Справа № 2а-6342/08/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-6342/08/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

при секретарі Пальоной І.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) мотивуючи свої вимоги тим, що він проходив військову службу в Збройних Силах СРСР і займав посаду заступника начальника тилу Прибалтійського військового округу. Наказом Міністра Оборони СРСР від 11.09.1989 року №0963 його було звільнено в запас з військової служби за станом здоровя. На час звільнення з ЗС СРСР його безперервний стаж військової служби складав 38 років. Наказом Міністра оборони України № 175 від 14 квітня 2007 року, на виконання Постанови КМУ №594 від 28 березня 2007 року, з 1 квітня 2007 року грошове забезпечення діючих військовослужбовців підвищено за рахунок введення в дію граничних розмірів премії діючим військовослужбовцям у відсотках від грошового забезпечення, виходячи з посадових окладів і стажу безперервної служби. Відповідно до ч.2 ст.51, ч.3 ст.63, Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції від 4 квітня 2006 року, з 1 травня 2007 року його пенсію необхідно було перерахувати з урахуванням підвищення щомісячної премії відповідної категорії військовослужбовців, але відповідачем не виконано вимоги законодавства, у звязку з чим він зазнав майнової шкоди у розмірі суми недоотриманої пенсії за період з 1 травня 2007 року. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просить суд зобовязати відповідача виконати ч.2 ст.51, ч.3 ст.63, Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та провести з 01 травня 2007 року перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням щомісячної премії в розмірі 81% грошового забезпечення, що встановлена Наказом Міністерства Оборони України №175 від 14 квітня 2007 року, а також зобовязати відповідача спрямувати в Ощадбанк України розпорядження про виплату йому суму недоотриманої пенсії з 01 травня 2007 року.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача (а.с.61).

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.62) та заперечення на позов, в яких зазначив, що Постанова КМУ України №594 від 28 березня 2007 року та Наказ Міністра оборони України №175 від 14 квітня 2007 року, на які посилається позивач, носять тимчасовий характер, і відповідні зміни до Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України, затвердженого Наказом МО України від 05.03.2001 року №75, не внесені. З зазначених підстав представник відповідача вважав позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі (а.с.29).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР і займав посаду заступника начальника тилу Прибалтійського військового округу.

Наказом Міністра Оборони СРСР від 11.09.1989 року №0963, відповідно до ст.59, п. «б», ОСОБА_1 було звільнено в запас з військової служби за станом здоровя. На час звільнення з ЗС СРСР безперервний стаж військової служби позивача в календарному обчислені складав 38 роки 11 місяців (а.с.7)

Позивачу з 1 січня 2007 року УПФ України в Одеській області сплачується пенсія з грошового забезпечення, яке складається, з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, 100%-відсоткової надбавки, надбавки за безперервну військову службу та премії у розмірі 33,3% грошового забезпечення.

Частиною 3 статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції від 4 квітня 2006 року (далі Закон України), передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Судом встановлено, що пенсія позивачу обчислена та сплачується з розміру грошового забезпечення (включаючи усі складові), яке позивач отримував до звільнення з Збройних Сил СРСР у запас.

Постановою КМУ №594 від 28 березня 2007 року „Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році" надане право Міністерству оборони України здійснювати у поточному році починаючи з 1 квітня 2007 року преміювання військовослужбовців осіб начальницького та рядового складу понад встановлений законодавством розмір у межах видатків, передбачених для грошового забезпечення у 2007 році.

На виконання Постанови КМУ №594 від 28 березня 2007 року „Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році" Міністерством оборони України прийнято Наказ „Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних сил України від 14.04.2007 року №175 щодо якого з 1 квітня 2007 року грошове забезпечення діючих військовослужбовців було підвищено за рахунок введення в дію граничних розмірів премії діючим військовослужбовцям у відсотках від грошового забезпечення, виходячи з посадових окладів і стажу безперервної служби.

З прийняттям Постанови КМУ №594 від 28 березня 2007 року „Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році" та Наказу Міністерства Оборони України від 14.04.2007 року №175 „Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних сил України відповідні зміни до Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України, затвердженого Наказом МО України від 05.03.2001 року №75, не вносились.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на Наказ Міністра оборони України №175 від 14 квітня 2007 року та Постанову КМУ №594 від 28 березня 2007 року „Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році", як на підставу здійснення перерахунку призначеної йому пенсії, оскільки зазначені Постанова КМУ і Наказ МО України носять тимчасовий характер, що підтверджується пунктом 4 Наказу „... в межах видатків на грошове забезпечення на 2007 рік та Постановою КМУ.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження своїх вимог, а відповідач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Крім цього, наказом МО України №175 від 14.04.2007 року встановлені не остаточні розміри премії, які можуть бути виплачені відповідним категоріям військовослужбовців, а лише їх максимальні величини, які не можуть перевищуватися при виплаті цих премій.

Разом з тим, відповідно до положень Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", зокрема ст.ст.51, 63 цього Закону, перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням фактично нарахованої та виплаченої премії, і в ході розгляду справи позивачем не було надано суду належного обґрунтування необхідності перерахунку його пенсії з застосуванням максимального значення премії, встановленого наказом МО України №175 від 14.04.2007 року.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.63 ч.3, ст.52 ч.2, 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції від 4 квітня 2006 року, Постановою КМУ №594 від 28 березня 2007 року „Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році", Наказу „Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних сил України від 14.04.2007 року № 175, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-72, 86, 159-164 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також поданням апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.Г.Федусик

відмовлено у задоволенні

03 лютого 2010 року.