Справа № 826/7834/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7834/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 3 568 817,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 892 204,25 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції встановив, що операції, вчинені між позивачем та ТОВ «СМС-СОФТ» (), ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» () містять у собі ділову мету, оскільки позивач мав намір одержати економічний ефект у результаті укладених договорів і відповідачем не доведено протилежне.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність включення до складу податкового кредиту коштів, сплачених позивачем відповідно до договорів, укладених із вказаними контрагентами, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем необґрунтовано, є протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ТОВ «ЮНЕКСБУД» зареєстровано Головним управлінням юстиції у місті Києві 05.02.2013 за №002979. Код суб'єкта господарювання за . ТОВ «ЮНЕКСБУД» взято на податковий облік в ДПІ в Оболонському районі м. Києва 06.02.2013 за №6.

У періоді, за який проводилась перевірка, підприємство було зареєстровано платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №200176420 від 23.05.2014 Індивідуальний податковий номер 42.

ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу №319 від 31.10.2014, виданого ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, згідно з пп. 78.1.1 п.78.1 ст.82, статей 20, 82 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЮНЕКСБУД» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "СМС-СОФТ" (), ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС -ПЛЮС» () за період з 01.04.2014 по 31.07.2014.

За результатами перевірки складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 13.11.2014 №1248/26-54-22-05/38557272 (надалі - Акт перевірки).

Відповідно до висновків, наведених в Акті, перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЮНЕКСБУД» п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України та ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV із змінами та доповненнями, п. 2.4, п. 2.15., п.п. 2.16. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, в результаті чого встановлено заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет всього у сумі 3 568 817 грн., в тому числі по періодам: - травень 2014 року у сумі 1958333 грн.; - червень 2014року у сумі 635000 грн.; - липень 2014року у сумі 975484 грн.

Висновки Акту перевірки обґрунтовані тим, що за укладанням договорів про надання послуг лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та податкового кредиту, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та податкового кредиту з ПДВ.

На підставі висновків, викладених у Акті перевірки, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 3 568 817,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 892 204,25 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України від податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, законодавцем визначено підставу виникнення права у платника податку на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених Податковим кодексом України та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «БК БУДТРАНСІНВЕСТ» (Підрядник) та ТОВ «БК «АЛЬЯНС-ПЛЮС (Субпідрядник) укладено договір від 28.03.2014 №2803/2014, за яким Субпідрядна зобов'язується на замовлення Підрядника власними та/або залученими силами засобами виконати роботи по будівництву монолітного залізобетонного каркасу житлових будинків та по улаштуванню внутрішньо квартальних мереж водопостачань та каналізації другої та третьої черги будівництва житлово-офісного комплексу об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та підземним паркінгом по вул. Ю. Кондратюка, 1, в Оболонському районі м. Києва.

У подальшому, у зв'язку із зміною назви ТОВ «БК БУДТРАНСІНВЕСТ» на ТОВ «ЮНЕКСБУД», 16.05.2014 укладено додаткову угоду, якою внесено відповідні зміни до Договору №2803/2014.

Так, судом встановлено, що за період з травня по червень 2014 року ТОВ «БК «АЛЬЯНС-ПЛЮС» виконало роботи для позивача, що підтверджується актами приймання виконання будівельних робіт (форми КБ-2в), зокрема, щодо налаштування каналізації, прокладання труб, налаштування залізобетонного каркасу на 17, 18, 19, 20, 21 поверсі (встановлення пілонів, збирання та розбирання модульної опалубки д/ улаштування стін та перекриттів).

Також, ТОВ «БК «АЛЬЯНС-ПЛЮС» на підтвердження виконання робіт виписано довідки про вартість виконаних будівельні робіт та витрат (форми КБ-3) та податкові накладні, які зареєстровані в реєстр отриманих та виданих податкових накладних.

Позивач згідно з умовами договору від 28.03.2014 №2803/2014 здійснив оплату ТОВ «БК «АЛЬЯНС-ПЛЮС» за виконані роботи, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Також, між позивачем (Підрядник) та ТОВ «CMC-СОФТ» (Субпідрядник) укладено договір від 02.06.2014 №0206-1/14 та договір від 10.07.2014 №1007-1/14.

Згідно з умовами договорів Субпідрядник зобов'язується на замовлення Підрядника власними та/або залученими силами та засобами виконати роботи по будівництву монолітного залізобетонного каркасу житлових будинків та по улаштуванню внутрішні квартальних мереж водопостачання та каналізації другої та третьої черги будівництва житлово-офісного комплексу із об'єктами соціально-побутового, торгівельної призначення та підземним паркінгом по вул. Ю. Кондратюка, 1, в Оболонському районі м. Києва.

Як вбачається з первинної документації, наявної в матеріалах справи, у липні 2014 року ТОВ «CMC-СОФТ» виконало роботи для позивача, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), зокрема, щодо улаштування дорожнього покриття, благоустрою території налаштування залізобетонного каркасу на 22, 23, 24 поверсі (встановлення пілонів, збирання та розбирання модульної опалубки для улаштування стін та перекриттів).

Також, ТОВ «CMC-СОФТ» на підтвердження виконання робіт виписані довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3) та податкові накладні, які зареєстровані в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних.

Позивач згідно з умовами договорів від 02.06.2014 №0206-1/14 та від 10.07.2014 №1007-1/14 здійснив оплату ТОВ «CMC-СОФТ» за виконані роботи, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

ТОВ «Український граніт» за результатами господарської діяльності із зазначеними контрагентами задекларовано податковий кредит по зазначених вище податкових накладних.

В обґрунтування своєї позиції відповідач, посилається на те, що ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» протягом періоду з 01.01.2014 по дату складання акта не надавало до ДПI у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, відповідно до чого неможливо встановити фактичну чисельність працівників підприємства протягом перевіряємого періоду для виконання договору №2803/2014 від 28.03.2014.

При проведенні перевірки використано лист ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 16.07.2014 №1937/26-55-22-08/38105227 з податковою інформацією щодо ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» за період з 01.04.2014 по 31.05.2014. ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві здійснено вихід на податкову адресу ТОВ «БК «Альянс-Плюс», в результаті чого встановлено відсутність даного підприємства за місцезнаходженням та передано запит від 16.07.2014 №1209/9/26-55-22-08 до СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на встановлення фактичного місцезнаходження підприємства та його посадових осіб. В ході аналізу податкової звітності встановлено, що відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, не має можливості встановити товарність операцій ТОВ «БК Альянс-Плюс» щодо фінансово-господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період діяльності з 01.04.2014 по 31.05.2014.

Також, до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надійшов лист ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 24.07.2014 №2043/26-55-22-08/38105227 з податковою інформацією щодо ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014, згідно з яким не встановлено товарність операцій ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» щодо фінансово-господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період діяльності з 01.06.2014 по 30.06.2014.

Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до наданого ТОВ «СМС-СОФТ» до Західної ОДПІ м Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у штаті ТОВ «СМС-Софт» за період з 01.01.2014 по дату складання акта працювало 3 особи. Зазначена інформація унеможливлює факт виконання вищенаведених послуг працівниками підприємства ТОВ «СМС-Софт». Інформація щодо виконання таких послуг сторонніми організаціями (підрядниками) підприємством не надана. Крім того, види діяльності, які мало право здійснювати ТОВ «СМС-Софт», не передбачають можливості виконання вищезазначених послуг (робіт).

Відповідачем при проведенні перевірки використано лист з податковою інформацією від Західної ОДПІ м Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 15.10.2014 №5242/7 /7/20-33-22-04 щодо ТОВ "СМС-СОФТ" за травень, липень 2014 року.

В акті зазначено, що по взаємовідносинах з ТОВ « Юнексбуд», згідно з базою даних та Єдиним реєстром податкових накладних ТОВ «СМС-Софт» у липні 2014 року виконало будівельні роботи, будівельно-монтажні роботи, а саме збирання і розбирання дерево-металевої модульної опалубки для улаштування пілонів товщиною до 250 мм, виготовлення арматурних каркасів колон і стійок рам з хомутами простої форми за допомогою крану, укладання бетонної суміші в конструкції бетононасосами, улаштування вставок між пілонами з пінопласту та інше на загальну суму ПДВ 975483,62 грн. При цьому до Західної ОДПІ м Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області не було надано копії договорів про виконання робіт. Були надані копії податкових накладних, виписаних ТОВ «СМС-Софт» на користь ТОВ « Юнексбуд», копії актів приймання виконаних будівельних робіт.

До складу податкових зобов'язань по вказаному контрагенту за липень 2014 року ТОВ «СМС-Софт» віднесло суми ПДВ в розмірі 975 483,62 грн., що відображено у Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 № від 20.08.2014, рядок 6.

На дату проведення звірки копії зворотно-сальдової відомості по рах. 361 ТОВ «СМС-Софт» надано не було. Не було можливості визначити дебіторську та кредиторську заборгованість перед ТОВ «Юнексбуд» на початок та кінець періоду, що перевірявся. Також не було можливості встановити суму реалізованих послуг, одержаних на поточний рахунок грошових коштів від контрагентів.

У ході проведення аналізу фінансово-господарської діяльності за липень 2014 встановлено, що вищенаведені операції ТОВ «СМС-Софт» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Посилаючись на зазначені обставини, податковий орган дійшов висновку про фіктивність вказаних правочинів та штучне формування податкового кредиту позивачем.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, акт перевірки не містить жодного обґрунтованого посилання встановлення порушень підприємством вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік фінансову звітність в Україні» та п. 2.4, п. 2.15, п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704.

Поряд з цим, в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» зазначено, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо невідповідності податкових накладних, виписаних на ім'я позивача контрагентами, вимогам чинного законодавства України.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, станом на дату укладення і виконання договорів між позивачем та контрагентами вказані суб'єкти господарювання були зареєстровані у передбаченому законодавством порядку і були платниками ПДВ, тобто мали спеціальну податкову та цивільну правосуб'єктність.

В Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість контрагентів позивача скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

Крім того, щодо тверджень відповідача, що до перевірки не надано письмових погоджень ТОВ «БУДАКС» на залучення позивачем до виконання робіт субпідрядників, а саме ТОВ «СМС-СОФТ» (), ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» () суд зазначає, що вказана обставина не може слугувати належним та допустимим доказом нікчемності укладених правочинів.

При цьому, позивач надав суду лист погодження щодо залучення ТОВ «Юнексбуд» підрядних організацій від 04.04.2014 №24/2.

Щодо тверджень відповідача про те, що до перевірки не надано доказів проведення уповноваженим представником позивача з працівниками ТОВ «СМС-СОФТ» та ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» інструктажів з охорони праці, протипожежної безпеки та правил безпеки дорожнього руху судом першої інстанції правильно встановлено, що вказані документи не є обов'язковою первинною документацією для встановлення факту реальності укладених договорів та не впливають на формування податкового кредиту з ПДВ.

Натомість колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання безпеки на підприємстві, протипожежної безпеки, безпеки руху тощо, не може бути предметом перевірки податковими органами. В той же час доказів щодо встановлення факту недотримання таких правил безпеки компетентними на те органами відповідачем суду не надано.

Судова колегія апеляційної інстанції наголошує, що наведені відповідачем підстави не можуть підтверджувати відсутність фактичного виконання перед позивачем його контрагентами покладених на них умовами договорів обов'язків.

Під час апеляційного розгляду справи наведені вище фактичні обставини справи та висновки належними доказами податковим органом спростовані не були.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що операції, вчинені між позивачем та ТОВ «СМС-СОФТ» (), ТОВ «Будівельна Компанія «Альянс-Плюс» () містять у собі ділову мету, оскільки позивач мав намір одержати економічний ефект у результаті укладених договорів і відповідачем не доведено протилежне.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 22.09.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.