Справа № 638/20810/13-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. Справа № 638/20810/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2015р. по справі № 638/20810/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Харківської міської ради

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - відповідач), в якому просив суд:

- рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2013р. № 706 «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» скасувати.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2015р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 212 Земельного кодексу України, п.5.10.3 Правил благоустрою території міста Харкова, просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 706 від 06.11.2013 року «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» ухвалено звільнити території від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, тимчасових споруд торгового, будівельного, соціально - культурного або іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм, залишених будівельних матеріалів та конструкцій, транспортних засобів, механізмів та інше. Згідно переліку, доданого до вказаного рішення міститься нежитлова будівля (торгівельний павільйон № 22) по АДРЕСА_1.

Торговельний павільйон №22,26, загальною площею 20,6 кв.м., в нежитловій будівлі літ. «Б-1» по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25.10.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, реєстровий № 1792.

Рішенням Харківської міської ради від 04.07.2007 року № 140/07 ОСОБА_2 затверджено проект відведення земельної ділянки та надано в оренду строком до 01.06.2009 року земельну ділянку площею 0,0078 га по АДРЕСА_1 для обслуговування торговельного павільйону № 22 за рахунок земель житлової та громадської забудови. Пунктом 6 рішення № 140/07 від 04.07.2007 року осіб, яким земельні ділянки надані в оренду, зобов'язано у 4-х місячний термін з дня прийняття цього рішення оформити договори оренди землі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із законності прийнятого виконавчим комітетом рішення № 706 від 06.11.2013 року «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині звільнення території від самовільно розміщених об'єктів, в тому числі зазначеного в п.14 додатку до рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Порядок знесення самочинно збудованих об'єктів також врегульовано приписами ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За приписами зазначеної статті у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, відповідачами не надано доказів наявності судового рішення про знесення самочинно збудованого об'єкту, а саме торгівельний павільйон № 22 по АДРЕСА_1, або доказів звернення до суду з таким позовом.

Також колегія суддів зазначає про відсутність підстав для віднесення торгівельного павільйону № 22 по АДРЕСА_1 до самочинного будівництва підтверджується наявними в матеріалах справи документами, саме: договір дарування зазначеного торгівельного павільйону від 25.10.2011р. (а.с. 11), витягом про державну реєстрацію права власності від 11.11.2011р. (а.с. 12), технічним паспортом на торгівельний павільйон № 22 по АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме, Витягу про державну реєстрацію прав та договору дарування торговельного павільйону (а.с. 11, 12), торговельний павільйон № 22 загальною площею 20, 6 кв.м в нежитловій будівлі літ. «Б-1» АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування № 1792 від 25.10.2011р.

Отже, з набуттям позивачем права власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1» АДРЕСА_1 до нього має перейти право власності на земельну ділянку, на якій ця будівля розташована.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що у позивача відсутні будь-які правові підстави для використання земельної ділянки по вул. Героїв Праці, 20/321-А в м. Харкові, є необґрунтованими.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для ухвалення оскаржуваного рішення стосовно позивача, рішення відповідача, як органу місцевого самоврядування не відповідає вимогам вищезазначеного законодавства, тому є незаконним.

За приписами ч.ч. 9,10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що п. 14 оскаржуваного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2003р. № 706 «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» про звільнення території м. Харкова від нежитлової будівлі (торгівельний павільйон № 22) по АДРЕСА_1, є незаконним. В іншій частині зазначене рішення не порушує прав позивача, у зв'язку з чим визнанню незаконним не підлягає.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції через порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2015р. по справі № 638/20810/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради про скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати незаконним п. 14 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2013р. № 706 «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан».

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст постанови виготовлений 21.09.2015 р.