Справа № 2-а-368/2010
Суддя: Юрчук М. І.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа №2 «а»-368/2010
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудняа 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Юрчука М.І., секретаря судового засідання Хоменко Г.М., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Житомирській області та інспектора ДПС взводу №3 роти ДПС ДАІ УМВС України в м. Житомир ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

09.11.2010 року ОСОБА_1 пред'явив позов до управління ДАІ УМВС України в Житомирській області та інспектора ДПС взводу №3 роти ДПС ДАІ УМВС України в м. Житомир ОСОБА_2, де просить суд визнати протиправним рішення інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати постанову серії АМ № 115616 від 05.11.2010 року про накладення на нього штрафу в розмірі 51 гривня, як таку, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач ОСОБА_1.В. зазначив, що в адміністративному протоколі серії АМ1 № 079279 від 05.11.2010 року та постанові серії АМ № 115616 від 05.11.2010 зазначено, що ОСОБА_1, керуючи в цей день автомобілем НОМЕР_1 в м. Баранівка, не був пристебнутий ременем безпеки та перевозив дитину на передньому пасажирському сидінні, яка не досягла 12 років.. Згідно даної постанови на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн. З накладенням штрафу ОСОБА_1 не погоджується, так як правопорушення не скоював. Він керував даним автомобілем, перевозив на передньому сидінні свого колегу і вони були пристебнуті ременями безпеки. На задньому сидінні пасажира сиділа дружина ОСОБА_4 із малолітньою дитиною. Коли він під'їхав до газової заправки, вийшов з автомобіля, щоб заправити автомобуль газом, до нього піїхали працівники ДАІ м. Житомира і обвинуватили його в тому, що він керував автомобілем з непрестебнутим ременем безпеки і перевозив на передньому пасажирському сидінні малолітню дитину. Оскільки він не вчиняв даних порушень ПДР України, тому написав в протоклі пояснення, що не згідний з протоколом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві і доповнив, що під час руху автомобілем дитину на задньому сидінні тримала наруках дружина його колеги по роботі ОСОБА_4. Коли вони зупинилися на заправці, то дитину на руки взяв ОСОБА_4, щоб її заспокоїти, оскільки вона плакала.

Відповідачі: представник управління ДАІ УМВС України в Житомирскій області та інспектор ДПС ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилися, не повідомили причини неявки, не подали заперечень на позовну заяву чи заяв про відкладення розгляду спрови, не надали матеріалів, на підставі яких накладалося адміністративне стягнення на позивача. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Допитані в судовому засіданні свідки показали:

свідок ОСОБА_4, що 05.11.2010 року він з ОСОБА_1 їхали по роботі автомобілем, яким керував ОСОБА_1 І рішили одночасно підвезти дружину ОСОБА_4 з двохрічною дитиною додому. Він сидів на передньому сидінні пасажира і з ОСОБА_1 Були пристебнуті ремнями безпеки, а його дружина знаходилися на задньому місці пасажира і тримала на руках дитину. Коли вони заїхали до газової заправки, до них під'їхали працівники ДАІ, перевіряли докумнти у ОСОБА_1. Коли останній повернувся до автомобіля, то повідомив, що на нього складений адміністративний протокол за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки і перевозив дитину на передньому місці пасажира. Фактично весь час дитина знаходилася на руках матери, а коли під'їхали на заправку, дитина розплакалася, тому він ОСОБА_4 Взяв до себе на руки заспокоїти, поки ОСОБА_1заправить автомобіль газом.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_5, яка доповнила, що коли вони рухалися по дорозі до заправки, то не було працівників ДАІ.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він працює оператором на газовій заправці в м. Баранівка. ОСОБА_1 часто заправляє свій автомобіль на даній заправці. Пам'ятає, що на початку листопада 2010 року на заправку заіхав автомобіль. Почувши звук автомолбіля, він вийшов із своєї кімнати, то побачив, що з автомобіля вийшов ОСОБА_7С, в автомобілі було два пасажири. На задньому сидінні сиділа жінка. Було чути плач дитини в салоні автомобіля, але де вона знаходилася, він не бачив. В цей час під'їхали працівники ДАІ і перевіряли у ОСОБА_1 документи.

Згідно протоколу серії АМ1 № 079279 від 05.11.2010 року, 05 листопада 2010 року ОСОБА_1, керуючи в цей день автомобілем НОМЕР_1, в порушення п.п. 2.3в і 21.11 ПДР України, не був пристебнутий ременем безпеки та перевозив дитину на передньому пасажирському сидінні, яка не досягла 12 років. За вказані порушення передбачена відповідальність за ст. 121 ч.4 КУпАП. ОСОБА_1 вину не визнав і написав пояснення, що не згідний з протоколом. Свідки, які б підтвердили порушення ОСОБА_1 п. 2.3 в і 21.11 ПДР України, в протоколі не вказані, пояснення свідків до протоколу не приєднані.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що доказів про вчинення ОСОБА_1.В. правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП немає і відповідачі їх не надали та не подали заперечень на позовну заяву, позивач заперечує вчинення ним порушенняння ПДР України; вказане в протоколі і постанові порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3в і 21.11 ПДР України спростоване показаннями трьох свідків, тому не доведена вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП.

Згідно положення ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова серії АМ № 115616 від 05.11.2010 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 51 грн. є незаконною і підлягає скасуванню за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП., як неправомірну.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9,247,251, 254, 258, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 115616 від 05.11.2010 року виинесену інспектором ДПС взводу №3 роти ДПС ДАІ УМВС України в м. Житомир ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 за частиною 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафу в розмірі 51 гривня, як неправомірну.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_8