Справа № 2а-1870/5272/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/5272/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватний підприємець ОСОБА_3, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту ДПІ в м.Суми, відповідач) в якому просить Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 11 січня 2007 року №/0/17-319/5630/883.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем на основі акта перевірки від 20 грудня 2006 р. прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2007 р. № /0/17-319/5630/883, яким донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 42259 грн. 29 коп.

З прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується та вважає його таким, що прийнято з порушенням норм законодавства.

Позивач зазначає, що укладеними ним договорами на надання маркетингових послуг, перевірки якості і надання інших послуг з суб'єктами підприємницької діяльності передбачалось, що суб'єкти підприємницької діяльності для нього виконують роботи і надають послуги по пошуку покупців, по перевірці якості, підготовці документів для митного оформлення і митне оформлення експорту пиломатеріалів та замовлення автотранспорту.

Виконані роботи та надані послуги прийняті згідно актів здачі - приймання виконаних послуг. І ці надані послуги, зазначені в вище перелічених актах здачі-приймання виконаних послуг мають безпосередньо відношення до отриманого доходу від продажу пиломатеріалів.

Так, реалізація пиломатеріалів покупцю P.D "JAWOR" і отримання виручки (доходу) стали можливими в результаті наданих послуг приватним підприємцем ОСОБА_4

Також в 2006 р. отримана виручка за реалізовані пиломатеріали від "URO Lumber В. V.", пошук якого згідно звіту про проведені маркетингові дослідження від 30.05.2005 р. здійснено підприємцем ОСОБА_4 Позивач вважає, що ДПІ в м. Суми вартість наданих послуг по пошуку покупців, перевірці якості, підготовці документів для митного оформлення експорту пиломатеріалів та замовлення автотранспорту безпідставно виключає з витрат збільшуючи при цьому чистий дохід. Відповідно до п 5.1 ст. 5 Закону-України „Про оподаткування прибутку підприємств" „валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності". А згідно п. п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону, яким обґрунтовується прийняте рішення, до складу валових витрат включаються: „суми будь-яких витрат сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на таке.

В ході перевірки позивача встановлено завищення позивачем валових витрат в сумі 325071,47 за 9 місяців 2006р. в результаті включення до складу валових витрат вартості маркетингових послуг, які безпосередньо не пов'язані з отриманням доходу та не підтверджені на момент перевірки належним чином оформленими первинними документами чим було порушено пп.5.2.1 п.5.2., пп..5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян". Відповідач вважає, що акти здачі - прийому виконаних робіт оформлені неналежним чином, а саме: відсутній склад та обсяг виконаних господарських операцій, що є ключовим реквізитом акту. Надані під час перевірки акти не містять назви робіт та переліку наданих послуг, які б підтверджували зв'язок понесених витрат безпосередньо з власною господарською діяльністю СПД ОСОБА_3 у відповідних звітних періодах.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, Державною податковою інспекцією в м. Суми відповідно до направлення на перевірку № 2107 від 27.11.2006 року проведена документальна перевірка приватного підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2005 р. по 0.09.2006 р. за наслідками якої складено акт перевірки від 20 грудня 2006 р. та прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2007р. № /0/17-319/5630/883, яким донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 42259 грн. 29 коп.

В акті перевірки податковим органом зроблено висновки про завищення позивачем валових витрат в сумі 325071,47 грн. за 9 місяців 2006р., в результаті включення до складу валових витрат вартості маркетингових послуг, які безпосередньо не пов'язані з отриманням доходу та не підтверджені на момент перевірки належним чином оформленими первинними документами в наслідок чого було порушено пп.5.2.1 п.5.2., пп..5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян".

Суд погоджується з такими висновками податкового органу та вважає їх такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи суд вбачає, що в акті перевірки зазначено, що валові витрати позивача за 9 місяців 2006р. склали 861990,00грн. з них значну питому вагу складає сума витрат за маркетингові послуги (40%) 345815,67грн. які надавались згідно укладених договорів наступними субєктами підприємницької діяльності:

- СПД ОСОБА_5, код30191 16246 (м. Черкаси)- 2500,00грн. (договір №01/09 від 01.09.2004 а.с. 224);

- СПД ОСОБА_6, код НОМЕР_1 (м. Севастополь)-4070,97грн. (договір №01/10/05 ОАF від 01.09.2005 а.с. 227 );

- СПД ОСОБА_3 І В. код НОМЕР_2 (м. Суми)- 339244,70грн . (договір №04/06 від 19.04.2005 а.с. 27).

Як вбачається з матеріалів справи, виконання зазначених вище договорів оформлено актами здачі-прийомки виконаних робіт (а.с. 28 30, а.с 225, 228 ).

Суд зазначає, що виходячи з вимог п. 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704. первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Суд вважає, що перелічені вище акти прийому передачі виконаних робіт не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку що відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Крім того, суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю визначався розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» (далі - Декрет).

Так, відповідно до абзацу першого статті 13 Декрету згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та IІІ цього Декрету.

При цьому абзацом третім цієї ж статті Декрету зазначено, що до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 цієї ж статті Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 даного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з визначенням, що міститься у пункті 1.32 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська діяльність -- це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що необхідною умовою для включення витрат на оплату послуг до валових витрат підприємства є, зокрема, належне документальне підтвердження факту надання таких послуг (позаяк наслідки у податковому обліку створюють лише реально здійснені господарські операції відповідно до їх економічного змісту) та отримання платником податків економічної вигоди від здійснення господарської операції, як складової господарської діяльності. При цьому презумується, що така господарська операція здійснюється з врахуванням комерційного інтересу, розумного співвідношення розміру понесених витрат та очікуваної вигоди.

Суд зазначає, що за своєю сутністю маркетинг це система організації праці господарюючого суб'єкта, за якою виробничі рішення приймаються спеціальним вченням вимог ринку, прогнозуванням та управлінням їх. У систему маркетингу входить вивчення конюнктури та динаміки платоспроможного попиту на продукцію, що виробляється (збувається) підприємством; аналіз зміни цін на продукцію та її замінники: прогнозування доходів потенційних споживачів і їх потреб у певному товарі; використання реклами як основного способу нецінової боротьби з конкуруючими фірмами, стимулювання збуту продукції; планування товарного асортименту з урахуванням соціально-психологічних настанов різних груп споживачів; спеціальна організація обслуговування споживачів, яка передбачає максимальне наближення товару до потенційного споживача.

Втім з наявного у справі звіту виконавця (суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4) про проведені Маркетингові дослідження на ринку деревообробки (а.с. 40-46, 84-97) вбачається, що зміст цього звіту зводиться до наведення цінових умов договору поставки та вимог щодо укладки, маркування та транспортування продукції. Стосовно надання маркетингових послуг СПД ОСОБА_5 згідно договору №01/09 та СПД ОСОБА_7 згідно договору № 01/10/05 АОF, суд зазначає що на виконання зазначених договорів були складені лише акти виконаних послуг (а.с. 225,228)звіти виконавців щодо проведених досліджень взагалі відсутні.

Крім того, як вбачається з договору №04/06 від 19.04.2005 укладеного між позивачем (замовник) та СПД ОСОБА_4В (виконавець), замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов»язки по наданню маркетингових послуг, перевірки якості пиломатеріалів та інших робіт, а також інших послуг пов»язаних з лісовою та деревообробною промисловістю України та Європи. Пунктом 4 договору визначено, що вартість послуг по даному договору складає 400000,00 грн. За виконані послуги, передбачені в п.2.1.1 договору замовник сплачує виконавцю сорок відсотків від суми коштів, що надійшли на рахунок Замовника від покупців, зазначених в звіті виконавця.

Як зазначає позивач, внаслідок отримання маркетингових послуг від ОСОБА_4 ним був укладений новий контракт на поставку продукції з P.D."JAWOR", Польща, від якого в червні 2006р отримав кошти за відвантажену продукцію у сумі 20744,18 грн.

При цьому, всього позивачем готівкою було сплачено коштів ОСОБА_4 за надані маркетингові послуги в сумі 339244,70 грн., що не відповідає п.4 договору №04/06.

Посилання позивача на звіти про проведені маркетингові дослідження від 30.05.2005 та від 01.09.2005 (а.с. 198-205, 214-218) суд вважає безпідставним, оскільки вказані звіти не надавались податковому органу під час здійснення перевірки. Також безпідставним суд вважає посилання позивача на те, що в склад наданих маркетингових послуг входять послуги по митному оформленню та по перевірці якості заготовок, оскільки вказані послуги є абсолютно різними за своєю суттю та не відповідають визначенню маркетингових послуг, тоді як в актах приймання-передачі зазначено саме надання послуг «маркетингові дослідження».

Таким чином, виходячи з викладеного вище суд доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято у відповідності до норм законодавства.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкового повідомлення-рішення № /0/17-319//883 від 11 січня 2011 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек