Справа № 483/613/14-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 483/613/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Казанлі Л.І.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

31 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у березні 2014 року звернувся до відповідача для призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено у врахуванні при призначені пенсії довідок про заробітну плату, виданих АТВТ «Автобаза», де він працював водієм, за період з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1996 року, у зв'язку із тим, що їх виготовлено не за встановленою формою, яка передбачена Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії. Посилаючись на те, що ця відмова не відповідає вимогам чинного законодавства, просив визнати її незаконною та зобов'язати останнього провести перерахунок пенсії за віком з урахуванням вказаних довідок.

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що як вбачається з трудової книжки, що видана на ім'я позивача ОСОБА_2, останній з 02 січня 1985 року по 07 липня 1998 року працював водієм на підприємстві «Херсонводбуд», підпорядкованому трестові «Очаківводбуд», яке 13 грудня 1991 року перейменовано в «Дніпробугводбуд», а 03 червня 1996 року - в АТВТ «Автобаза» (а. с. 11-12).

Згідно з ухвалами Господарського суду Миколаївської області від 27 липня 2006 року та 18 серпня 2006 року, підприємство АТВТ «Автобаза» було ліквідовано (а. с. 22-24), і як юридична особа останнє припинило свою діяльність з 16 листопада 2006 року (а. с. 28).

Оголошенням в газеті «Рідне Прибужжя» від 23 липня 2003 року ліквідатором підприємства АТВТ «Автобаза» було повідомлено про втрату печаток, оригіналів статутів та інших документів підприємства, в зв'язку із чим вони є недійсними

З листа начальника архівного відділу Очаківської РДА вбачається, що документи з особового складу автобази управління будівництвом Дніпробугводбуд тресту «Очаківводбуд» на державне зберігання до райархіву не надходили (а. с. 27).

14 березня 2014 року після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області з заявою про призначення пенсії за віком, однак листом від 20 березня 2014 року за № 8-Ш-01 (а. с. 7-8), ОСОБА_2 було повідомлено, що надані ним довідки про заробітну плату видані не за встановленою Порядком формою та не містять назви організації, яка їх видала, кутового штампу, реєстраційного номеру та дати реєстрації, що є необхідними атрибутами документу. Оскільки ці довідки не відповідають вимогам чинного законодавства, здійснення призначення пенсії або проведення будь-якого її перерахунку з використанням цих довідок, неможливо.

У відповідності до ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 01 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 01 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку.

Позивачем для визначення заробітку для врахування при обчисленні розміру пенсії було надано визначені законом документи, в тому числі довідки про заробіток для обчислення пенсії, видані йому АТВТ «Автобаза» за періоди з 01 січня 1985 року по 31 грудня 1990 року та з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1996 року, які не було враховано відповідачем.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках, перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку» пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, як^ звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, законодавцем визначено порядок прийняття пенсійним органом документів, необхідних для призначення пенсії та визначення її розміру. За наявності необхідності пенсійний орган наділений повноваженням перевіряти обґрунтованість видачі документів (довідок) про заробіток особи, що звертається за призначенням пенсії.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що довідки про розмір заробітної плати, надані позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії, не суперечать чинному пенсійному законодавству України так як вказані довідки містять печатку підприємства, що його видало та відомості щодо нарахованої заробітної плати позивачеві за час його роботи, при цьому, факт роботи позивача на підприємстві підтверджений записами, наявними в трудовій книжці, та не оспорюється відповідачем.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що довідки про заробітну плату вбачається, що вони підписані керівником ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4 (а. с. 9. 10). Разом із тим. згідно копії звіту АТВТ «Автобаза» від 07 липня 1998 року «Про нарахування страхових внесків, інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду за II квартал 1998 року», який датований датою звільнення позивача, в графі «керівник» міститься прізвище ОСОБА_5, в графі «головний бухгалтер» - ОСОБА_6. З показань допитаних судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що на момент звільнення позивача керівником підприємства дійсно був ОСОБА_5, але після цього посаду директора АТВТ «Автобаза» обіймав саме ОСОБА_3.

Колегія суддів повністю погоджується з позицією суду першої інстанції, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність у позивача права на визначення розміру пенсії.

Крім того, у випадку виникнення сумніву щодо достовірності відомостей про умови роботи особи, яка претендує на отримання пенсії, чи правильності нарахування пенсії, згідно з ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 5 п. 6 Положення про Пенсійний Фонд України, органам, що призначають пенсії, надавалось право проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою єдиного внеску, страхових внесків, призначенням пенсій та отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема, письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

З матеріалів справи колегія суддів не вбачає відомостей щодо перевірок даних викладених у відомостях.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог позивача.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області - залишити без задоволення, а постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання вчинити певні дії,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.