Справа № 2а/0570/4968/2011
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бєломєстнов О.Ю.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року справа №2а/0570/4968/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Попова В.В.

суддів Лях О.П. , Горбенко К.П.

при секретарі Газарян А.В.

за участю сторін: представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2011 року у справі № 2а/0570/4968/2011 за позовом Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" , Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Жовтневий рудник" до Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.11.2010 року № /0 про застосування фінансових санкцій у розмірі 7479,67 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2011 року у справі № 2а/0570/4968/2011 позов Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (ВП «Шахта «Жовтневий рудник») до Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області про скасування податкового повідомлення- рішення від 08.11.2010р. № /0 про застосування фінансової санкції у розмірі 7479,67 грн., задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області № /0 від 08.11.2010р. про нарахування штрафу у розмірі 7479,67 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (ВП «Шахта «Жовтневий рудник») (83001, м. Донецьк вул. Артема, 63, ) судові витрати з судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп. (три гривні сорок копійок).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального права і просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлені наступні обставини по справі.

Позивач, ОСОБА_3 підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» зареєстроване виконавчим комітетом Донецької міської ради як юридична особа, та є платником податків.

ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» має відокремлені підрозділи, одним з яких є Шахта «Жовтневий рудник».

Відповідач ОСОБА_3 податкова інспекція у Волноваському районі Донецької області є субєктом владних повноважень, якій в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» повноваження.

Відповідачем проведена перевірка ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «ДВЕК» стосовно своєчасності сплати земельного податку, про що складений акт № 6611/1530/33577425 від 20.10.2010р.

Податковим повідомленням-рішенням від 08.11.2010 року № /0 на підставі акту №6611/1530/33577425 від 08.11.2010р., відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання визначений штраф у сумі 7479,67 грн.

Строки сплати податку на землю врегульовані спеціальними нормами права, а саме ст.17 Закону України «Про плату за землю».

Згідно з нею податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, платник податків самостійно не проводив погашення податкових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб, що зазначені у акті перевірки № 6611/1530/33577425 від 20.10.2010року, а платіжними дорученнями: № 682 від 26.08.2010р., №186 від 30.07.2010р., №4872 від 30.06.2010р., №4405 від 26.05.2010р., які знаходяться в матеріалах справи, здійснив оплату податкових зобовязань за 2010 рік.

Відповідач використав зазначені платежі як джерело погашення податкового боргу та нарахував позивачу штрафні санкції.

Суд вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам податкового законодавства.

Здійснюючи ці повноваження відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення, яким застосував до позивача штрафні санкції на підставі п. 17.1.7 ст. 17 Закону «Про порядок погашення…». Згідно із зазначеною нормою у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, та якщо така затримка складає більше ніж 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, вказаний платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірі пятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

З цієї норми Закону випливає, що для її застосування обовязковим є встановлення боргу, який був погашений.

Погашення податкового боргу відповідно до ст. 7 Закону «Про порядок погашення…» може бути самостійним з боку платника податків (п. 7.1 ст. 7) або за рішенням органу стягнення (п. 7.2 ст. 7).

Джерелом самостійного погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, що передбачене п. 7.1.1 ст. 7 Закону «Про порядок погашення…». Коштами у складі майна суб'єктів господарювання відповідно до ч. 5 ст. 139 ГК України є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства. Вони також входять до визначення майна у розумінні ч. 1 зазначеної статті.

Частиною 1 статті 134 ГК України встановлено, що суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Тобто платник податків, який є субєктом господарювання, має право розпоряджатися належним йому майном, зокрема коштами, на свій розсуд. Право розпоряджатися своєю власністю гарантоване також статтею 41 Конституції України.

В платіжних дорученнях наданих позивачем, в графі «призначення платежу» зазначено «податок за землю» та періоди, за які сплачуються суми.

Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Зважаючи на це, висновки акту перевірки зроблені відповідачем без урахування приписів Конституції України, Господарського кодексу України, Закону України «Про порядок погашення…» та інших наведених вище нормативно-правових актів. У звязку з цим прийняте на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення є незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом першої інстанції перевірено доводи сторін, дано їм правильну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого у справі судового рішення відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2011 року у справі № 2а/0570/4968/2011 за позовом Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" , Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Жовтневий рудник" до Державної податкової інспекції у Волноваському районі Донецької області про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.11.2010 року № /0 про застосування фінансових санкцій у розмірі 7479,67 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі складена та підписана колегією суддів 08.11.2011 року.

Колегія суддів : В.В. ОСОБА_4Лях

ОСОБА_5