Справа № 2-а-10641/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» вересня 2011 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайоннного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області про зобовязання провести перерахунок підвищення пенсії як учаснику війни,

встановив:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області (далі - Управління ПФУ), в якому зазначив, що він має статус учасника війни. На підставі статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, але відповідач, не зважаючи на вимоги зазначеного закону сплачує на його користь підвищення до пенсії як учаснику війни у значно меншому розмірі. Позивач звертався з усною заявою до Управління ПФУ про перерахунок пенсії з врахуванням підвищення згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак отримав відмову в задоволенні своїх вимог, в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобовязати Управління ПФУ провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як учаснику війни у відповідності до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту» в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком починаючи з 15 жовтня 2011 року.

У письмових запереченнях відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Броварах наголошується, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в цьому управлінні й одержує підвищення до пенсії учасника війни. Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Стаття 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, що була чинною до 01 січня 2006 року передбачала підвищення до пенсії учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 50 % мінімальної пенсії за віком. 05 жовтня 2005 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-ІУ, яким передбачено з 01 липня 2006 року підвищення пенсії учасникам війни у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-ІУ, яким передбачено з 01 січня 2006 року підвищення пенсії учасникам війни у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб після 01 липня 2006 року змін не визнавав, такими, що не відповідає вимогам Конституції України не визнавався а отже, є такими, що підлягає застосуванню як всіма органами державної влади так і судами України при розгляді даної категорії справ. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в адміністративній справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії АА № 336960 від 14 червня 1996 року, у звязку із чим має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стаття 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, що була чинною до 01 січня 2006 року передбачає підвищення до пенсії учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 50 % мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги.

Згідно частини 3 статті 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та вимог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, пенсія ОСОБА_1 як учаснику війни на сьогодні виплачується не в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 2 статті 8 Конституції України встановлено вимогу щодо законів України, які приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 3 частини першої статті 85 та статтею 91 Конституції України до повноважень Верховної Ради України, як єдиного органу законодавчої влади в України віднесено прийняття законів.

Виключно законами України встановлюються, зокрема, Державний бюджет України і бюджетна система (пункт 1 частини 2 статті 92 Конституції України).

В частині 1 статті 96 Конституції України закріплено, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 01 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ст.95 Конституції України).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалоея, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року N 20-рп/2004). Отже, при прийнятті закону про Державний бюджет України мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень (стаття 48 Конституції України).

Оскільки предмет закону про Державний бюджет чітко визначений у Конституції У країни,- Бюджетному кодексі України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

З урахуванням зазначеного, деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007, 2008 роки», яким зупинено на 2007, 2008 роки дії статей в частині виплат пенсій, доплат, компенсацій і допомоги у розмірах менших ніж визначено у Спеціальному законі, визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідають Конституції України.

Отже, виходячи з пріоритетності конституційних норм, суд вважає, що на момент нарахування і здійснення виплати ОСОБА_1, застосуванню підлягали норми статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», і не Постанови КМ, які істотно звужують обсяг прав встановлених Законом.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Разом із тим, слід наголосити, що відповідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 100 КАС України, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивачем адміністративний позов подано 15 вересня 2011 року, позовні вимоги заявлені щодо зобовязання відповідача провести перерахунок підвищення до пенсії, починаючи з 15 березня 2011 року, тому суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління ПФУ здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1, виходячи з розміру 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та провести виплату відповідно до проведеного перерахунку з врахуванням вже проведених виплат, починаючи з 15 березня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 8, 22, 64, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 14 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області провести з 15 березня 2011 року перерахунок та доплату підвищення до пенсії як учаснику війни ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплатити йому недоплачену суму підвищення до пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду в частині присудження підвищення та виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць відповідно до п.1 ч.І ст. 256 КАС України підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин