються. Стосовно повідомлення позивача про прийняте рішення зауважила, що воно надсилалося рекомендованим листом за адресою підприємця, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак вказаний лист повернуся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи, що спірне рішення ОСОБА_3 отримав лише у серпні 2015 року, а до суду звернувся 01 вересня 2015 року, представник ГУ ДФС у Волинській області не заперечувала, що строк звернення до суду підприємцем не пропущений. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 08 грудня 2014 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями серія НОМЕР_1, а також ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами серія НОМЕР_2, які дійсні з 26 грудня 2014 року по 26 грудня 2015 року (а.с.15-17).

Під час судового розгляду встановлено та не заперечується представниками обох сторін, що позивач здійснює господарську діяльністю у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Як найманий працівник у підприємця працює громадянка ОСОБА_4.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Головного управління ДФС у Волинській області від 06 лютого 2015 року №169 «Про проведення фактичної перевірки» призначено фактичну перевірку магазину позивача починаючи з 06 лютого 2015 року протягом 10 діб (а.с.26).

Для реалізації вищенаведеного наказу, головним державним ревізорам-інспекторам відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних торів Радчук А.В. та Дацишину А.А. виписані направлення від 06 лютого 2015 року №000053, №000054 (а.с.24-25).

Вказані працівники ГУ ДФС у Волинській області 09 лютого 2015 року прибули у магазин позивача для проведення фактичної перевірки, за результатом якої складений акт від 09 лютого 2015 року №03/21 (а.с.7-12).

У вказаному акті зафіксоване порушення, яке виявилося у факті роздрібної торгівлі вином за ціною, яка є нижчою за мінімальну встановлену, а саме реалізації пляшки вина «Кагор Український» місткістю 1л роздрібною ціною 17 грн. при мінімальній ціні 20 грн. Також встановлений факт реалізації пачки сигарет Winston American flavor по ціні 18 грн. при максимальній роздрібній ціні 17,85 грн.

В письмових поясненнях від 09 лютого 2015 року продавець магазину ОСОБА_4 підтвердила факт виявлених порушень (а.с.27).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення від 19 березня 2015 року №, яким до позивача застосована фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі:

- за факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої у розмірі 10 000,00 грн;

- за факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими, від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником таких тютюнових виробів у розмірі 10 000,00 грн (а.с.6).

Вказане рішення надсилалося рекомендованим листом за адресою підприємця, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак вказаний лист повернуся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується відповідним конвертом та актом контролюючого органу (а.с.31).

Фактично спірне рішення ОСОБА_3 отримав разом з листом ГУ ДФС у Волинській області 06 серпня 2015 року №231/ФОП/03-20-21-11, а до суду звернувся 01 вересня 2015 року, тому, на думку суду, місячний строк на оскарження рішення, який встановлений у частині п'ятій статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, ним не пропущений.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню про застосування фінансових санкцій, суд зазначає наступне.

Абзацом тринадцятим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Частиною десятою статті 18 цього ж Закону надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Станом на день проведення фактичної перевірки (09 лютого 2015 року) мінімальні роздрібні ціни на реалізацію алкогольних напоїв були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957 в редакції постанови від 11 червня 2014 року №177. Мінімальна роздрібна ціна на вино в іншій (не скляній) тарі місткістю 1 л була встановлена на рівні 20 грн.

Однак, як встановлено під час проведення фактичної перевірки та підтверджено під час судового розгляду, суб'єкт господарювання - підприємець ОСОБА_3 у своєму магазині реалізував пачку вина «Кагор Український» місткістю 1 л за ціною 17 грн., тобто меншою за мінімально встановлений рівень ціни у 20 грн.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача, що помилку у ціні здійснила продавець магазину, оскільки вказане не звільняє суб'єкта господарювання від відповідальності, яка встановлена законом.

З наведених підстав суд вважає, що до ОСОБА_3 на підставі абзацу тринадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» було правомірно застосовано фінансову санкцію у розмірі 10 000,00 грн.

Абзацом чотирнадцятим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до частини першою та другої статті 11-1 цього Закону, встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

У розглядуваному випадку, матеріалами справи підтверджується, що суб'єкт господарювання ОСОБА_3 у своєму магазині здійснив реалізацію тютюнового виробу «Winston American flavor» за ціною 18 грн., в той час як на пачці максимальною ціною зазначено «17 грн. + 5%», тобто 17,85 грн.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, що на пачці сигарет максимальна ціна виражена у вигляді математичного виразу та є незрозумілою, оскільки значення виразу «17 грн + 5%» є зрозумілим та підлягає обчисленню.

За наведених обставин суд вважає, що на позивача було правомірно накладено фінансову санкцію у розмірі 10 000,00 грн за реалізацію тютюнового виробу за цінами, які вищі за максимальні.

Стосовно процесуальних порушень, які, на думку підприємця, допущені працівниками ГУ ДФС у Волинській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин.

Отже, в даному випадку попередження позивача про фактичну перевірку не вимагалося, так само як і його присутності, оскільки наказ про проведення перевірки був вручений особі, яка фактично проводила розрахункові операції - продавцю магазину ОСОБА_4 Тому доводи підприємця, що його не попередили про перевірку та не запросили до участі в її проведенні суд вважає необґрунтованими.

Також не заслуговують на увагу суду твердження позивача, що він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду матеріалів для прийняття рішення про накладення фінансових санкцій і так само не отримував рішення про їх накладення, оскільки, як встановлено під час судового розгляду, поштові відправлення, які надсилалися підприємцю, за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (АДРЕСА_1), поверталися на адресу ГУ ДФС у Волинській області з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.31).

В такому випадку, на думку суду, відповідач виконав покладений на нього обов'язок щодо повідомлення позивача, а ігнорування останнім поштових відправлень не може бути підставою для звільнення від встановленої відповідальності у формі фінансових санкцій.

Отже, під час судового розгляду підтверджений факт реалізації у магазині, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 алкогольною напою за цінами, які нижчі за мінімальні встановлені, а також факт реалізації тютюнового виробу за цінами, які вищі за максимальні встановлені, враховуючи, що відповідач не допустив процесуальних порушень під час проведення перевірки та накладення фінансової санкції за цими фактами, тому суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування фінансових санкцій № від 19 березня 2015 року є законним та обґрунтованим, а у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 158, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування фінансових санкцій № від 19 березня 2015 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде складений 22 вересня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.Ф. Костюкевич