Справа № 815/3316/14
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3316/14

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Димерлія О.О. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 та представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання недійсної картки та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі ГУМВС), за участю третьої особи - ОСОБА_4 та з урахуванням зміни позовних вимог просила визнати картку форми 2-К, що стала підставою для постановлення її на централізований облік, як корупційного правопорушника, не дійсною та скасувати відносно позивача централізований облік, як корупційного правопорушника, в підрозділі інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що під час виконання обов'язків державного службовця в період з 2003 року по теперішній час ніяких корупційних діянь не скоювала, протоколів про скоєння корупційних діянь не підписувала, а тому поставлена на облік, як особа, яка скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Законом України "Про боротьбу з корупцією", протиправно та всупереч чинному законодавству.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправними дії ГУМВС щодо виставлення картки форми 2-К у відношенні ОСОБА_1. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Також, не погоджуючись з постановою суду, ГУМВС подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ГУМВС повинна бути задоволена з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами перевірки позивачці стало відомо про те, що вона знаходиться на обліку в ГУМВС як корупційний правопорушник.

Згідно довідки №526-30102012/51210 про результати спеціальної перевірки відомостей щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності, наявність судимості, її зняття, погашення, про застосування до кандидата адміністративних стягнень за корупційні правопорушення (а.с. 9), в ході проведення спеціальної перевірки встановлено, що станом на 01 листопада 2012 року за автоматизованими банками даних громадянка ОСОБА_1 є особою, стосовно якої 19 липня 2007 року ГУМВС складено адміністративний протокол №0042 за корупційне діяння, передбачене п."г" ч.3 ст.5 Закону України "Про боротьбу з корупцією", що виразилося у видачі позивачкою дозволу на переробку та реалізацію риби без здійснення необхідних перевірок .

Також судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку зі складанням вказаного протоколу відносно позивачки працівником міліції було виставлено форму 1-К, а 23 червня 2008 року за результатами його розгляду було виставлено форму 2-К.

Складання вказаних форм 1-К та 2-К та внесення ОСОБА_1 у централізований облік в підрозділі інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Одеській області і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ МВС щодо виставлення картки форми 2-К у відношенні позивачки. В той же час, суд не встановив законодавчо визначених підстав для задоволення вимоги про скасування відносно ОСОБА_1 централізованого обліку, як корупційного правопорушника, в підрозділі інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС, оскільки позивачка не перебуває на обліку, як корупційний правопорушник, що підтверджується довідкою № 526-30102012/51210 про результати спеціальної перевірки відомостей щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності, наявність судимості, її зняття, погашення, про застосування до кандидата адміністративних стягнень за корупційні правопорушення.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх частково помилковими з огляду на наступне.

Так, визнаючи протиправними дії ГУМВС щодо виставлення картки форми 2-К у відношенні позивачки суд першої інстанції вважав, що інформаційна картка форми 2-К заповнюється працівниками органів, які ведуть боротьбу з корупцією та працівником апарату місцевого загального суду, а не особою, яка склала протокол.

Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок безпідставним та зазначає, що положеннями ст.4 Закону України "Про боротьбу з корупцією" передбачено, що боротьбу з корупцією ведуть відповідні підрозділи: Міністерства внутрішніх справ України; податкової міліції; Служби безпеки України; органів прокуратури України; Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; інші органи та підрозділи, що створюються для боротьби з корупцією згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст.12 вказаного Закону протокол про вчинення корупційного діяння або іншого правопорушення, пов'язаного з корупцією, складається органами, зазначеними у пунктах "а", "а-1" і "б" статті 4 цього Закону, а у разі, коли факт вчинення корупційного діяння або іншого правопорушення, пов'язаного з корупцією, що не містить складу злочину, встановлено прокурорською перевіркою чи попереднім слідством, - також слідчим або прокурором.

Підставою для складання протоколу є достатні дані, які свідчать про наявність в діянні особи ознак корупційного діяння або іншого правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Крім того, п.7 ч.1 ст.11 Закону України "Про міліцію" передбачено право міліції складати протоколи про адміністративні правопорушення, провадити особистий огляд, огляд речей, вилучення речей і документів, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення;

З матеріалів справи вбачається, що спірна картка форми 2-К, як і протокол були складені працівником ГУМВС - оперуповноваженим ОСОБА_4.

Таким чином, враховуючи, що нормами чинного законодавства, зокрема, Законами України "Про міліцію" та "Про боротьбу з корупцією" працівників МВС наділено правом вести боротьбу з корупцією та складати відповіді протоколи, що є процесуальною частиною такої боротьби, колегія суддів приходить до висновку, що картка форми 2-К відносно ОСОБА_1 складена правомірно, повноважною посадовою особою, не підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню.

Окрім іншого, наказом Генеральної прокуратури, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Державної податкової адміністрації України від 28 грудня 2002 року N 87/1345/473/11 "Про затвердження і введення в дію інформаційних карток за формами 1-К, 2-К та статистичного звіту про виконання Закону України "Про боротьбу з корупцією" затверджено інформаційну картку Ф 2-К (Додаток 2), з аналізу якої можна дійти висновку, що остання повинна заповнюватися працівником правоохоронного органу, який веде боротьбу з корупційними діяннями.

Так, п.1 картки 2-К передбачає зазначення правоохоронного органу з відповідного вичерпного переліку (прокуратура, військова прокуратура, орган внутрішніх справ, Служба безпеки, податкова міліція). Також, картка передбачає заповнення п.12 в разі якщо протокол не направлено до суду в зв'язку з перебігом строку, що саме по собі унеможливлює складання вказаної картки працівником суду у зв'язку з фізичною відсутністю протоколу в суді та відповідно і не розглядом судом справи про адміністративне правопорушення по суті.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності та приймаючи до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивачки скасований не був, а картки ф 2-К та ф 1-К складені правомірно і заповнені повноважними особами, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання картки ф 2-К не дійсною.

Також не підлягають задоволенню і вимоги позивачки про скасування відносно неї централізованого обліку, як корупційного правопорушника, в підрозділі інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу обліку ОСОБА_1 саме як правопорушника за статусом.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивачки на довідку спеціальної перевірки №526-30102012/51210 (а.с. 9) на підтвердження наявності вказаного обліку, оскільки вказана довідка містить лише інформацію щодо складення відносно ОСОБА_1 протоколу про корупційне правопорушення, що не є тотожнім визнанню її винною у вказаному правопорушенні повноважним органом та притягненню її до адміністративної відповідальності, чого в даному випадку не було здійснено.

Приймаючи до уваги наведені обставини та положення чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні рішення припустився порушень норм права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання недійсної картки та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.О. Димерлій