Справа № 2-а-1451/10
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1451/10
ПОСТАНОВА

іменем України

22.07.2010

Олевський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Ковальчука М.В. з участю секретаря Дворак Г.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС по ОДДЗ м. Коростень ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд, скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС по ОДДЗ м. Коростень ОСОБА_2 від 18 квітня 2010 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 260 грн. та закрити провадження в адміністративній справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач просить скасувати запис в талоні попередження зроблений працівником ДПС по факту накладення на нього 18 квітня 2010 року адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18 квітня 2010 року близько 23 год. 30 хв. він керуючи автомобілем рухався в напрямку м. Олевськ Житомирської області та на авто дорозі Київ-Ковель , 151 км , поблизу перехрестя автодороги Київ-Ковель та автодороги Овруч-Коростень його зупинили працівники ДПС , які йому повідомили, що він перевищив дозволену швідкість руху відповідно до показників приладу, що знаходився у інспекторів ДПС та який, на думку позивача, не має режиму фото та відеозйомки та не зрозуміло коли він проходив сертифікацію та стандартизацію. Однак позивач не погодився з показниками приладу, оскільки вважає, що показники напевно належали іншому автомобілю, крім того була темна пора доби та позивач під час руху звернув на показники швидкості його автомобіля, які дорівнювали 60 км/год.

Також позивач зазначає, що свідок , якого зазначив працівник ДАІ в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не був присутній на місці зупинки автомобіля, а інспектор ДПС взагалі не мав права накладати на позивача адміністративне стягнення , оскільки не мав права здійснювати патрулювання на вказаній ділянці дороги, не надав на прохання позивача картку маршруту патрулювання та працівники ДПС склали на нього адміністративний протокол за 200 метрів від знаку обмеження максимальної швидкості та без доказів.

При винесенні зазначеної постанови позивачу не було розяснено його права та ст. 63 Конституції України, чим також порушено вимоги ст. 268 КупАП.

На думку позивача, при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення не вирішено питання про винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано особу порушника, помякшуючих та обтяжуючих обставин, матеріального стану позивача.

Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи , тому суд розглядає справу у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2010 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АМ № 129084 за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого позивач 18 квітня 2010 року в 23 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Ковель, 151 км, м. Коростень, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, при обмеженні швидкості руху 60 км/год, рухався зі швидкістю 86 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР . Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» № 063.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. N 1306 слідує, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 149358 від 18 квітня 2010 року на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 260 грн.

Встановлено, що складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому ст. 255 КУпАП.

Посилання позивача, що у даному випадку , що він дозволену швидкість руху не перевищував та стосовно відсутності доказів вчинення правопорушення спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серія АМ № 129084 та постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 149358 від 18 квітня 2010 року з яких слідує, що позивач перевищив встановлену швидкість руху , більш ніж на 20 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Однак, на думку суду, інспектором ДПС не були враховані виключні обставини, які помякшують відповідальність правопорушника і дають підставу для застосування відносно нього ст. 22 КУпАП.

Так, інспектором ДПС не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та те , що він тимчасово не працює, його майновий стан, а також своїми діями позивач не створив аварійної обстановки, не завдав загрози життю та здоровю учасникам дорожнього руху.

Таким чином, діяння, вчинене позивачем, хоча формально і містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак не заподіяло та не могло заподіяти істотної шкоди державним інтересам, не потягло за собою жодного негативного наслідку і на думку суду, є малозначним.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що постанову від 18 квітня 2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід змінити та звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Суд вважає, що слід відмовити за безпідставністю в частині позову ОСОБА_1 про скасування постанови, закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасування запису в талоні попередження зробленого працівником ДПС по факту накладення на позивача 18 квітня 2010 року адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн., оскільки факт перевищення дозволеної швидкості руху, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні , позивач в судове засідання не зявився, заявив прохання про розгляд справи без його участі та не надав суду доказів, що у талоні попередження, який належить позивачу наявний зазначений запис.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу , і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 99, 159, 163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 22, 256, 293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії АМ № 149358 від 18 квітня 2010 року винесену інспектором дорожньо-патрульної служби взводу ДПС по ОДДЗ м. Коростень ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. змінити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Судові витрати, у вигляді судового збору, по розгляду даної справи віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ковальчук М. В.