Справа № 2-а-505/2010
Суддя: Гольша О. А.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вільшанський районний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-505/2010р.

смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Гольші О.А. при секретарі судового засідання - Сачко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Вільшанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВЕ № 225185 від 16 жовтня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВЕ № 225185 від 16 жовтня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 16 жовтня 2010 року близько 21год. 40 хв., керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, він рухався по автомобільній дорозі Ульянова - Миколаїв, на 76 кілометрі якої був зупинений інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області сержантом міліції ОСОБА_3 за перевищення встановленої швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження швидкості руху 40 км/год) на 22 км/год. Відповідач склав відносно позивача протокол серії BEI №187366 від 16.10.2010 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП, та виніс постанову серії ВЕ № 225185 від 16 жовтня 2010 року про накладення адміністративного штрафу в розмірі 255 гривень. Крім цього, в своєму позові позивач звертає увагу на те, що відповідач не надав йому будь - яких відомостей стосовно повірки приладу для вимірювання швидкості руху, та можливості пересвідчитись, що зафіксована швидкість руху належить саме його автомобілю. Також позивач вказує що на місці фіксації та документування правопорушення було порушено вимоги Держстандарту України щодо технічних умов і правил встановлення дорожніх знаків.

В звязку з викладеним, позивач просить оскаржувану постанову скасувати як незаконну та необгрунтовану жодним належним доказом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, в його підтвердження виклав наведені вище обставини та в доповнення надав суду витяг з технічних характеристик приладу «Беркут», яким вимірювалася швидкість руху. Зазначив, що відповідно до його характеристик, точність вимірювання швидкості даним приладом в патрульному режимі складає ±2 км/год., тому інкриміноване йому перевищення швидкості руху на 22 км/год входить в діапазон допустимого перевищення швидкості з урахуванням похибки приладу. Таким чином, на його думку, виміряна приладом «Беркут» швидкість руху 62 км/год не може розцінюватися як порушення правил дорожнього руху, за яке передбачається адміністративна відповідальність.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач своїх заперечень суду не надав.

Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З постанови серії ВЕ №225185 та протоколу серії BEI №187366 від 16.10.2010 року вбачається, що позивач 16 жовтня 2010 року близько 21год. 40 хв., керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Ульянова - Миколаїв, на 76 кілометрі якої був зупинений інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області сержантом міліції ОСОБА_2 за перевищення встановленої швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження швидкості руху 40 км/год) на 22 км/год. Відповідно до зазначеного протоколу, швидкість руху вимірювалася приладом «Беркут» № 0801124.

Відповідно до ч.І ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачається, зокрема, , за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Враховуючи технічні характеристики приладу для вимірювання швидкості «Беркут», точність вимірювання швидкості даним приладом в патрульному режимі складає ±2 км/год., тому з урахуванням цих даних, стверджувати що позивач рухався зі швидкістю більше ніж 20 км/год немає підстав.

В силу положень ч.ч.І та 2 ст.70 КАСУ належними є докази, які місять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду ніяких спростувань щодо тверджень, наведених позивачем в його

позові.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до переконання, що рішення інспектора ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області сержанта міліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ВЕ № 225185 від 16 жовтня 2010 року про - притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є незаконним, в звязку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122 ч.І, 254 - 255, 278 - 280, 284 КУпАП, ст.ст.6,9, 10,11,70,71, 86, 100,159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 225185 від 16 жовтня 2010 року, винесену інспектором ДПС Первомайської роти ДПС Миколаївської області сержантом міліції ОСОБА_2.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КУпАП закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя