Справа № 181/720/15-а
Суддя: Гончаренко О. О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/720/15-а
Провадження № 2-а/181/11/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2015 р. суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Гончаренко О.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що відповідачем йому з 11 жовтня 2011 року призначена та виплачується до теперішнього часу пенсія, як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу» без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення , для вирішенняґ соціально-побутових питань та сум індексації. 27 липня 2015 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації заробітної плати, в задоволенні якої було відмовлено з мотивуванням про те, що нормами діючого законодавства не передбачено включення в заробітну плату для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації.

Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, а відмова в перерахунку пенсії є необґрунтованою, та просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від №334 від 31 липня 2014 року; зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії державного службовця на підставі вказаної вище довідки з урахуванням зазначених в ній сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум індексації у розмірі 80 % від сум заробітку, на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з дня звернення до суду, повернути з Державного бюджету України на його користь судові витрати у сумі 487,20 гривень.

Відповідач позов не визнав повністю, надавши суду заперечення, в яких посилається на те, що відповідно до документів пенсійної справи ОСОБА_1, призначення пенсії було здійснено з 11 жовтня 2011 року. Відповідач зазначив, що порядок та умови визначення заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії визначено статтями 33, 37, 371 ЗУ «Про державну службу», постановою КМУ №865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та постановою КМУ №1078 від 17 липня 2003 року «Про проведення індексації грошових доходів населення». Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Включення до сум заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям відповідно до ЗУ «Про державну службу» сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги діючим законодавством не передбачено. Також посилався на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про службу в органах місцевого самоврядування». У звязку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Вимоги ОСОБА_1, викладені у заяві є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтували свої позиції по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Разом з тим, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»(у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

При цьому слід враховувати, що розмір виплат, що включені в заробітну плату, приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Згідно висновку постанови Верховного Суду України справа №21-97а/13 від 28 травня 2013 року матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч.1 ст.2442 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що до розміру його заробітної плати, як державного службовця, повинні бути включені суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, згідно наданої ним довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» за вих.№334 від 31 липня 2014 року.

Що стосується посилань відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про службу в органах місцевого самоврядування», слід зазначити наступне.

Згідно п.7.1 рішення Конституційного Суду України по справі №10-рп/2008 від 22 травня 2006 року, однiєю з конституцiйних гарантiй прав i свобод людини i громадянина є недопущення їх скасування ( частина друга статтi 22 Конституцiї України ) чи звуження їх змiсту та обсягу при прийняттi нових законiв або внесеннi змiн до чинних законiв ( частина третя статтi 22 Конституцiї України ).

Вiдповiдно до частини першої статтi 126 Конституцiї України Конституцiя i закони України повиннi гарантувати незалежнiсть i недоторканнiсть суддiв. До таких конституцiйних гарантiй вiднесено обовязок держави забезпечувати фiнансування та належнi умови для функцiонування судiв i дiяльностi суддiв. Здiйснення державою фiнансування судiв має вiдбуватися тiльки через Державний бюджет України шляхом окремого визначення в ньому видаткiв на утримання судiв ( частина перша статтi 130 Конституцiї України ). Отже, закон про Держбюджет безпосередньо стосується прав i свобод суддiв та працiвникiв апарату судiв.

Тлумачення словосполучення «звуження змiсту та обсягу прав i свобод людини i громадянина», що мiститься в частинi третiй статтi 22 Конституцiї України , Конституцiйний Суд України дав у Рiшеннi вiд 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа про постiйне користування земельними дiлянками), згiдно з яким «конституцiйнi права i свободи гарантуються i не можуть бути скасованi (частина друга), при прийняттi нових законiв або внесеннi змiн до чинних законiв не допускається звуження змiсту та обсягу iснуючих прав i свобод (частина третя). Скасування конституцiйних прав i свобод це їх офiцiйна (юридична або фактична) лiквiдацiя. Звуження змiсту та обсягу прав i свобод є їх обмеженням. У традицiйному розумiннi дiяльностi визначальними поняття змiсту прав людини є умови i засоби, якi становлять можливостi людини, необхiднi для задоволення потреб її iснування та розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнiсна властивiсть, виражена кiлькiсними показниками можливостей людини, якi вiдображенi вiдповiдними правами, що не є однорiдними i загальними». При цьому Конституцiйний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правило, згiдно з яким сутнiсть змiсту основного права в жодному разi не може бути порушена» ( абзац четвертий пiдпункту 5.2 пункту 5 мотивувальної частини ).

Отже, визнання Законом правових актiв такими, що втратили чиннiсть, зупинення їх дiї, внесення до них змiн i доповнень стосовно закрiплених в них прав i свобод людини i громадянина Конституцiйний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав i свобод.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст. 33, 37, 371 ЗУ «Про державну службу», ст.2 ЗУ «Про оплату праці», ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865, постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 року №1078, ст.ст.2, 4, 6, 8, 9, 19, 69, 94, 99, 102, 104, 159, 160, 163, 1832 КАС України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо неврахування при призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальне обовязкове пенсійне страхування.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, з яких проводилося нарахування та сплата збору на загальне обовязкове пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також сум індексації, зазначених у довідці №334 від 31 липня 2014 року про складові заробітної плати за період з 01 жовтня 2006 року по 31 вересня 2011 року, з яких сплачено збір загальне обовязкове пенсійне страхування, з урахуванням фактично отриманих виплат, відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % від сум заробітку ОСОБА_1, на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 11 вересня 2015 року.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Межівському районі повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

паспорт серії АЕ №438398, виданий 23 листопада 1996 року Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, що мешкає по вулиці Калініна, буд.1, смт. Межова, Дніпропетровської області, сплачений по квитанції №0.0.433046612.1 від 11 вересня 2015 року судовий збір в сумі 487 (чотирьохсот вісімдесяти семи) гривень 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя : О. О. Гончаренко