Справа № 369/5499/15-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5499/15-а
Провадження № 2-а/369/209/15
ПОСТАНОВА

іменем України

17.09.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 про зобов»язання надання повної, достовірної та по суті відповіді на запити, скаргу, повідомлення, визнання незаконною бездіяльність голови районної ради і притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 про зобов»язання надання повної, достовірної та по суті відповіді на запити, посилаючись на те, що ним голові Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 27 лютого 2015 року за № М-20/1/03-04 був поданий запит на отримання публічної інформації, у якому він зазначав, що станом на 01 січня 2015 року у Києво-Святошинській районній раді в підпорядкуванні є 16 підприємств, і тому він просив надати інформацію стосовно приміщення, у якому знаходиться КУ «Києво-Святошинський районний трудовий архів» Києво-Святошинської районної ради Київської області, а саме чи орендує, чи це його власність, якщо орендує, то яку площу, скільки сплачує за місяць орендної плати. чи є заборгованість по орендній платі та комунальним послугам за 2014 рік, якщо є, то яка; надати завірену належним чином копію договору оренди приміщення, яке орендує вищезгадане підприємство; надати інформацію відносно автотранспорту орендованого підприємством, вказати моделі та державний номер, надати завірені належним чином копії договорів оренди вищезгаданого автотранспорту, надати інформацію скільки працюючих на вищезгаданому підприємстві, який прибуток мало підприємство у 2014 році та скільки коштів перерахувало Києво-Святошинській районній раді як засновнику. Цей запит голові Києво-Святошинській районній раді ОСОБА_2 був поданий у зв»язку з тим, що Києво-Святошинська районна рада є засновником 16 комунальних підприємств, і Києво-Святошинський районний трудовий архів-одне з цих підприємств.

Аналогічного змісту, тільки із зміною назв підприємств, ним до голови Києво-Святошинської районної ради було подано ще 15 запитів на отримання публічної інформації, які були зареєстровані за наступними номерами: М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04.

Від голови Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 йому надійшла відповідь за № 76/03-04, у якій зазначалось, що Києво-Святошинська районна рада розглянула його запити на публічну інформацію щодо діяльності комунальних підприємств Києво-Святошинського району, і врахувавши норми ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і ст. 19 Конституції України районна рада не є розпорядником інформації, яка запитується у його запитах, оскільки відповідно до п. 2.2.5., 2.2.11 Порядку управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області, затвердженого рішенням Києво-Святошинської районної ради від 10 червня 2010 року № 349-35-У з наступними змінами, Києво-Святошинська районна державна адміністрація затверджує структуру та штатний розпис, форми, системи оплати праці працівникам комунальних підприємств, а також веде облік наявного майна об»єктів спільної власності, які перебувають на балансі комунальних підприємств, структурних підрозділів райдержадміністрації та переданого в оренду. Виходячи з наведеного і відповідно до вимог п. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» районна рада направила його запит до Києво-Святошинської районної державної адміністрації за належністю.

Як зазначив позивач ОСОБА_1, Києво-Святошинська районна державна адміністрація не може знати скільки коштів перерахувало кожне із 16 комунальних підприємств засновемку, тобто Києво-Святошинській районній раді.

За таких обставин він вважав, що голова Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 навмисно не надала йому запитувану інформацію і порушила ч. 1 п. 6 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 8, 19, 55 Конституції України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив зобов»язати голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надати повну, достовірну та по суті відповідь на запити ОСОБА_1, які зареєстровані в Києво-Святошинській районній раді 27 лютого 2015 року за вх. № № М-20/1/03-04, М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04.

В послідуючому 12 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій зазначав, що ним голові Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 27 лютого 2015 року за № М-20/1/03-04 був поданий запит на отримання публічної інформації, у якому він зазначав, що станом на 01 січня 2015 року у Києво-Святошинській районній раді в підпорядкуванні є 16 підприємств, і тому він просив надати інформацію стосовно приміщення, у чому знаходиться КУ «Києво-Святошинський районний трудовий архів» Києво-Святошинської районної ради Київської області-орендує чи це його власність, якщо орендує, то яку площу, скільки сплачує за місяць орендної плати, чи є заборгованість по орендній платі та комунальним послугам за 2014 рік, якщо є, то яка; надати завірену належним чином копію договору оренди приміщення, яке орендує вищезгадане підприємство; надати інформацію відносно автотранспорту орендованого підприємством, вказати моделі та державний номер, надати завірені належним чином копії договорів оренди вищезгаданого автотранспорту, надати інформацію скільки працюючих на вищезгаданому підприємстві, який прибуток мало підприємство у 2014 році та скільки коштів перерахувало Києво-Святошинській районній раді як засновнику. Цей запит голові Києво-Святошинській районній раді ОСОБА_2 був поданий у зв»язку з тим, що Києво-Святошинська районна рада є засновником 16 комунальних підприємств, і Києво-Святошинський районний трудовий архів-одне з цих підприємств.

Аналогічного змісту, тільки із зміною назв підприємств, ним до голови Києво-Святошинської районної ради було подано ще 15 запитів на отримання публічної інформації, які були зареєстровані за наступними номерами: М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04, а саме: М-20/4/03-04 ДКП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства», М-20/4/03-04 КП Києво-Святошинське районне підприємство «Шкільні їдальні», М-20/5/03-04 КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», М-20/6/03-04 КП Спецобслуговування населення Києво-Святошинського району, М-20/7/03-04 КП Профдезінфекція, М-20/8/03-04 ДКП Ремонтно-будівельне управління, М-20/9/03-04 КЗ Києво-Святошинський центр первинної медико-санітарної допомоги, М-20/10/03-04 КП Києво-Святошинська тепломережа, М-20/12/03-04 КП Фонд сприяння залучення інвестицій у будівництво, М-20/14/03-04 КП Соціальне житло, М-20/14/03-04 КП Земельне бюро, М-20/15/03-04 КП Дирекція кіно, М-20/16/03-04 КП Притулок тварин, М-20/17/03-04 КП Меморіал.

Від голови Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 йому надійшла відповідь за № 76/03-04, у якій зазначалось. що Києво-Святошинська районна рада розглянула його запити на публічну інформацію щодо діяльності комунальних підприємств Києво-Святошинського району, і врахувавши норми ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і ст. 19 Конституції України районна рада не є розпорядником інформації, яка запитується у його запитах, оскільки відповідно до п. 2.2.5., 2.2.11 Порядку управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області, затвердженого рішенням Києво-Святошинської районної ради від 10 червня 2010 року № 349-35-У з наступними змінами, Києво-Святошинська районна державна адміністрація затверджує структуру та штатний розпис, форми, системи оплати праці працівникам комунальних підприємств, а також веде облік наявного майна об»єктів спільної власності, які перебувають на балансі комунальних підприємств, структурних підрозділів райдержадміністрації та переданого в оренду. Виходячи з наведеного і відповідно до вимог п. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» районна рада направила його запит до Києво-Святошинської районної державної адміністрації за належністю.

Як зазначив позивач ОСОБА_1, Києво-Святошинська районна державна адміністрація не може знати скільки коштів перерахувало кожне із 16 комунальних підприємств, засновнику, тобто Києво-Святошинській районній раді.

За таких обставин він вважав, що голова Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 навмисно не надала йому запитувану інформацію і порушила ч. 1 п. 6 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Також голові Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 22 квітня 205 року № М-47/03-02 ним була подана скарга, в якій позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. 27 Закону України «Про інформацію», ст. 24 Закону України «Про звернення громадян», ст. ст. 7, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», просив вжити заходів для припинення порушення чинного законодавства керівниками 13 підприємств, які порушили його права, та зобов»язати їх надати йому запитувану інформацію, вжити заходів для притягнення керівників 13 вищезгаданих підприємств до відповідальності у відповідності до ст. 212-3 КУпАП, перевірити достовірність відповіді з КР «Києво-Святошинська тепломережа.

22 квітня 2015 року голові Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 за № М-48/03-02 ним було подане повідомлення про порушення директором КП «Профдезінфекція» Кодексу законів про працю України та Кримінального кодексу України, в якому він з посиланням на вимоги ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 4, 7, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ч. 2 ст. ст. 2, 3, 12, 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» просив голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 вжити заходів для припинення порушення чинного законодавства генеральним директором КП «Профдезінфекція» ОСОБА_3 шляхом його звільнення із займаної посади, звернутися до правоохоронних органів Києво-Святошинського району Київської області з повідомленням про кримінальне правопорушення, вчинене генеральним директором КП «Профдезінфекція» ОСОБА_3, що призвело до незаконного використання коштів підприємства.

З Києво-Святошинської районної ради йому надійшов лист за підписом голови Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 від 24 квітня 2015 року за № 108/М-48/03-02, що Києво-Святошинська районна рада розглянула його скаргу та повідомлення від 20 квітня 2015 року щодо порушення законодавства комунальними підприємствами і повідомляє наступне, що у зв»язку з необхідністю детального опрацювання піднятого питання його звернення направлені на розгляд профільної депутатської комісії, та про результати його буде повідомлено додатково.

Станом на 10 червня 2015 року відповіді з Києво-Святошинської районної ради по суті піднятих питань у скарзі і повідомленні він не отримав, що є бездіяльністю Києво-Святошинської районної ради та порушенням ст. ст. 15, 16, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 8, 19, 55 Конституції України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 24 Закону України «Про звернення громадян», просив зобов»язати голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надати повну, достовірну та по суті відповідь на запити ОСОБА_1, які зареєстровані в Києво-Святошинській районній раді 27 лютого 2015 року за вх. № № М-20/1/03-04, М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04, на скаргу ОСОБА_1, яка зареєстрована за вх. № М-47/03-2 від 22 квітня 2015 року, на повідомлення ОСОБА_1, яке зареєстровано за вх. № М-48/03-02 від 22 квітня 2015 року, визнати незаконною бездіяльність голови Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 в частині ненадання відповіді на його запити на отримання публічної інформації від 27 лютого 2015 року та притягнути голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за бездіяльність в ненаданні відповіді на його запити на отримання публічної інформації від 27 лютого 2015 року, а також стягнути з відповідача на його користь кошти на відшкодування шкоди, завданої його бездіяльністю на користь позивача за сплату судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задовольнити.

У судове засідання відповідач голова Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 і представники позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, 03 липня 2015 року представники позивача в судовому засіданні надали суду свої заперечення, в яких позов не визнали і заперечували проти його задоволення, в послідуючому представник відповідача надав суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв»язку з неможливістю представника відповідача з»явитись в судове засідання, що не позбавляло можливості відповідачу направити іншого представника до суду, а тому суд ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що поданий адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про інформацію» субєктами інформаційних відносин є фізичні особи, юридичні особи, об'єднання громадян, субєкти владних повноважень.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію» субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший субєкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положення ст. 5 Закону України «Про інформацію» встановлюють право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про інформацію» за змістом інформація поділяється на такі види: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; інші види інформації.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 вказаного Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п»яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 21 «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна або службова інформація. До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; про факти порушення прав і свобод людини і громадянина; про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

За правилами ч.ч. 5, 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов»язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

За правилами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необгрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 27 лютого 2015 року за № М-20/1/03-04 був поданий голові Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 запит на отримання публічної інформації, у якому він зазначав, що станом на 01 січня 2015 року у Києво-Святошинській районній раді в підпорядкуванні знаходиться 16 підприємств, і тому він просив надати інформацію стосовно приміщення, у якому знаходиться КУ «Києво-Святошинський районний трудовий архів» Києво-Святошинської районної ради Київської області-орендує чи це його власність, якщо орендує, то яку площу, скільки сплачує за місяць орендної плати, чи є заборгованість по орендній платі та комунальним послугам за 2014 рік, якщо є, то яка; надати завірену належним чином копію договору оренди приміщення, яке орендує вищезгадане підприємство; надати інформацію відносно автотранспорту орендованого підприємством, вказати моделі та державний номер, надати завірені належним чином копії договорів оренди вищезгаданого автотранспорту, надати інформацію скільки працюючих на вищезгаданому підприємстві, який прибуток мало підприємство у 2014 році та скільки коштів перерахувало Києво-Святошинській районній раді як засновнику.

Як зазначав позивач, цей запит голові Києво-Святошинській районній раді ОСОБА_2 був поданий у зв»язку з тим, що Києво-Святошинська районна рада є засновником 16 комунальних підприємств, і Києво-Святошинський районний трудовий архів-одне з цих підприємств.

Як вказував позивач ОСОБА_1, та як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2015 року ОСОБА_1 подав голові Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 ще 15 запитів на отримання публічної інформації, які були зареєстровані за наступними номерами: М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04, що стосується отримання позивачем інформації і надання відповідачем інформації відносно інших підприємств, а саме: М-20/4/03-04 ДКП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства», М-20/4/03-04 КП Києво-Святошинське районне підприємство «Шкільні їдальні», М-20/5/03-04 КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», М-20/6/03-04 КП Спецобслуговування населення Києво-Святошинського району, М-20/7/03-04 КП Профдезінфекція, М-20/8/03-04 ДКП Ремонтно-будівельне управління, М-20/9/03-04 КЗ Києво-Святошинський центр первинної медико-санітарної допомоги, М-20/10/03-04 КП Києво-Святошинська тепломережа, М-20/12/03-04 КП Фонд сприяння залучення інвестицій у будівництво, М-20/14/03-04 КП Соціальне житло, М-20/14/03-04 КП Земельне бюро, М-20/15/03-04 КП Дирекція кіно, М-20/16/03-04 КП Притулок тварин, М-20/17/03-04 КП Меморіал.

03 березня 2015 року № 76/03-04 головою Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надано відповідь ОСОБА_1, у якій зазначалось, що Києво-Святошинська районна рада розглянула його запити на публічну інформацію щодо діяльності комунальних підприємств Києво-Святошинського району, і з посиланням на вимоги ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і ст. 19 Конституції України відповідач зазначила позивачу, що районна рада не є розпорядником інформації, яка запитується у його запитах, оскільки відповідно до п. 2.2.5., 2.2.11 Порядку управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області, затвердженого рішенням Києво-Святошинської районної ради від 10 червня 2010 року № 349-35-У з наступними змінами, Києво-Святошинська районна державна адміністрація затверджує структуру та штатний розпис, форми, системи оплати праці працівникам комунальних підприємств, а також веде облік наявного майна об»єктів спільної власності, які перебувають на балансі комунальних підприємств, структурних підрозділів райдержадміністрації та переданого в оренду. Виходячи з наведеного відповідно до вимог п. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», голова районної ради ОСОБА_2 повідомила запитувача ОСОБА_1, що районна рада направила його запит до Києво-Святошинської районної державної адміністрації за належністю.

За правилами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов»язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Як зазначали представники відповідача в судовому засіданні і письмових запереченнях проти адміністративного позову ОСОБА_1 від 02 липня 2015 року вх. № 18218, в своїй відповіді відповідач, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмовив у задоволенні запиту, оскільки розпорядник інформації не володіє і не зобов»язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Так, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов»язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Однак, слід зазначити, що відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім»я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних доказів, що вказані запити ОСОБА_1 від 27 лютого 2015 року вх. № № М-20/1/03-04, М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04 розглянуті головою Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». В матеріалах справи відсутні докази, що кожен з перелічених запитів від 27 лютого 2015 року був предметом розгляду відповідачем, і що за результатами розгляду на кожен запит ОСОБА_1 відповідачем головою Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надавались мотивовані відповіді.

Надану ж відповідь відповідачем позивачу 03 березня 2015 року № 76/03-04 на його запити суд оцінює критично та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки вона є немотивованою, в ній відсутні обгрунтовані відповіді на всі конкретно поставлені запитання позивачем ОСОБА_1 в своїх запитах.

За таких обставин позов в цій частині вимог підлягає задоволенню, і слід зобов»язати голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надати повну, достовірну та по суті відповідь на запити ОСОБА_1, які зареєстровані в Києво-Святошинській районній раді 27 лютого 2015 року за вх. № № М-20/1/03-04, М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04.

Також судом встановлено, що 22 квітня 205 року № М-47/03-02 позивач ОСОБА_1 подав голові Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 скаргу, в якій з посиланням на вимоги ст. 27 Закону України «Про інформацію», ст. 24 Закону України «Про звернення громадян», ст. ст. 7, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» позивач просив вжити заходів для припинення порушення чинного законодавства керівниками 13 підприємств, які порушили його права, та зобов»язати їх надати йому запитувану інформацію, вжити заходів для притягнення керівників 13 вищезгаданих підприємств до відповідальності у відповідності до ст. 212-3 КУпАП, перевірити достовірність відповіді з КР «Києво-Святошинська тепломережа. Також 22 квітня 2015 року голові Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 за № М-48/03-02 позивачем було подане повідомлення про порушення директором КП «Профдезінфекція» Кодексу законів про працю України та Кримінального кодексу України, в якому він з посиланням на вимоги ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 4, 7, 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ч. 2 ст. ст. 2, 3, 12, 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» просив голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 вжити заходів для припинення порушення чинного законодавства генеральним директором КП «Профдезінфекція» ОСОБА_3 шляхом його звільнення із займаної посади, звернутися до правоохоронних органів Києво-Святошинського району Київської області з повідомленням про кримінальне правопорушення, вчинене генеральним директором КП «Профдезінфекція» ОСОБА_3, що призвело до незаконного використання коштів підприємства.

В порядку розгляду зазначених вище скарги і повідомлення ОСОБА_1 головою Києво-Святошинської районної ради Київської області ОСОБА_2 24 квітня 2015 року № 107/03-02 була надана відповідь, що скарга і повідомлення ОСОБА_1 розглянуті і позивачу ОСОБА_1 повідомлено, що у зв»язку з необхідністю детального опрацювання піднятого питання його звернення направлено на розгляд профільної депутатської комісії, та про результати позивача буде повідомлено додатково.

З цього приводу слід також зазначити, що відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об»єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням-безпосередньо до суду.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об»єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов»язані: об»єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідно органу, що розглядає його заяву чи скаргу; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв»язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз»яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі заяв чи скарг іншим органам.

З наданої відповідачем відповіді позивачу 24 квітня 2015 року № 107/03-02 суд позбавлений дійти висновку, що скарга і повідомлення ОСОБА_1 розглянуті відповідачем в порядку і згідно вимог чинного законодавства України про звернення громадян і доступ до публічної інформації. З відповіді незрозуміло суду, в чому полягала необхідність відповідача детально опрацювати підняті позивачем питання, та про які питання йдеться у відповіді, відповідач не зазначає. Позивачу також не роз»яснено і не на надано мотивованої відповіді на його скаргу і повідомлення в зв»язку з чим вони направлені відповідачем на розгляд профільної депутатської комісії. Чинним же законодавством України зобов»язано осіб, до повноважень яких входить розгляд скарги, об»єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви і скарги та письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

За таких обставин суд вважає за необхідне зобов»язати голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надати повну, достовірну та по суті відповідь на скаргу ОСОБА_1, яка зареєстрована за вх. № М-47/03-2 від 22 квітня 2015 року, та надати повну, достовірну та по суті відповідь і на повідомлення ОСОБА_1, яке зареєстровано за вх. № М-48/03-02 від 22 квітня 2015 року, а тому в цій частині вимог позов підлягає задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що відповідач, хоча і діяв неправомірно, а саме з недотриманням вимог чинного законодавства України по розгляду запитів позивача, однак все ж вчиняв певні дії і надавав відповідь позивачу у справі на його запити від 27 лютого 2015 року, а тому суд не вбачає підстав щодо визнання незаконною бездіяльність голови Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 в частині ненадання відповіді на його запити на отримання публічної інформації від 27 лютого 2015 року, і тому відмовляє у задоволенні вимог в цій частині позову.

Позивач ОСОБА_1 також в поданому позові просив стягнути з відповідача на його користь кошти на відшкодування шкоди, однак доказів про заподіяння йому шкоди відповідачем позивач суду не надав. За таких обставин суд відмовляє в позові в цій частині за недоведеністю позовних вимог.

Щодо заявлених вимог позивача ОСОБА_1 про притягнення голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за бездіяльність в ненаданні відповіді на його запити на отримання публічної інформації від 27 лютого 2015 року, то суд відмовляє в цій частині вимог, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України, в порядку якого розглядається адміністративний позов позивача ОСОБА_1, не передбачено притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України з відповідача ОСОБА_4 Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп..

Керуючись ст. ст. 71, 94, 159, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати голову Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 надати повну, достовірну та по суті відповідь на запити ОСОБА_1, які зареєстровані в Києво-Святошинській районній раді 27 лютого 2015 року за вх. № № М-20/1/03-04, М-20/2/03-04, М-20/4/03-04, М-20/5/03-04, М-20/6/03-04, М-20/7/03-04, М-20/8/03-04, М-20/9/03-04, М-20/10/03-04, М-20/11/03-04, М-20/12/03-04, М-20/13/03-04, М-20/14/03-04, М-20/15/03-04, М-20/16/03-04, М-20/17/03-04, на скаргу ОСОБА_1, яка зареєстрована за вх. № М-47/03-2 від 22 квітня 2015 року, на повідомлення ОСОБА_1, яке зареєстровано за вх. № М-48/03-02 від 22 квітня 2015 року.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 Києво-Святошинської районної ради ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп..

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.