Справа № 2а-558/12
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-558/12 Головуючий у 1-й інстанції: Медвідь Н.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційні скарги Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та Дочірнього підприємства «Арксі-Побут» на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Дочірнє підприємство «Арксі-Побут», про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Дочірнє підприємство «Арксі-Побут», про скасування рішення виконавчого комітету Боярської міської ради «Про коригування окремих складових частин структури тарифів з утримання будинку ДП «Арксі Побут» № 32/3 від 03 квітня 2012 року.

Постановою Києво-Святошинського районного суду від 14 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 квітня 2014 року постанову Києво-Святошинського районного суду від 14 лютого 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Відповідач свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Третя особа в апеляційній скарзі вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та Дочірнього підприємства «Арксі-Побут» - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішення Боярської міської ради від 03.04.12 №32/3 було прийнято з порушенням Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування Тарифів на житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 15 лютого 2012 року відбулися громадські слухання стосовно обговорення тарифу на утримання будинку та прибудинкової території гуртожитку по вул. Білогородська, 134 в м. Боярка.

За результатами громадських слухань мешканцями гуртожитку було надано пропозиції щодо тарифу. Ці пропозиції були передані на розгляд до Боярської міської ради.

27 березня 2012 року ДП «Арксі-Побут» звернулося до Боярської міської ради з листом про розгляд та погодження змін тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. До листа були додані розроблені розрахунки на основі фактичних витрат за 2011 рік та калькуляція планових витрат на утримання гуртожитку на 2012 рік, що входять до складу оплати за житло, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» № 869 від 01 червня 2011 року.

03 квітня 2012 року виконавчим комітетом Боярської міської ради прийнято рішення №32/3 «Про коригування окремих складових частин структури тарифів з утримання будинку ДП «Арксі-Побут» та затверджено скоригований тариф відповідно до розрахунку в розмірі 6 грн. 35 коп. за 1 м2.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивачі звернулися до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Підпунктом 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Частинами 1, 2 статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини 1 статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обгрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 року №869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким визначено механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість.

Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Під час розрахунку нормативних витрат враховуються середньомісячні витрати з оплати праці та середньомісячні матеріальні витрати на рік окремо за статтями експлуатаційних витрат; плановані трудовитрати, що не можуть перевищувати розмір, передбачений нормами часу та нормами обслуговування для робітників і виробничого персоналу, що встановлюються Мінрегіоном.

Як вбачається із матеріалів справи ДП «Арксі-Побут» було розроблено тариф на утримання будинку (гуртожитку) та прибудинкової території гуртожитку по АДРЕСА_1 в розмірі 6 грн. 35 коп. за 1 м2.

З калькуляції планових витрат на утримання гуртожитку на 2012 рік, затвердженої Головою Правління ВАТ «Арксі-Побут», вбачається, що до статей експлуатаційних витрат належать: заробітна плата працівників, нарахування на заробітну плату, обслуговування ліфтів, електроенергія для ліфтів, в сходових клітинах, підвалах, дератизація підвалів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель, матеріальні витрати при експлуатації гуртожитку (сантехнічне обслуговування, електричне обслуговування, господарські витрати, придбання чотирьох газових плит, заміна ліноліума в трьох кухнях та трьох коридорах, заміна двох шарових засувок, ремонт теплолічильника, виготовлення технічних умов для газового лічильника), утримання місць загального користування (опалення, вода, теплоенергія), поточний ремонт житлового фонду (ремонт балконів, заміна електролічильників на електронні, проведення опалення в туалет, заміна каналізаційних та водяних труб, підготовка до опалювального сезону, ремонт сходів на вході, ремонт під'їздів, ремонт даху), інші прямі витрати (Інтернет, банківські послуги, обслуговування касового апарату, телефон, адміністративні витрати).

Так, корегований тариф з утримання гуртожитку розраховувався із урахуванням вищенаведених статей експлуатаційних витрат.

Таким чином, як убачається з калькуляції планових витрат на утримання гуртожитку, її здійснено на 2012 рік, поряд з цим, у спірному рішенні відповідача №32/3 від 03.04.2012 період на який затверджено скорегований тариф в розмірі 6 грн. 35 коп. за 1 м2, не зазначено.

Отже, з урахуванням того, що вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість, а в своїй більшості наведені в калькуляції витрати є разовими, зокрема такі як: придбання чотирьох газових плит, заміна ліноліума в трьох кухнях та трьох коридорах, заміна двох шарових засувок, ремонт теплолічильника, виготовлення технічних умов для газового лічильника, ремонт балконів, заміна електролічильників на електронні, проведення опалення в туалеті, заміна каналізаційних та водяних труб, ремонт сходів на вході гуртожитку, ремонт під'їздів, ремонт даху, спірним рішенням відповідача №32/3 від 03.04.2012 протиправно не визначено період на який затверджено такий корегований тариф в розмірі 6 грн. 35 коп. за 1 м2.

Суд апеляційної інстанції окремо наголошує на тому, що при затвердженні корегованих тарифів відповідачем не було дотримано принципу прозорості визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Зокрема, як убачається із калькуляції планових витрат на утримання гуртожитку на 2012 рік, на підставі якої було затверджено скорегований тариф, остання містить лише загальні цифри щодо витрат на заробітну плату, послуги, роботи та матеріали, проте не наведено яка кількість осіб отримує заробітну плату та в якому розмірі, за якою ціною проводиться оплата отриманих послуг, розцінки на виконані роботи, ціни на матеріали тощо. Таким чином, з калькуляції не можливо встановити складові зазначених в ній сум, що свідчить про порушення принципу прозорості визначення вартості послуг.

Поряд з цим, слід звернути увагу на те, що коригування тарифу - зміна раніше встановленого тарифу у відповідному році шляхом коригування його складових без зміни довгострокових параметрів регулювання.

Водночас, встановлення тарифу було погоджено рішенням Виконавчого комітету Боярської міської ради від 05 жовтня 2010 року № 127/3 «Про погодження тарифів по обслуговуванню ДП «Арксі- Побут» (гуртожиток) за адресою: АДРЕСА_1» в розмірі 6 грн. 70 коп. за 1 м2.

При цьому, наведеним рішенням було погоджено тариф безстроково, натомість обґрунтованих мотивів щодо необхідності коригування такого тарифу відповідачем не було надано як під час прийняття спірного рішення, так і під час розгляду справи судом.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що рішення виконавчого комітету Боярської міської ради від 05 жовтня 2010 року № 127/3, яким був затверджений тариф, що, в свою чергу, був скорегований оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Боярської міської ради № 32/3 від 03 квітня 2012 року, було скасовано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2011 року, що набрало законної сили.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ДП «Арксі- Побут» було подано суду економічне обґрунтування підвищення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, в якому зазначено, що на даний час діє скоригований тариф затверджений рішенням Боярської міської ради №23/3 від 03.04.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поряд з цим за приписами ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Водночас ДП «Арксі побут» не надано доказів того, що наведене економічне обґрунтування підвищення тарифів було застосовано під час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, жодних обґрунтувань щодо неможливості надання їх під час розгляду справи в суді першої інстанції не наведено.

Таким чином, колегія суддів не приймає як належний доказ по справі надане ДП «Арксі побут» під час апеляційного розгляду справи економічне обґрунтування підвищення тарифів.

Отже, враховуючи, що спірним рішенням № 32/3 від 03 квітня 2012 року лише відкореговано затверджені рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 05 жовтня 2010 року № 127/3, тарифи, яке в свою чергу скасовано, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивачів.

З наведеного вище випливає висновок про протиправність оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради №32/3 від 03.04.2012, а отже суд першої інстанції правомірно встановив його незаконність.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує, що судом першої інстанції при ухваленні постанови від 21 жовтня 2014 року було допущено описку в її резолютивній частині та помилково зазначено - рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради від 03.04.12 №32/3 «Про погодження тарифів по обслуговуванню ДП «Арксі-Побут» (гуртожиток) за адресою: АДРЕСА_1», тоді як необхідно - рішення Виконавчого комітету Боярської міської ради від 03.04.2012 №32/3 «Про коригування окремих складових частин структури тарифів з утримання будинку ДП «Арксі-Побут».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та Дочірнього підприємства «Арксі-Побут» - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та Дочірнього підприємства «Арксі-Побут» - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

О.М. Романчук

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 22.09.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.