Справа № 2а/1570/5491/2011
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/5491/2011
УХВАЛА

19 вересня 2011 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стефанова С.О., за участю секретаря судового засідання Мірзи О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Південної митниці до Головного управління юстиції в особі підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області від 08.07.2011 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов Південної митниці до Головного управління юстиції в особі підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області про скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області від 08.07.2011 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

У судовому засіданні 19 вересня 2011 року представник відповідача подав письмове клопотання, в якому посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України просив передати зазначену справу на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси, обґрунтовуючи його тим, що п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»звернуто увагу судів на те що скарги на рішення,дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів ДВС служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним, просив клопотання розглянуть без його участі.

Представник позивача у судовому засіданні залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження. При цьому судам слід звертати увагу на те, що до цивільної юрисдикції належать лише спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, ухвалених загальними судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

З адміністративного позову та доданих до нього документів вбачається, що позивач просить суд скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області від 08.07.2011 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн. при примусовому виконанні постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2011р. по справі № 3-2894/11.

Проте, як вбачається з копії постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2011р. по справі № 3-2894/11, яка винесена за результатами розгляду справи, яка надійшла від Південної митниці про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 348 Митного кодексу України, зазначена справа є справою про порушення митних правил, яку судом відповідно розглянуто за правилами та в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення та Митного кодексу України.

Разом з тим Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців чи інших посадових осіб державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даних спірних правовідносинах законом не встановлено іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, ухвалених загальними судами за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім того, який встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема ст. 181 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що даний адміністративний позов відповідно до положень ст. 181 КАС України належить розглядати в порядку адміністративного судочинства Одеським окружним адміністративним судом та провадження по зазначеній справі було відкрито з дотримання правил предметної підсудності, у звязку з чим у суду не має підставі для задоволення клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 159, 160, 165, 181 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представника відповідача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухали.

Суддя С.О. Стефанов