Справа № 2-а-1622/11
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2012-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1622/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2012 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Ковальчука М.В.

при секретарі Дворак Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Ємельчинського відділу державної автоінспекції в Житомирській області про визнання дій інспектора дорожньо-патрульної служби противоправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд, визнати дії інспектора дорожньо-патрульної служби Ємільчинського відділу державної автоінспекції в Житомирській області ОСОБА_2 в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправними, а постанову інспектора дорожньо-патрульної служби Ємільчинського відділу державної автоінспекції в Житомирській області ОСОБА_2 від 15.07.2011 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати як незаконну та закрити провадження в справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова була винесена за те, що позивач 15.07.2011 року в 13 години 35 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, в смт. Ємільчино вул. Шевченка, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку рух заборонено, чим порушив ПДР України, хоча рухаючись прямо і наближаючись до знаку рух заборонено, позивач здійснив розворот, після чого йому на зустріч наблизився автомобіль автоінспекції, з якого вийшов працівник міліції і зупинив його.

При винесені зазначеної постанови позивачу не було роз'яснено права та ст. 63 Конституції України, що порушує його право на захист своїх інтересів та прав, чим також порушено вимогу ст. ст. 268, 279 КУпАП.

Постанова є не мотивованою і не відображає його пояснень з приводу правопорушення, його матеріального та сімейного стану, як того вимагає ст. 283 КУпАП, на яку посилається інспектор у постанові.

При винесені інспектором постанови не враховано обставини справи та обставини, які пом'якшують стягнення, або, які дають підстави вважати його малозначним, як передбачають ч. 2 ст. 33 , ст . 280 КУпАП.

З постанови про накладення стягнення не зрозуміло чи мав право зазначений інспектор накладати адміністративне стягнення, відповідно до вимог ст. 222 п.З КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився надав на адресу суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є не обґрунтованими, та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З позовної заяви та протоколу про адміністративне правопорушення серії АР1№ 286307 від 15 липня 2011 року слідує, що 15.07.2011 року в 13 години 35 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в смт. Ємільчино вул. Шевченка, 2 не виконав вимогу дорожнього знаку рух заборонено, чим порушив п.8.1 ПДР України.

15 липня 2011 року відразу після складання протоколу в 13 годин 50 хвилин за вказаним протоколом інспектором ДПС було винесено відносно позивача постанову серії АМ1 № 071275 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

З протоколу серії ВТ1 N 139901 від 10.04.2011 року вбачається, що він був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, позивачу було роз'яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом протоколу і відповідно до суті вчиненого правопорушення надав пояснення, що нього зупинив інспектор ДПС, який вимагав у нього взятку в розміри 100 грн., з порушенням не згоден.

Обставини, на які посилається позивач, спростовуються матеріалами справи, оскільки він не надав суду доказів, що спростували б зазначені у складеному інспектором ДПС обставини скоєння ним правопорушення.

В силу ст.. 251 КУпАП обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і є доказами, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення у разі відсутності інших доказів.

Складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому ст. 255 КУпАП.

Вид адміністративного стягнення і штраф у сумі 255 грн. призначені виважено, з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни постанови інспектора дорожньо-патрульної служби Ємельчинського відділу державної автоінспекції в Житомирській області від 15 липня 2011 року немає.

Не можна визнати такими і посилання позивача в позовній заяві на те, що він наближаючись до знаку рух заборонено, здійснив розворот, після чого йому на зустріч наблизився автомобіль автоінспекції, з якого вийшов працівник міліції і зупинив його, оскільки про це позивач не зазначив у протоколі який був складений відносно нього , а з позовної заяви слідує, що інспектор не врахував малозначності адміністративного правопорушення, чим позивач визнав фактично факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому не можна не вказати, що на такі обставини, а саме, що ОСОБА_1 наближаючись до знаку рух заборонено, здійснив розворот, після чого йому на зустріч наблизився автомобіль автоінспекції, з якого вийшов працівник міліції і зупинив його, позивач вказав вперше лише в позовній заяві, що можна розцінити як його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач не надав суду доказів, що він за фактом вимагання взятки звертався в правоохоронні органи і ними прийнято відповідне рішення. В позовній заяві на ці обставини не послався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 222, 255, 287-294 КУпАП, ст. ст. 9-11, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Ємельчинського відділу державної автоінспекції в Житомирській області про визнання дій інспектора дорожньо-патрульної служби противоправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3