Справа № 2-а-820/11
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-820/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення в Житомирській області та Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення в Житомирській області та Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо виплати їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому, ніж це передбачено Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, стягнути з відповідачів на її користь заборгованість по недоплаченій допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 2897,84 грн. за період з 01 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року, а також зобовязання відповідачів в подальшому виплачувати дану допомогу у відповідності із Законом. Свої вимоги мотивує тим, що вона має на утриманні малолітню дитину, перебуває на обліку у відповідача, де отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і має право на зазначені пільги.

Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно поданої письмової заяви, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації відносно позову заперечують, про що надали відповідне заперечення, з проханням про розгляд справи без їх участі.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є матірю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування та знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, що стверджується паспортом позивачки, свідоцтвом про народження дитини серії 1-ТП №099611, довідкою відповідача від 14.03.2011р. №1438.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно Порядку призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, призначення і виплата допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку застрахованим особам здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних держадміністрацій за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Потрібно зазначити, що в 2010-2011 роках застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування особам допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років повинна була виплачуватись відповідно до ст.43 зазначеного Закону, тобто не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, оскільки обмеження дії ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням не встановлювались, але позивачка продовжувала отримувати дану допомогу з врахуванням обмежень, тобто: з вересня місяця 2010 року в розмірі 283,36 грн., з жовтня 2010 року в розмірі 302,36 грн., з грудня 2010 року в розмірі 317,36 грн., з січня 2011 року в розмірі 336,36 грн., щомісячно.

В даному випадку Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням визначає порядок і розміри даної допомоги.

Виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі меншому, ніж це передбачено законом є неправомірною, оскільки суперечить базовим положенням Конституції України про статус закону України як акта вищої юридичної сили в системі нормативно-правових актів держави та самому Закону, який регулює зазначені відносини.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Згідно приписам ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Таким чином відповідач управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області неправомірно обмежував позивачку у її праві на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, зазначеному в ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням, чим порушив її право на соціальний захист.

Також ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачка просить про захист своїх прав на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, слід керуватися тим, що відповідно до положень Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням зазначена допомога призначається і виплачується управлінням праці та соціального захисту населення.

З огляду на те, що спеціальним Законом, який встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки осіб, які здійснюють догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, функції щодо призначення та виплати відповідної допомоги віднесено до компетенції органів соціального забезпечення, тому суд не уповноважений здійснювати розрахунки сум зазначеної допомоги, а також стягувати вказані суми.

Крім того, вважаю за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивачки та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням, починаючи з 14 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року, оскільки позивачка дізналася про порушення своїх прав 14 березня 2011 року, в день отримання довідки відповідача.

Що стосується позовних вимог щодо визнання дій відповідача ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації протиправними та стягнення з нього на користь позивачки допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки позивачкою не надано відповідних доказів про отримання нею зазначеної допомоги саме у цього відповідача. Більше того, ОСОБА_2 управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації у запереченні на позов, наданому 28.04.2011р. №2242/11-4, зазначається, що даний вид державної щомісячної допомоги призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання отримувачів допомоги. Що також підтверджується довідкою від 14.03.2011р. №1438, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області.

Позивачці в частині зобовязання відповідача в подальшому виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням слід відмовити, оскільки суд, відповідно до ст.ст.105, 162 КАС України, має зазначити початкову та кінцеву дату здійснення такого нарахування і не може на майбутнє передбачати певні дії.

Статтею 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

Відповідач є розпорядником коштів на вказані видатки, проте допустив протиправну бездіяльність і позивачці в добровільному порядку заборгованості у повному обсязі не виплатив.

Керуючись ст.ст.8, 22 Конституції України, Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, ст.ст. 10, 11, 71, 86, 99, 122, 128, 159, 162, 163, 167, 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо недонарахування та недовиплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не у відповідності із ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням протиправними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, встановивши її на рівні розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, визначеного законодавством щомісячно, за період з 14 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації звільнені від сплати державного мита на підставі п.7 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

ОСОБА_1 звільнити від сплати державного мита на підставі п.18 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Олевський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі винесення резолютивної частини рішення, передбаченої ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_4