Справа № 2а/1770/4051/2011
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/4051/2011

11 жовтня 2011 року < Текст >год. < Текст >хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Чередняка В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

прокурор: < Текст >

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився, третьої особи позивача: представник < Текст > третьої особи відповідача: представник < Текст >

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського міського центру зайнятості < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Рівненський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з гр.ОСОБА_1 безпідставно отриманої нею допомоги по безробіттю в сумі 2 901,62 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями органу поштового зв'язку. Судом не визнавалася обовязковою участь відповідача в судовому засіданні, а відтак, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Розглянувши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Позивач, згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року, є робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, і на нього, згідно з пунктами 4-5 вказаної частини, покладено, зокрема, функцію з виплати забезпечення, надання передбачених даним Законом соціальних послуг та з контролю щодо обґрунтованості виплати матеріального забезпечення.

Судом встановлено, що 20.01.2010 року гр. ОСОБА_1 зареєструвався в Рівненському районному центрі зайнятості, як особа, що звернулась до центру в пошуках роботи. 20.01.2010 року відповідач подав позивачу заяву, в якій зазначив, що трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує та суб'єктом підприємницької діяльності не зареєстрований, просив надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Відповідно до вказаної заяви, 27.01.2010 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю терміном 360 календарних днів з 27.01.2010 року по 21.01.2011 року.

17.05.2011 року на адресу Рівненського міського центру зайнятості надійшла інформація з Виконавчого комітету Рівненської міської ради, на підставі якої був виявлений факт, що гр.. ОСОБА_1 станом на дату отримання в Рівненському міському центрі зайнятості статусу безробітного 27.01.2010 року та у період отримання матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) з 27.01.2010 року по 14.08.2010 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець та не припинив підприємницької діяльності, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9913784.

Наведені обставини стверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: копією персональної картки особи, яка звернулася до ЦЗ (а.с.4), копією заяви про надання статусу безробітного (а.с.5), довідкою про доходи (а.с.7), довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.6).

Відповідно до як свідчить довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9913784, 11.03.2011 року щодо ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис за №2001715 про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, що не повязано з його банкрутством, проте запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутній.

Суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості як безробітний та в період отримання матеріального забезпечення не був позбавлений статусу фізичної особи підприємця, а запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що не повязано з його банкрутством було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців лише 11.03.2011 року, тобто після того як гр.. ОСОБА_1 перебував на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості як безробітний та отримав матеріальне забезпечення

В той же час, на момент подання заяви про надання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю, ОСОБА_1 вказував, що трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує та суб'єктом підприємницької діяльності не зареєстрований, просив надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю

В розумінні ч.1 ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" №803-XII від 01.03.1991 року, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Згідно з п.3 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" №803-XII від 01.03.1991 року, громадяни, що проживають на території України на законних підставах, працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном, у фізичних осіб; самостійно забезпечуючі себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, членів кооперативів, фермерів та членів їх сімей, що беруть участь у виробництві; обрані, призначені або затверджені на оплачувану посаду в органах державної влади, управління та громадських об'єднаннях; які проходять службу в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, військах внутрішньої та конвойної охорони і Цивільної оборони України, органах внутрішніх справ України, інших військових формуваннях, створених відповідно до законодавства України, альтернативну (невійськову) службу; які проходять професійну підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації з відривом від виробництва; навчаються в денних загальноосвітніх школах і вищих навчальних закладах належать в Україні до зайнятого населення.

Відповідно до п.20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 року, громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування (самостійного або за направленням центру зайнятості), в тому числі на сезонні роботи державної реєстрації фізичної особи - підприємця, укладення договору цивільно-правового характеру, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг тощо.

Відповідно до п.5.5. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000 року, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000 року, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до абзацу 1 ч.3 ст. 36 вказаного Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг стягується з безробітного внаслідок умисного невиконання ним своїх обов'язків та зловживання ними з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їхнього забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки судом встановлено, а матеріалами справи доведено, що в період з з 27.01.2010 року по 21.01.2011 року відповідач був фізичною особою - підприємцем, а відтак належав до зайнятого населення, тобто обставини, що виключали можливість призначення йому виплати допомоги по безробіттю та надання статусу безробітного, існували на момент його звернення до позивача із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю - 20.01.2010 року, підлягає стягненню на користь позивача уся сума виплаченої відповідачу допомоги по безробіттю, як безпідставно одержана ним, починаючи з моменту призначення такої допомоги.

З огляду на вищевикладене, зважаючи, що на час звернення позивача з даним позовом до суду відповідач доказів добровільної сплати коштів, отриманих від позивача в сумі 2 901,62 гривень суду не надав, позов обґрунтований і на підставі ч.3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №1533-III від 02.03.2000 року, підлягає до задоволення.

Судові витрати (державне мито) згідно ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями < Текст >, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

< Текст > Позов Рівненського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (10.06.1958 року народженнґя, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 33000, м. Рівне, вул. Костромська,1/329) на користь Рівненського міського центру зайнятості, який є робочим органом виконавчохї дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", кошти, отримані ним незаконно, в сумі 2901 (дві тисячі дев'ятсот одна ) грн. 62 коп. на п/р 0246, банк - Головне Управління ДКУ в Рівненській області, МФО 833017, одержувач - Рівненський міський центр зайнятості, , призначення платежу - повернення нгезаконно отриманої допомоги по безробіттю ОСОБА_1

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 11.10.11р.