Справа № 818/2531/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 р. Справа № 818/2531/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Дахна В.П., Грищенко В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2531/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового утримання,--

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати Наказ Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - відповідач, УМВС в Сумській області) від №492 від 03.06.2015р. «Про надзвичайну подію в Білопільському РВ та покарання винних»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ УМВС України в Сумській області від 18.06.2015р. №198 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за ст. 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового я начальницького складу органів внутрішніх справ);

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Білопільського РВ УМВС України в Сумській області;

- стягнути з УМВС України в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Наказом УМВС України в Сумській області від 10.04.2014р. його було призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Білопільського РВ УМВС України в Сумській області. Наказом начальника УМВС України в Сумській області від 18.06.2015р. №198 о/с По особовому складу Позивач звільнений з органів внутрішніх справ за ст. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ).

Підставою для даного наказу був Наказ УМВС України в Сумські області №492 від 03.06.2015р. «Про надзвичайну подію в Білопільському РВ та покарання винних», виданий по результатам службового розслідування.

Підставою для проведення службового розслідування стало надходження до УМВС у Сумській області інформації про відкриття кримінального провадження №000165 від 01.04.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.368 КК України, розпочатого за заявою мешканця м.Білопілля ОСОБА_6., раніше судимого, щодо вимагання у нього незаконної грошової винагороди окремими працівниками міліції Білопільського PB, за вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок металобрухту.

16.04.2015 в ході проведення НСРД, близько 15-00 год. в м.Білопілля, працівниками УСБУ в Сумській області, спільно з працівниками ВВБ МВС України та прокуратури Сумської області затримано заступника начальника Білопільського PB - начальника кримінальної міліції майора міліції ОСОБА_5 і старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку цього ж райвідділу старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, під час отримання грошової винагороди в сумі 5200, 00 грн. від гр.ОСОБА_6 Цього ж дня - 16.04.2015 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 повідомлено про підозру за ч. З ст. 368 КК України.

За наслідками проведення службового розслідування, відповідачем було зроблено висновок, що ОСОБА_1, як працівник міліції, неналежно поставився до виконання вимог службової дисципліни, що виразилося у скоєнні вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, а саме - вимаганні та отриманні незаконної грошової винагороди. Зазначені обставини були підставою для звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за ст. 66 Положення.

Позивач не погоджується з вищезазначеними Наказами відповідача, вважає їх протиправними та просить суд їх скасувати враховуючи те, що в Наказі №492 від 03.06.2015р. вчинком, що дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ визнано лише факт, викладений в повідомленні про підозру Позивачу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.368 КК України, в рамках кримінального провадження за №0000165 від 01.04.2015р.

При цьому, позивач вважає, що сам лише факт повідомлення йому про підозру органом досудового розслідування за ч. З ст. 368 КК України не є достатньою підставою для звільнення за п. 66 "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України". Позивач звертає увагу суду на те, що вина ОСОБА_1 в судовому порядку не доведена, обвинувальний вирок суду по відповідній кримінальній справі відсутній.

Також, позивач наполягає на тому, що приймаючи рішення про звільнення відносно ОСОБА_1 Відповідач зобов'язаний був встановити наявність належних підстав для звільнення, а саме - встановити як сам факт вчинення ним проступку, так і факт підриву таким вчинком довіри та авторитету органів внутрішніх справ, їх працівників, та несумісність з подальшим проходженням служби особою, що вчинила проступок. Проте, з висновку службового розслідування вбачається, що Відповідачем встановлено лише факт відкриття кримінального провадження щодо Позивача, та повідомлення про підозру органом досудового розслідування. При цьому, відповідачем не враховано, що відповідно до ч. 1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тобто, особа, яка в силу закону є невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, не може в даному випадку дискредитувати звання рядового та начальницького складу ОВС.

Крім цього, на переконання позивача, у разі доведення його вини в судовому порядку та наявності відповідного обвинувального вироку, відповідач мав би звільнити ОСОБА_1 за ст..64 Положення, якою чітко визначено, що особа звільняється зі служби у запас (з постановкою на військовий облік) у разі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, … чи кримінального правопорушення (пункт «й» ст..64 Положення). Отже, ОСОБА_1 стверджує, що існує спеціальна норма, яка передбачає можливість звільнення позивача за вчинення кримінального правопорушення і застосування до його звільнення положень п.66 Положення (за відсутності обвинувального вироку відносно ОСОБА_1.) є протиправним.

Вищезазначені обставини, як вважає позивач, свідчать про те, що Накази УМВС у Сумській області від 03.06.2015р. №492 та від 18.06.2015р. №198 о/с мають бути скасовані як протиправні, а позивача має бути поновлено на роботі, як незаконно звільненого з займаної посади з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що вимоги позивача не визнає у повному обсязі та просив суд відмовити в їх задоволенні з урахуванням обставин, які викладено у письмовому запереченні (а.с.23-27). Зокрема, відповідач зазначає, що в ході проведення службового розслідування комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_1, як працівник міліції, неналежно поставився до виконання вимог службової дисципліни, проігнорував ст. 1, ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ п.п. 2.2.-2.4., З.З., 4.1. розділу III, та п.п. 1.1., 1.2. розділу IV, п.п. 7.2., 7.3., 7.8. розділу VII Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразилося у скоєнні вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, а саме вимаганні та отриманні незаконної грошової винагороди у чому його обґрунтовано підозрюють. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність та завдав непоправної шкоди своїй репутації серед колег і авторитету органів внутрішніх справ у цілому.

Вчинення кримінального правопорушення є підставою для дискредитації звання рядового та начальницького складу, підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості, а тому є несумісним із подальшим проходженням служби.

З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що позивача було обґрунтовано та правомірно звільнено у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за ст. 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового я начальницького складу органів внутрішніх справ), підстави для скасування Наказів УМВС у Сумській області від 03.06.2015р. №492 та від 18.06.2015р. №198 о/с та поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді відсутні.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача , дослідивши наявні докази по справі, судом було встановлено наступне:

Як свідчить з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ в період з 19.02.2007р. по 18.06.2015р., що підтверджується копією трудової книжки (Копія додається).

Наказом УМВС України в Сумській області від 10.04.2014р. Позивач призначений на посаду старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, яку обіймав до його звільнення.

16.04.2015р. до УМВС України в Сумській області надійшла інформація про те, що 01.04.2015р. відкрито кримінальне провадження № 000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.368 КК України відносно заступника начальника Білопільського PB - начальника кримінальної міліції майора міліції ОСОБА_5 і старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку цього ж райвідділу старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1

З урахуванням даної інформації, відповідно до Наказу УМВС України в Сумській області від 17.04.2015р. №333 було призначено службове розслідування. Відповідною комісією було проведено службове розслідування та складено висновок, затверджений Начальником УМВС України в Сумській області 25.05.2015р. (а.с.38-48).

В ході службового розслідування було встановлено наступне:

16.04.2015р. до УМВС України в Сумській області надійшла інформація про відкриття кримінального провадження № 000165 від 01.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, розпочатого за заявою мешканця м. Білопілля ОСОБА_6., раніше судимого, щодо вимагання у нього незаконної грошової винагороди окремими працівниками міліції Білопільського PB, за вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок металобрухту.

16.04.2015 в ході проведення НСРД, близько 15-00 год. в м.Білопілля, працівниками УСБУ в Сумській області, спільно з працівниками ВВБ МВС України та прокуратури Сумської області затримано заступника начальника Білопільського PB - начальника кримінальної міліції майора міліції ОСОБА_5 і старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку цього ж райвідділу старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, під час отримання грошової винагороди в сумі 5200, 00 грн. від гр.ОСОБА_6

16.04.2015р. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 повідомлено про підозру за ч.З ст.368 КК України.

Останні підозрюються у тому, що будучи працівниками правоохоронного органу, використовуючи надані їм владу та службове становище, діючи з корисним умислом, спрямованим на незаконне збагачення, за попередньою змовою, вимагали у ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 7000 грн. за вирішення питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

У подальшому, 16.04.2015р. близько 13:48 год. ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 перебуваючи поблизу відділення ПАТ «Приватбанк» в м.Білопілля, в районі перехрестя вулиць Старопутивльської та Першого травня, реалізовуючи свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у загальній сумі 5200 грн. Після цього, за невстановлених розслідуванням обставин, ОСОБА_1 передав частину грошових коштів від суми 5200 грн. ОСОБА_5 у якості неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Того ж дня ОСОБА_5 та ОСОБА_1 прокураторою було затримано у порядку ст..208 КПК України. 17.04.2015р. Зарічним районним судом м.Суми ОСОБА_5 та ОСОБА_1 обрано запобіжний захід - тримання під вартою з визначеним розміром застави у сумі 50 тис. грн.. На даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звільнені під заставу.

Наказом УМВС України в Сумській області від 17.04.2015р. №333 «Про призначення, проведення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов'язків окремих працівників Білопільського PB» відсторонено від виконання службових обов'язків з 17.04.2015 старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 та заступника начальника кримінальної міліції майора міліції ОСОБА_5

За наслідками проведення службового розслідування, відповідач дійшов висновку про те, що ОСОБА_1, як працівник міліції, неналежно поставився до виконання вимог службової дисципліни, що виразилося у скоєнні вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, а саме - вимаганні та отриманні незаконної грошової винагороди.

Наказом УМВС України в Сумській області №492 від 03.06.2015р. «Про надзвичайну подію в Білопільському РВ та покарання винних» (а.с.29-32), за порушення службової дисципліни, невиконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, п.п.2.2.-2.4., 3.3., 4.1. розділу III, та п.п. 1.1., 1.2. розділу IV, п.п. 7.2., 7.3., 7.8. розділу VII Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразилося у скоєнні вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, обґрунтованій підозрі у вимаганні та отриманні незаконної грошової винагороди, завдання своїми діями непоправної шкоди своїй репутації і авторитету органів внутрішніх справ у цілому, на підставі ст..ст.2, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказано з в і л ь н и т и з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, старшого лейтенанта ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Білопільського РВ.

Наказом начальника УМВС України в Сумській області від 18.06.2015р. №198 о/с По особовому складу (а.с.28) Позивач згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнений з 18.06.2015р. з органів внутрішніх справ за ст.66 Положення (за скоєння вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ).

Позивач не погоджуючись з вищезазначеними Наказами УМВС України скористався правом на оскарження вищезазначених Наказів УМВС України в Сумській області в судовому порядку.

Суд вважає позицію позивача щодо протиправності Наказів УМВС у Сумській області від 03.06.2015р. №492 та від 18.06.2015р. №198 о/с необґрунтованою та не вбачає підстав для задоволення позову виходячи з наступного:

Згідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Будь-яка публічна службу є державною.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу». Згідно зі ст.ст. 9 і 30 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням). До таких законодавчих актів належать, зокрема, Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565).

Відповідно до ст. 18 Закону № 565 передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення № 114).

Згідно з п. 66 Положення № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 неналежно поставився до виконання вимог службової дисципліни, що виразилося у скоєнні вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, а саме - в и м а г а н н і та о т р и м а н н і незаконної грошової винагороди у чому його обґрунтовано підозрюють, чим позбавив себе морального права на повагу та довіру з боку громадян, колег по службі.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2015р. працівниками правоохоронних органів було затримано ОСОБА_1 саме п і д ч а с о т р и м а н н я неправомірної грошової винагороди (а.с.39). Дана обставина не заперечується позивачем.

Від надання будь-яких пояснень щодо обставин кримінальної справи (в тому числі і відносно вилучених у позивача грошових коштів працівниками прокуратури) в ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 відмовився з посиланням на ст..63 Конституції України. При цьому, в судовому засіданні при розгляді даної справи пояснив суду, що ОСОБА_6 він знає давно. ОСОБА_6 позичив у позивача певну суму коштів, яку мав повернути у визначений час, але своєчасно кошти не повернув. З урахуванням затримки повернення коштів, сума, яка підлягала до повернення вже становила 7000 грн. Саме тому, ОСОБА_6 мав повернути кошти ОСОБА_1 саме 7000 грн., але повернув кошти частково. 16.04.2015р. ОСОБА_6 віддав ОСОБА_1 кошти в сумі 5200 грн. (частину боргу), решту пообіцяв повернути пізніше. При цьому, ОСОБА_1 не заперечує, що частину коштів (з суми 5200грн.) ним було передано ОСОБА_5 Дану обставину позивач пояснює тим, що теж, свого часу, взяв у ОСОБА_5 в борг певну суму коштів (суму точно не пам'ятає). А отже, віддаючи частину коштів з суми 5200 грн. ОСОБА_5 позивач повернув позичку останньому.

При цьому, слід зазначити, що про вищезазначені обставини отримання коштів від ОСОБА_6 позивач повідомив надавши усні пояснення (через п'ять місяців після відповідної події), будь-яких письмових підтверджень законності отримання даних коштів від ОСОБА_6 позивач а ні в ході проведення службового розслідування, а ні в ході судового розгляду справи не надавав.

ОСОБА_5 також відмовився надавати будь-які пояснення посилаючись на ст..63 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженогоЗаконом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Як вбачається з ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

Підставою для прийняття спірних наказів стало встановлення під час проведення службової перевірки обставин, а саме, скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Суд погоджується з позицією відповідача відносно того, що позивач неналежно поставився до виконання вимог службової дисципліни, що виразилося у скоєнні вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, а саме - в и м а г а н н і та о т р и м а н н і незаконної грошової винагороди, що в свою чергу дискредитує звання рядового і начальницького складу та є підставою для звільнення за п. 66 Положення № 114.

Відповідно, Наказ УМВС у Сумській області від 03.06.2015р. №492 «Про надзвичайну подію в Білопільському РВ та покарання винних» та Наказ УМВС України в Сумській області від 18.06.2015р. №198 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за ст. 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового я начальницького складу органів внутрішніх справ) прийнято відповідачем обґрунтовано та правомірно і підстави для скасування даних Наказів відсутні.

Як вже зазначалося вище, позивач в обґрунтування позову зазначав, що за наявності обвинувального вироку відповідач мав би звільнити ОСОБА_1 за ст..64 Положення. Зважаючи на те, що кримінальна справа на момент прийняття Наказів про звільнення ОСОБА_1 не була розглянута, тобто вина в судовому порядку не доведена, відповідно, у відповідача були відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 за ст..66 Положення за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ

Вищезазначені посилання позивача суд вважає безпідставними, оскільки законодавець не визначає обов'язковою умовою для звільнення особи за п. 66 Положення № 114 притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності та обов'язкову наявність обвинувального вироку. Дискредитація звання рядового і начальницького складу є окремою підставою для звільнення з органів внутрішніх справ. Дана позиція суду відповідає позиції Вищого адміністративного суду України (постанова ВАСУ від 12.03.2015р. по справі №К/800/65823/14).

Зважаючи на вищевикладені обставини, вимоги ОСОБА_1 щодо скасування Наказу УМВС у Сумській області від 03.06.2015р. №492 «Про надзвичайну подію в Білопільському РВ та покарання винних» та Наказу УМВС України в Сумській області від 18.06.2015р. №198 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за ст. 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового я начальницького складу органів внутрішніх справ), поновлення на роботі та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, є безпідставними, необґрунтованими, відповідно, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового утримання - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде виготовлено 22.09.2015 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець