Справа № 2а-1670/6212/11
Суддя: С.М. Серга
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6212/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Серги С.М.,

при секретарі Лайко О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 01.03.2010.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність донарахування відповідачем податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна у розмірі 38859,75 грн, оскільки ним жодної угоди купівлі-продажу автомобіля BMW E53/Ч5 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 не укладалось та доходів не отримувалось. Вказував, що довіреністю від 13.03.2007 уповноважив ОСОБА_4, ОСОБА_5 користуватися належним йому на праві приватної власності легковим автомобілем BMW E53/Ч5 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, проте заявою від 15.03.2011 вищезазначену довіреність скасував у зв'язку з тим, що автомобіль реалізований цими особами без його дозволу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність донарахування податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна у розмірі 38859,75 грн, оскільки за даними Кременчуцького відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС України позивач 14.08.2008 зняв з обліку транспортний засіб для реалізації, а саме легковий автомобіль BMW E53/Ч5 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який в подальшому перереєстровано на покупця ОСОБА_4.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05.02.2010 по 11.02.2010 відповідачем проведена позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2008.

За результатами перевірки складено акт № 535/17/311/НОМЕР_2 від 15.02.2010, в якому зафіксовано порушення позивачем підпункту 4.2.6 пункту 4.2 статті 4, пункту 12.1 статті 12, підпункту 8.2.1 пункту 8.2 статті 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" щодо несплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 38859,75 грн.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № /0/352 від 01.03.2010.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підпунктом 3.1.3 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" вiд 22.05.2003 № 889-IV (далі - Закон № 889-IV) встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті.

Відповідно до пунктів 12.1 та 12.2 статті 12 Закону вiд 22.05.2003 № 889-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. Як виняток із пункту 12.1 статті 12 Закону вiд 22.05.2003 № 889-IV при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 даного Закону.

Зі змісту даних правових норм вбачається, що підставою для сплати громадянами податку з доходів фізичних осіб від продажу об'єктів рухомого майна, в тому числі транспортного засобу, є отримання ними доходу, який відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону № 889 визначається як сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Під час перевірки відповідачем зроблений висновок про порушення ОСОБА_3 підпункту пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" щодо несплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 38859,75 грн (15 % від ринкової вартості автомобіля).

На підтвердження вмотивованості своєї позиції відповідачем представлено звіт про незалежну оцінку вартості транспортного засобу № 1467 від 14.08.2008, де ринкова вартість автомобіля BMW E53/Ч5 2006 року випуску визначена у розмірі 289065,00 грн, з відміткою щодо анулювання цього звіту та облікову картку приватного АМТ, проте ці докази не можуть бути оцінені судом як достатні для підтвердження отримання позивачем доходу від реалізації автомобіля BMW E53/Ч5 з огляду на їх невідповідність іншим матеріалам справи.

В ході судового розгляду з'ясовано, що Центральною товарною біржею зареєстрований біржовий контракт № ТЗ/5з/140 від 14.08.2008 про реалізацію ОСОБА_5 в особі ОСОБА_3, на підставі довіреністі № ВЕЕ 439087 від 13.03.2007, легкового автомобіля BMW E53/Ч5 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 за 50,00 грн.

Представник позивача, спростовуючи отримання позивачем доходу від продажу автомобіля BMW E53/Ч5 2006 року випуску у розмірі 289065,00 грн, зазначав, що про укладення біржового контракту №157/140 від 14.08.2008 ОСОБА_3 дізнався після отримання копії ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про відкриття скороченого провадження від 03.12.2010 по справі за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, участі у реалізації автомобіля, підписанні біржового контракту не брав. Крім того, наголошував на зверненні позивача до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля BMW E53/Ч5 недійсним, а також на направленні до Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області заяви про порушення кримінальної справи.

Вказані пояснення суд розцінює як достовірні, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4П про визнання договору купівлі-продажу автомобіля BMW E53/Ч5 недійсним та заяви про порушення кримінальної справи.

Також судом прийнято до уваги, що нотаріально завіреною заявою від 15.03.2011 позивач скасував довіреність від 13.03.2007, якою уповноважив ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладати правочини щодо розпорядження належного йому на праві приватної власності легкового автомобіля BMW E53/Ч5 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в ході судового розгляду жодних доказів отримання ОСОБА_3 доходу у розмірі 289065, 00 грн відповідачем не надано.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими.

Зважаючи на те, що спірне податкове повідомлення - рішення є правовим актом індивідуальної дії, яке відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ № № /0 від 01.03.2010.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Підпунктами 1, 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому для державного мита; розмір судового збору визначається згідно з підпунктом "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" № 7-93 від 21.01.1993 та становить 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3,40 грн.

У зв'язку з цим, з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору у розмірі 3,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області № /0 від 1 березня 2010 року визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 витрати у вигляді судового збору у розмірі 3,40 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 16 серпня 2011 року.

Суддя С.М. Серга