Справа № 201/13272/15-а
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/201/134/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона вийшла на пенсію державного службовця 17 серпня 2005 року з контрольно ревізійного управління в Дніпропетровській області. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено визнати протиправною бездіяльність Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо припинення вказувати ОСОБА_1 в довідці про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01 квітня 2006 року, 01 липня 2007 року та 01 лютого 2008 року середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань; зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідки про заробіток станом на ОСОБА_1 з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань; визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням інших виплат, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату не донарахованої частини пенсії з 01 серпня 2013 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань. На виконання судового рішення відповідач виніс розпорядженням № 161261 від 11 червня 2015 року, відповідно до якого позивачу було перераховано розмір пенсії виходячи із 80% від середньомісячної суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально побутових питань. Дії відповідача позивач вважає протиправними та просить зобовязати відповідача відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії державного службовця у розмірі 90 % суми її заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та повернути недоплачену частину пенсії у розмірі 10 її відсотків.

04 вересня 2015 року представник відповідача надала до суду заперечення, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що при перерахунку пенсії позивачу за рішенням суду управлінням було застосовано розмір 80 %, визначений в редакції ст. 37 «Про державну службу» в редакції, що діяла станом на 01 серпня 2013 року. Внаслідок виконання рішення суду розмір пенсії позивача зменшився. Таким чином при перерахунку пенсії позивачу було застосовано норму законодавства, що діяла на момент здійснення правочину.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця 17 серпня 2005 року з контрольно ревізійного управління в Дніпропетровській області. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено визнати протиправною бездіяльність Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо припинення вказувати ОСОБА_1 в довідці про заробітну плату для перерахунку пенсії станом на 01 квітня 2006 року, 01 липня 2007 року та 01 лютого 2008 року середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань; зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідки про заробіток станом на ОСОБА_1 з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань; визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням інших виплат, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату не донарахованої частини пенсії з 01 серпня 2013 року з урахуванням середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська № 161261 зменшено розмір призначеної позивачу пенсії державного службовця з 90 % на 80 % та здійснено перерахунок пенсії виходячи з 80 % суми заробітної плати.

11 червня 2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою щодо невірного виконання постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року.

Листом від 22 червня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська позивачу повідомлено, що на виконання постанови суду було застосовано норми статті 37 ЗУ «Про державну службу», в редакції, що була чинною станом на 01 серпня 2013 року та передбачала призначення пенсії в розмірі 80 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії ОСОБА_1 право на отримання пенсії державних службовців мали особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Відповідно до п. 2 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Законом України № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до ст.37 Закону України №3723-ХП, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії, що призначається відповідно до Закону України «Про державну службу».

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, внесені Законом № 3668-VI зміни до ст. 37 Закону № 3 723-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, є ст. 37-1 Закону № 3723-ХП, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VI не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд враховуючи також правову позицію Верховного Суду України зі спірного питання (постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, від 17.12.2013 у справі № 21-445а13) виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже дії відповідача щодо зменшення загального відсотку розрахунку розміру пенсії державного службовця від заробітку з 90 % на 80 % є безпідставними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 94, 159, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо зменшення ОСОБА_1 на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку з 90 відсотків на 80 відсотків.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та повернути недоплачену частину пенсії у розмірі 10 її відсотків.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Батманова