Справа № 11463/09/1570
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.

при секретарі судового засідання: Коваленко І.І.

за участю сторін:

від прокурора - Будзул-Лавренюк К.Я. (по посвідченню)

від позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

від відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за адміністративним позовом Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції до Сільськогосподарського кооперативу «Україна» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 6 209 грн. 82 коп., яка складається з податку на додану вартість в сумі 2274 грн. 33 коп. і пені на суму несплаченого податкового боргу в сумі 10 грн. 49 коп. та фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 3 935 грн. 49 коп., -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся Ізмаїльський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції до Сільськогосподарського кооперативу «Україна» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 6 209 грн. 82 коп., яка складається з податку на додану вартість в сумі 2274 грн. 33 коп. і пені на суму несплаченого податкового боргу в сумі 10 грн. 49 коп. та фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 3 935 грн. 49 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за Сільськогосподарським кооперативом «Україна» рахується податковий борг в сумі розмірі 6 209 грн. 82 коп., у тому числі з податку на додану вартість в сумі 2274 грн. 33 коп. і пені на суму несплаченого податкового боргу в розмірі 10 грн. 49 коп. та фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 3 935 грн. 49 коп.

У судовому засіданні представник прокуратури заявлені позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Згідно з п. 1 ст. 60 КАС України у випадках встановлених законом прокурор може звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є, в тому числі звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб, участь у розгляді судами справ.

Враховуючи, що існування заборгованості зі сплати податку на додану вартість та фіксованого сільськогосподарського податку тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України та суттєво порушує інтереси держави, суд прийшов до висновку, що прокуратура наділена правом звертатися з позовом в інтересах держави в особі Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області про стягнення податкового боргу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач двічі був повідомлений належним чином за сім днів до дати судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення та докази, які у нього є в обґрунтування своїх заперечень, відповідач суду не надав.

Відповідно до п. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, судом встановлено наступне.

Сільськогосподарський кооператив «Україна» зареєстрований в якості юридичної особи 10 лютого 2000 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, що підтверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 13), довідки з ЄДРПОУ (а.с. 14), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 15).

Відповідачем були подані до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції 18 червня 2009 року податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2009 року (а.с. 18-19), згідно з якою відповідачем зазначено, що сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного періоду складає 3732 грн. та 1 червня 2009 року уточнюючий розрахунок фіксованого сільськогосподарського податку на 2009 рік (а.с. 16-17), в якому було самостійно визначено податкове зобовязання за 2009 рік в розмірі 19689 грн. 19 коп.

В наслідок того, що відповідач не сплачував податкові зобовязання з фіксованого сільськогосподарського податку за червень та липень місяці 2009 року, в нього виникла заборгованість за ці місяці в розмірі 3 935 грн. 49 коп.

Також відповідач не погасив податкове зобовязання з податку на додану вартість за травень місяць 2009 року, у звязку з чим його борг з урахуванням переплати та відємного значення податку на додану вартість, складає 2263 грн. 84 коп. Крім того у звязку з несвоєчасною сплатою податкового зобовязання відповідачу 20.07.2009 року була нарахована пеня в розмірі 10 грн. 49 коп., у звязку з чим сума загального боргу відповідача по податку на додану вартість за травень місяць 2009 року з урахуванням пені складає 2274 грн. 33 коп. Факт існування заборгованості підтверджується копіями облікових карток платника (а.с. 43-50).

1 липня 2009 року позивачем була надіслана на адресу відповідача перша податкова вимога № 1/28, яка була отримана відповідачем 06 липня 2009 року, про що свідчить підпис бухгалтера відповідача на корінці першої податкової вимоги (а.с. 21). 11 серпня 2009 року була надіслана друга податкова вимога № 2/32, яка була отримана 11 серпня 2009 року директором відповідача, про що свідчить його підпис на корінці другої податкової вимоги (а.с. 21).

Вказаний вище податковий борг не був сплачений відповідачем, що послугувало причиною звернення прокурора з дійсним позовом в інтересах держави в особі Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції до Сільськогосподарського кооперативу «Україна».

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 п. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи та відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів) та сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно з п.п. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-111 від 21.12.2000 року, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобовязання, яку зазначає у податковій декларації.

Згідно з п. 7.8.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковим періодом є один календарний місяць. Відповідно до п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкові декларації подаються за базовий податковий період, що дорівнює календарному місяцю протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про сільськогосподарський фіксований податок» платники податку визначають суму фіксованого сільськогосподарського податку на поточний рік у порядку і розмірах, передбачених цим Законом, і подають розрахунок органу державної податкової служби за місцем знаходження платника податку до 1 лютого поточного року. Сплата податку проводиться щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем базового звітного (податкового) місяця, у розмірі третини суми податку, визначеної на кожний квартал від річної суми податку, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.

Судом встановлено, що відповідачем були подані до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції 18 червня 2009 року податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2009 року (а.с. 18-19), згідно з якою відповідачем зазначено, що сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного періоду складає 3732 грн. та 1 червня 2009 року уточнюючий розрахунок фіксованого сільськогосподарського податку на 2009 рік (а.с. 16-17), в якому було самостійно визначено податкове зобовязання за 2009 рік в розмірі 19689 грн. 19 коп.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобовязання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.п. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5 наведеного вище Закону платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 цього Закону.

Згідно з п.п. 16.1.1. п. 16.1. ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Судом встановлено, що у встановлені законодавством строки, відповідач не сплатив податкові зобовязання з податку на додану вартість згідно з декларацією за травень 2009 року (а.с. 18-19) та з фіксованого сільськогосподарського податку згідно з уточнюючого розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку на 2009 рік (а.с. 16-17), що послугувало підставою для надіслання позивачем на адресу відповідача в порядку передбаченому п. 6.2. ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» першої та другої податкової вимоги, які належним чином отримані відповідачем (а.с. 21).

Крім того судом встановлено, що у звязку з несвоєчасною сплатою податку на додану вартість відповідачу була нарахована пеня в розмірі 10 грн. 49 коп.

Факт існування заборгованості в розмірі 2263 грн. 84 коп. з податку на додану вартість за травень 2009 року та по пені в розмірі 10 грн. 49 коп., що разом складає суму 2274 грн. 33 коп. підтверджується копією облікової картки платника (а.с. 43-46). Прокуратурою помилково в позовній заяві вказано до стягнення суму боргу з податку на додану вартість 2274 грн. 33 коп. та пені 10 грн. 49 коп., оскільки як вбачається з облікової картки та з письмових пояснень представника позивача (а.с. 51), сума 2274 грн. 33 коп. вже включає в собі пеню в розмірі 10 грн. 49 коп. Проте загальна сума заявлена до стягнення відповідає сумі боргу відповідача, не зважаючи на вищезазначену помилку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про систему оподаткування» №1251-ХІІ від 25.06.1991р. (зі змінами та доповненнями), відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) та дотримання законів про оподаткування несуть платники податків у відповідності з законами України.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державими цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000 року, виключно за рішенням суду в рахунок погашення податкових зобовязань можуть бути примусово стягнені активи платника податків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В звязку з чим, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та надав необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані прокурором та представником позивача у справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, які підтверджені доказами та відповідають чинному законодавству України, а отже сума заборгованості у розмірі 6 209 грн. 82 коп. повинна бути стягнута з відповідача.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та статей 1, 4, 5, 6, 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», статей 9, 11 Закону України «Про систему оподаткування», ст. 5 Закону України «Про сільськогосподарський фіксований податок» та п. 7.8.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», керуючись ст. ст. 2,4, 69,71, 94,158,160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції до Сільськогосподарського кооперативу «Україна» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 6 209 грн. 82 коп., яка складається з податку на додану вартість в сумі 2263 грн. 33 коп. і пені на суму несплаченого податкового боргу в сумі 10 грн. 49 коп. та фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 3 935 грн. 49 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу «Україна» (місцезнаходження: 68640, Одеська обл., Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Леніна, буд. 28 ідентифікаційний код 03769362) заборгованість у загальному розмірі 6 209 грн. 82 коп. (шість тисяч двісті девять гривень 82 копійки), яка складається з податку на додану вартість в сумі 2263 грн. 84 коп. (дві тисячі двісті шістдесят три гривні 84 копійки) і пені на суму несплаченого податкового боргу в сумі 10 грн. 49 коп. (десять гривень 49 копійок) та фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 3 935 грн. 49 коп. (три тисячі девясот тридцять пять гривень 49 копійок) на розрахунковий рахунок 0014 УДК в Ізмаїльському районі код 23214695 ГУДКУ в Одеській області, в установі банку ГУДКУ в Одеській області, м. Одеса, МФО 828011.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десяти денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений 15 січня 2010 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

стягнути

15 січня 2010 року