Справа № 2-а-126/10
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-126/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2010 року Шишацький районний суд Полтавської області у складі головуючого - судді Савченко Л.1., розглянувши в порядку письмового провадження в смт Шишаки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27 вересня 2010 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій прохав визнати неправомірними дії відповідача - управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області щодо перерахунку йому пенсії та зобов'язати відповідача усунути порушення його прав і провести перерахунок пенсії починаючи з 1 серпня 2010 року у відповідності з вимогами п.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N 1058-1V та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в серпні 2010 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області з заявою про перерахунок пенсії, у зв»язку з тим, що відпрацював додатково повні два роки (24 місяці) з часу призначення пенсії і відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N 1058 IV та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» має право на перерахунок пенсії. Повторно звернувся до УПФ України в Шишацькому районі Полтавської області 17 вересня 2010 року з прохання донарахувати і виплатити належну йому пенсію з 1 серпня 2010 року і проводити в подальшому правильне її нарахування на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, однак отримав відмову в застосуванні при перерахунку пенсії в 2010 році показника середньої заробітної плати за 2009 рік з посиланням на спільний лист ОСОБА_2 праці та Пенсійного фонду України від 21 вересня 2010 року.

В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити (а.с.13).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Надіслав до суду заперечення проти позову, в яких прохав розглядати справу за його відсутності та зазначив, що пенсія позивачу нараховувалась відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Частиною 4 статті 42 вищезазначеного закону (із змінами, встановленими Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік») було передбачено проведення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/08 зміни, що були внесені до ст.ст. 40, 42 зазначеного Закону в частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось, тому перерахунок пенсії був проведений на підставі п.п. З п. 11 постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» з урахуванням показника заробітної плати по Україні за 2007 рік в розмірі 1197, 91 грн. В задоволенні позову прохав відмовити (а.с.10).

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає

задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженому Постановою КМ України від 24.10.2007 № 1261 та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України. Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 N1261, постановами правління, наказами Фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим Постановою Пенсійного фонду від 25.02.2008 року № 5-5.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Пунктом 26 ст. 71 Закону України про Державний бюджет на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ч.4. ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № Ю7-У1 були внесені зміни, в тому числі й до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 107) передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визнавався згідно ст. 40 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 10 пункту 35 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 1 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема до частини 4 статті 42.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод

задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженому Постановою КМ України від 24.10.2007 № 1261 та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 N1261, постановами правління, наказами Фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим Постановою Пенсійного фонду від 25.02.2008 року № 5-5.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Пунктом 26 ст. 71 Закону України про Державний бюджет на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ч.4. ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-У1 були внесені зміни, в тому числі й до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 107) передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визнавався згідно ст. 40 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 10 пункту 35 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими з 1 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема до частини 4 статті 42.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод

людини і громадянина.

У пункті 6 рішення КСУ, зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Враховуючи вищевикладене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, які були чинними до внесення змін Законом № 107.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААБ № 995714 від 24 вересня 2008 року. Позивачу була призначена пенсія за віком з 13 серпня 1992 року.

Перебуваючи на пенсії, позивач продовжував по 31 жовтня 2008 року та з 1 1 листопада 2008 року по даний час, що підтверджується відповідним записом у його трудовій книжці (а.с.8- 10). Згідно розпорядження Управління пенсійного фонду у Шишацькому районі № 111960 від 26 серпня 2010 року попередній перерахунок пенсії в звязку зі зміною стажу та заробітку був проведений 01 березня 2002 року.

У зв'язку з тим, що він був працюючим пенсіонером та після призначення пенсії має більше 24 місяців страхового стажу, він має право на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії, що передбачено ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач у серпні 2010 року звернувся до відповідача з письмовою заявою та відповідними документами на перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру у відповідності до вимог ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N 1058-ІУта п.п. З п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», однак відповідач, визнаючи право позивача на перерахунок пенсії в 2010 році з врахуванням стажу та заробітку, при цьому використовує для перерахунку показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки за 2007 рік - в сумі 1197,91 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян».

У відповідності до п.4 ст. 4 ЦК України постанови Кабінету Міністрів України є актами цивільного законодавства. До повноважень Кабінету Міністрів України, визначених ст. 116 Конституції України, зокрема, належить забезпечення проведення політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту. Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Порядок здійснення зазначеного перерахунку був визначений пп. З п. 1 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме:

«у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону (1058-15) продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону ( 1058-15 ), із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону ( 1058-15 ) враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону ( 1058-15 )».

З 04.03.2008 року діє Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, затверджений Постановою (г0146-08) Пенсійного фонду від

01.02.2008 року № 4-4, за яким і обчислено показник середньої заробітної плати (доходу) за 2009 рік - 1650,43 грн., що застосовується при обчисленні новопризначених пенсій у 2010 році у відповідності до п.п 2 п.11 Постанови КМ У № 530 від 28.05.2008 року.

Проте, відповідачем перерахунок пенсії позивачу у 2010 році був здійснений із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення

пенсії за 2007 рік- 1 197,91 грн., незважаючи нате, що 1.03.2010 року був затверджений показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу у розмірі 1650,43 грн., який застосовується при визначенні коефіцієнту заробітної плати за 2009 рік при призначенні пенсій у відповідності з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В перерахунку пенсії з врахуванням цього показника середньої заробітної плати позивачу було відмовлено з посиланням на спільний лист ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України від 21 вересня 2009 року.

В п.1.4 Наказу Мін'юсту України від 12.04.2005 року № 34/5 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у ОСОБА_2 юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів» зазначено, що нормативно- правовий акт це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має не персоніфікований характер розрахований на неодноразове застосування. Прийняття нормативно- правових актів у вигляді листів і телеграм не допускається.

Нормативно-правові акти Пенсійного фонду України підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством (п.7. Положення про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року N 1261). ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України від 1 1.03.2009 року був опублікований в газеті «Все про бухгалтерський облік» 01.06.2009 року але ця публікація носила інформаційний, а не офіційний характер.

Виходячи з цього, вказаний лист, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, не є нормативно-правовим актом, не зареєстрований в Мін'юсті, як це передбачено Указом Президента України від 03.10.1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно- правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», та ніде офіційно не оприлюднений, що суперечить ст. 57 Конституції України.

Таким чином, спільний лист від 1 1.03.2009 року ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України незаконно змінює діючий порядок перерахунку пенсій та істотно обмежує право на перерахунок пенсії оскільки, будучи службовою кореспонденцією, не може встановлювати нову правову норму щодо механізму перерахунку пенсій у 2010 році. Посилання представника відповідача на зазначений лист суд вважає безпідставними та такими, що не грунтується на законі.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року визначено, якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності з положеннями Конституції України зміст та обсяг існуючих прав і свобод не може бути звужений при прийнятті нових чи внесенні змін у діючі закони (ч.З ст. 22 Конституції) конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

Утверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами Україні встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, і юридичними засобами - здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державок своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, що закономірне призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Таким чином, проведення відповідачем перерахунку пенсій у 2010 році відповідно до п. 1 І постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та які відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік - 1197,91 грн., не має під собою правового обгрунтування, не підкріплене посиланнями на норми чинного законодавства і є всього лише спробами незаконно звузити права працюючих пенсіонерів і в 2010 році перераховувати пенсію в заниженому розмірі.

Подібні спроби відмічені і засуджені в Постанові Верховної Ради України № 1700-1У від 11.05.2004 року «Про сучасний стан пенсійного забезпечення і впровадження пенсійного страхування в Україні», за змістом п.2 якої вважається неприпустимим і таким, що суперечать Конституції України, невиконання законів у сфері пенсійного забезпечення та будь-які спроби звузити обсяг чи зміст існуючих прав пенсіонерів, які встановлені законодавчими актами.

Такої ж правової позиції дотримуються Уповноважений з прав людини ОСОБА_4, яка

листом «Про усунення порушень прав громадян на перерахунок пенсії» від 30.04.2009 року звертала увагу Міністра праці та соціальної політики України на існуюче порушення.

Федерація профспілок України офіційним листом №04/01-16/630 від 26.03.2009 року до ОСОБА_2 праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України вимагала відкликати їх спільний лист від 1 1.03.2009 року.

Голова Федерації профспілок України звернувся до Прем'єр-Міністра України листом від

30.04.2009 року з вимогою вжити вичерпних заходів до відкликання спільного листа ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України від 11.03.2009 року як такого, що порушує права працюючих пенсіонерів, та привести порядок перерахунку їх пенсій у відповідність з нормами чинного законодавства.

Своїм зверненням Федерація профспілок України до ОСОБА_2 юстиції України просила надати офіційне роз'яснення щодо правомірності дій ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України в частині проведення перерахунку пенсій відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2007 рік (1 197,91 грн.) замість аналогічного показника за 2008 рік, як того вимагає стаття 40 зазначеного Закону.

У відповіді ОСОБА_2 юстиції України № 8613-0-26-09-21 від 17.07.2009 року повідомляється, що встановлення нових правових норм листами є порушенням законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів, у зв'язку з цим вони підлягають негайному відкликанню з місць застосування та скасуванню. ОСОБА_2 юстиції України до ОСОБА_3 та Пенсійного фонду України повторно зверталось з вимогою відкликати спільний лист від 11.03.2009 року з місць застосування та його скасування.

Відповідно до листів Пенсійного фонду України показники заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за 2007 рік становить - 1 197,91 грн., за 2008 рік - 1573,99 грн., за 2009 рік - 1650,43 грн.

Проведений відповідачем перерахунок пенсії позивачу у 2010 році, виходячи із показників заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески при призначенні пенсії та їх перерахунку з урахуванням стажу та заробітку, набутого після призначення пенсії, відповідно до роз'яснень спільного листа ОСОБА_2 праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України №120/0/18-09/039 та № 4096/02-01 від 11 березня 2009 року, тобто врахування показника заробітної плати для обчислення пенсії за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн., є безпідставним з огляду на недоведеність приписів зазначених листів вимогам Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади».

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії відповідно до підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2009 рік, є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним вимогам закону. Позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650 гривень 43 копійки, на підставі ст.ст.40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з

01.01.2010 року, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають повному задоволенню.

Судові витрати по справі слід розподілити у відповідності до вимог ч. З ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 68 Конституції України, ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. ст.ст. 7-14, 71, 94, 122, 159-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»

№530 від 28 травня 2008 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2009 рік - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області перерахувати ОСОБА_1 з 01 серпня 2010 року пенсію відповідно до підпункту 3 пункту 1 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по України, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2009 рік у розмірі 1650 гривень 43 копійки та забезпечити виплату.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шишацький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І.Савченко