Справа № 804/6137/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 р. Справа № 804/6137/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанов Жовтневого відділу державної виконавчої служби, -
12.05.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому позивач просить: скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору №44527941 від 10.09.2014 року; скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №47278056 від 16.04.2015 р.; скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби про арешт коштів боржника №44527941 від 11.03.2015 р.; скасувати постанову Жовтневого відділу виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47278056 від 16.04.2015 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 р. даний адміністративний позов було залишено без руху з огляду на невідповідність зазначеного адміністративного позову вимогам ст.106 КАС України, та надано позивачу строк до 03 червня 2015 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 р. провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Постановою від 02.09.2014 р. державним виконавцем Надтокою Юлією Вікторівною Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції відкрито виконавче провадження №44527941 з виконання наказу №904/3560/14 виданого 02.07.2014 р. При цьому позивач зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження, що в свою чергу порушує норми ЗУ «Про виконавче провадження».
10.09.2014 р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про арешт коштів боржника.
10.09.2014 р. державним виконавцем Ю.В. Надтокою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
24.10.2014 р. між ТОВ «ЗОВНІШАГРОТРАНС» та ЗАТ «ХОПТРАНС ПРОЄКТС» уклали мирову угоду у зазначеному виконавчому провадженні, за умовами якої погашенню підлягає заборгованість у розмірі 39 179 (тридцять дев'ять тисяч сто сімдесят дев'ять євро) 50 євроцентів, що станом на 21.05.2014 р. становило 629 222 (шістсот двадцять дев'ятьтисяч двісті дві грн.) 77 коп., про що зазначено у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2014 р. у справі №904/3560/14, а ЗАТ «ХОПТРАНС ПРОЄКТ» відмовляється від решти позовних вимог, а саме 30 032 (тридцять тисяч тридцять дві грн.) 27 коп. пені та 13 185 (тринадцяти тисяч сто вісімдесяти п'яти грн.) 10 коп. судового збору. Мирову угоду затверджено судом 18.11.2014 р.
З урахуванням зазначеного вище позивач звернувся до відповідача з заявою від 31.03.2015 р. №01/3103 про закінчення виконавчого провадження з підстав укладення мирової угоди, в якій останній просив закінчити виконавче провадження з підстав укладення мирової угоди, в якій останній просив закінчити виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого документа та скасувати арешт на кошти, що містяться на належних йому рахунках.
15.04.2015 р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2014 р., якою виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору державного виконавця Ю.В. Надтоки від 10.09.2014 р. та залишено арешт коштів, що обліковується на належних позивачу рахунках.
16.04.2015 р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47278056 за постановою про стягнення виконавчого збору від 10.09.2014 р.
Враховуючи те, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору №47278056 від 16.04.2015 р. була винесена на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 44527941 від 10.09.2014 р., яка, як вважає позивач, прийнята безпідставно та в порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки позивачу, згідно матеріалів виконавчого провадження №47278056 взагалі не було відомо про його відкриття.
З урахуванням зазначеного вище, позивач вважає зазначені вище постанови, а саме: від 10.09.2014 р. №44527941 про стягнення виконавчого збору; від 16.04.2015 р. №47278056 про відкриття виконавчого провадження; від 11.03.2015 р. №44527941 про арешт коштів боржника; від 16.04.2015 р. №47278056 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов за викладених у ньому підстав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Свою позицію щодо заявленого адміністративного позову відповідач виклав в запереченнях від 17.06.2015 року, в яких зазначив наступне.
Зазначений вище документ надійшов до відділу 27.08.2014 р. за письмовою заявою стягувача. У відповідності до вимог ст.11, 17, 19 ЗУ «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Надтокою Ю.В. була винесена постанова від 02.09.2014 р. про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена до відома на адресу сторін виконавчого провадження.
Як зазначає в поданих запереченнях відповідач, зазначена постанова повернулась до відділу за закінченням терміну зберігання.
У відповідності до ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 даного Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.
10.09.2014 р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору. В подальшому дане виконавче провадження було передано на виконання старшому державному виконавцю Тичинському Д.Є.
11.03.2015 р. державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена для виконання до банківських установ.
01.04.2015 р. до відділу надійшла заява боржника зі змісту якої встановлено, що 18.11.2014 р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області було затверджено мирову угоду по справі 904/3560/14 за позовом ЗАТ «Хоптранс Проект» до ТОВ «Зовнішагротранс» про стягнення заборгованості у розмірі 672 440,15 грн.
На підставі норм ЗУ «Про виконавче провадження» 16.04.2015 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження за постановою про стягнення з боржника виконавчого збору.
Відтак, відповідач вважає заявлений позов необґрунтованим, а постанови, які оскаржуються, такими, що винесені на підставі та в межах чинного законодавства України.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача по даній справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
02.09.2014 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП 44527941 з примусового виконання наказу №904/3560/14, виданого 02.07.2014 р.
10.09.2014 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про арешт коштів боржника.
10.09.2014 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
11.03.2015 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3Є винесено постанову про арешт коштів боржника.
При цьому матеріли справи не містять будь яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.70 КАС України надсилання наведених вище постанов на адресу позивача, як і отримання зазначених постанов останнім, що переконливо свідчить про порушення з боку відповідача вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження».
З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2014 р. між Закритим акціонерним товариством «ХОПТРАНС ПРОЄКТС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» було укладено мирову угоду в межах ВП 44527941, за умовами якої погашенню підлягає заборгованість у розмірі 39 179 (тридцять девять тисяч сто сімдесят девять євро) 50 євроцентів, що станом на 21.05.2014 р. становило 629 222 (шістсот двадцять девять тисяч двісті двадцять дві гривні) 77 копійок, про що зазначено у рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2014 р. у справі №904/3560/14, а Закрите акціонерне товариство «ХОПТРАНС ПРОЄКТС» відмовляється від решти позовних вимог, а саме 30 032 (тридцять тисяч тридцять дві гривні) 27 копійок пені та 13 185 (тринадцять тисяч сто вісімдесят пяти гривень) 10 копійок судового збору, яку затверджено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 р.
На підставі зазначеного вище, ТОВ «ЗОВНІШАГРОТРАНС» було подано до Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ Дніпропетровської області заяву від 31.03.2015 р. вих.№01/3103 про закінчення виконавчого провадження, в якій позивач просив скасувати арешт на кошти, що містяться на належних ТОВ «ЗОВНІШАГРОТРАНС» рахунках; наказ господарського суду Дніпропетровської області виданого 02.07.2014 р. у справі №904/3560/14 надіслати до суду; копію постанови про закінчення виконавчого провадження у триденний строк надіслати товариству з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС».
15.04.2015 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2014 р., якою виділено в окреме провадження постанову старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 №44527941 від 10.09.2014 р. в окреме виконавче провадження.
16.04.2015 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47278056 за постановою про стягнення виконавчого збору від 10.09.2014 р.
16.04.2015 р. старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_4 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Не погодившись із зазначеними вище рішеннями державного виконавця позивач звернувся щодо їх оскарження до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Правовідносини сторін щодо змісту, форми та умов виконання процесуальних дій, процесуальних прав та обовязків сторін та інших учасників виконавчого провадження, а також визначення гарантій реалізації зазначених прав, обовязків та процесуальних дій; умов та порядку виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються нормами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про виконавче провадження», тощо.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".
Згідно ст.6 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладається обовязок щодо вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, для чого державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснює сторонам їхні права і обовязки.
Згідно ч.2 ст.17 вищевказаного Закону відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.19 вищевказаного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до ст.20 зазначеного Закону визначається місце виконання рішення та вказується, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі, якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.
Відповідно до ст.22 вказаного Закону визначаються строки предявлення виконавчих документів до виконання.
Відповідно до ст.24 вказаного Закону регулюються питання, повязані зі строками для предявлення виконавчих документів для виконання.
Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.26 наведеного Закону визначаються підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми,
що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача
та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.7 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про
стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.
Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк ( п.8 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У відповідності до п.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем не було отримано засобами поштовим звязку постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2014 р. та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.09.2014 р., як того вимагають норми ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, будь якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України відповідачем не було доведено факту надсилання та вручення на адресу позивача оскаржуваних постанов, тобто належного повідомлення позивача саме щодо існування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2014 р. №44527941 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.09.2014 р.

Суд критично ставиться та не приймає у якості належного доказу надсилання та вручення позивачу копії постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби про арешт коштів боржника №44527941 від 11.03.2015 р. в підтвердження чого відповідачем було надано копії витягу з книги вихідної кореспонденції (а.с.98-99), оскільки сам факт наявності такої копії без опису вкладення та будь яких доказів вручення зазначеної вище постанови жодним чином не підтверджує виконання з боку державного виконавця обовязку у відповідності до ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо належного повідомлення учасників виконавчого провадження про наявність даної постанови.

Відповідачем, на виконання вимог головуючого у справі щодо надання відповідних доказів про направлення оскаржуваних постанов позивачу надано не було, окрім копії витягу з книги вихідної кореспонденції, що в свою чергу не підтверджує сам факт належного повідомлення позивача про існування винесеної державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника №44527941 від 11.03.2015 р.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем постанови були направлені на адресу боржника із порушенням як порядку, так і строків, визначених ч.5 ст.25 та ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження».

Внаслідок неотримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження, нерозяснення боржнику необхідності самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та недоведення до боржника, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом, у державного виконавця не виникло правових підстав для винесення постанови про стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

При цьому позивачем в підтвердження виконання умов мирової угоди від 24.10.2014р., затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 р. було надано копії банківських виписок, а саме: меморіальний валютний ордер №5 від 02.02.2015 р.; реєстр платіжних документів; виписка за особовим рахунком 7500 з (вкл.) 02.02.2015 р. по (вкл.) 02.02.2015 р.; виписка за особовим рахунком 7500 з (вкл.) 18.12.2014 р. по (вкл.) 24.12.2014 р.

Відповідно до ч. 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства України суд зазначає, що державним виконавцем не було дотримано вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: в частині щодо належного повідомлення боржника про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2014 р. ВП №47278056.

При цьому суд зазначає, що державний виконавець при винесенні в подальшому таких постанов, як: постанова Жовтневого відділу державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору №44527941 від 10.09.2014 р.; постанова Жовтневого відділу державної виконавчої служби про арешт коштів боржника №44527941 від 11.03.2015 р.; постанова Жовтневого відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №47278056 від 16.04.2015 р.; постанова Жовтневого відділу державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47278056 від 16.04.2015 р. не пересвідчившись у тому, чи отримав боржник постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2015 р. ВП №47278056, діяв з порушенням наведених вище норм ЗУ «Про виконавче провадження», а тому зазначені постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Суд також зазначає, що враховуючи протиправність самих виконавчих документів за ВП №44527941 та їх скасування, постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2015 р. ВП №47278056 з приводу їх виконання є похідною та відповідно також має бути скасована.

Враховуючи викладене вище, позивачем була доведена протиправність винесених державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби оскаржуваних постанов, натомість відповідачем жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України не було спростовано доказів позивача, викладених в заявленому адміністративному позові в порядку, передбаченому ст.71 КАС України.

За таких підстав, суд вважає адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанов Жовтневого відділу державної виконавчої служби таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так як, в матеріалах справи містяться докази понесених позивачем судових витрат у розмірі 255,78 грн., що підтверджується квитанціями від 06.05.2015 р. №16 в сумі 73,08 грн. та від 06.05.2015 р. №17 в сумі 182,70 грн., які містяться в матеріалах справи, сплаченого судового збору, суд враховуючи задоволення адміністративного позову в повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» судові витрати у розмірі 255,78 грн.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанов Жовтневого відділу державної виконавчої служби задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби, а саме: постанову про стягнення виконавчого збору №44527941 від 10.09.2014 року; постанову про відкриття виконавчого провадження №47278056 від 16.04.2015 р.; постанову про арешт коштів боржника №44527941 від 11.03.2015 р.; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47278056 від 16.04.2015 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОВНІШАГРОТРАНС» з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 255 грн.78 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_5