Справа № 2а-1670/7992/11
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7992/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря Горбач Д.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Київському районі до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Київському районі звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.09.2011 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 пенсійного фонду України Київського району м.Полтаві штрафу в розмірі 2040,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду. Вважає, що вказана постанова про накладання штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню з огляду на те, що позивачем відповідно до рішення №162844 від 14.07.2011 здійснено перерахунок стягувачу з 01.05.2011 року. Крім того, вказував що відповідачем при винесенні постанови про накладення на ОСОБА_2 пенсійного фонду України Київського району м. Полтави штрафу у розмірі 2040,00 грн. проігноровано повідомлення управління про не уможливлення здійснення перерахунку пенсії в зв'язку з відсутністю рішення суду апеляційної інстанції.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив скасувати постанову про накладення штрафу.

Відповідач явку в судове засідання свого повноважного представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справи за даної явки, за матеріалами, наявними в справі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 пенсійного фонду України Київського району м. Полтави зобов'язано провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати ОСОБА_3 при встановленні третьої групи інвалідності в розмірі 50% мінімальних пенсій за віком з 16.01.2006 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 року.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження (абзац дев'ятий частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Відповідно до положень частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Для примусового виконання вказаного рішення суду Київського районного суду м. Полтави від 18.04.2011 року, видано виконавчий лист №2а-1840/11.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За поясненнями представника позивача, на виконання наведеної норми Закону, державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції 25 травня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду в семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження.

В термін, наданий для самостійного виконання рішення суду ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Київському районі проведено перерахунок та доплату пенсії ОСОБА_3 за один місяць в сумі 764,00 грн, що підтверджується розпорядженням №162844 від 14.07.2011 року.

Таким чином, станом на дату розгляду справи, рішення суду позивачем виконано частково, що ним самим не заперечується.

Крім того, суд зазначає, що відсутність відповідного фінансування, не може бути визнано поважною причиною невиконання судового рішення з огляду на те, що за своїм характером є або бездіяльністю, або юридично неспроможною дією і не вказує на належне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення. При цьому суд бере до уваги, що судовим рішенням на позивача було покладено обовязок здійснити дії по перерахунку та виплаті грошових коштів.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, надаючи оцінку діям та рішенням субєкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно, розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у прийнятті рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець за невиконання судових рішень, передбачений зокрема статтею 89 зазначеного Закону.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Посилання позивача на розпорядження №162844 від 14.07.2011 року про перерахунок та доплату пенсії ОСОБА_3 в межах суми стягнення за один місяць та твердження позивача про неможливість здійснення перерахунку пенсії стягувачу, оскільки постанова суду першої інстанції оскаржена ним в апеляційному порядку, відхиляються судом як безпідставні з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження (абзац дев'ятий частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Постанова Київського районного суду м. Полтави від 18.04.2011 року у справі №2а-1840/11 про зобо'язання ОСОБА_2 пенсійного фонду України Київського району м. Полтави провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати ОСОБА_3 підлягає до негайного виконання відповідачем в повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься і в частині 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок. Особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, вказані позивачем обставини не є поважною причиною невиконання судового рішення та не може бути підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Станом на 22 вересня 2011 року рішення суду позивачем в повному обсязі не виконано, про що державним виконавцем в ході повторної перевірки складено акт.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

На виконання вимог Закону України Про виконавче провадження 23.09.2011 року державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції виніс постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 2040,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України Про виконавче провадження, а отже позовні вимоги ОСОБА_2 пенсійного фонду Київського району м. Полтави до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського у правління юстиції не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 пенсійного фонду Київського району м. Полтави до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського у правління юстиції про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2011 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва