Справа № 826/14423/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2015 року м. Київ № 826/14423/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Качура І.А., секретаря судового засідання Борисовій Т.М., при розгляді у відкритому судовому засіданні питання про зупинення провадження у справі

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії
за участю представників сторін:

від позивача, ОСОБА_3, від 22.07.15,

від відповідача 1, не з"явився,

від відповідача 2, не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015р. відкрито провадження по справі №826/14423/15 та призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 06.08.2015р. судом поставлено на обговорення питання щодо зупинення провадження у справі №826/14423/15 до прийняття рішення Конституційним судом України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник позивача щодо зупинення провадження у справі №826/14423/15 не заперечував.

Відповідачі явки повноважних представників до суду не забезпечили, про час, дату проведення судового розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для зупинення провадження по справі, суд виходив із наступного.

Так, предметом спору у даній справі є оскарження рішень та дій відповідачів, що пов'язані з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

Разом з тим, обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, позивачі, зокрема, посилаються на ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до положень якої Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

При цьому, в доводах щодо правомірності оскаржуваних рішень та дій відповідачі посилаються на необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо визнання договорів банківського вкладу, укладених фізичними особами з банком, що перебуває в стані ліквідації, нікчемними.

Таким чином, при вирішенні справи судом застосуванню підлягають положення Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким згідно преамбули цього Закону встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Встановлено, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 р. зупинено провадження у справі № 826/9693/13-а за позовом ОСОБА_4 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди та вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд касаційної інстанції виходив з того, що, на думку колегії суддів, попри встановлену мету Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України (ст. 2 Закону), його практичне застосування до неплатоспроможних банків ставить вкладників банку в нерівні умови при відшкодуванні депозитних коштів, допускає застосування до неплатоспроможних банків різних підходів в зобов'язальних відносинах з кредиторами та позичальниками банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КАС України у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Наведену правову норму застосував Вищий адміністративний суд України при винесенні ухвали від 02 квітня 2015 року у справі № 826/9693/13-а, згідно з якою вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зважаючи на те, що предметом даного закону є встановлення правових, фінансових та організаційних засад функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідності до ст. 1 Закону №4452), суд приходить до висновку про те, що обставини, що будуть встановлені у рішенні Конституційного суду України, щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» можуть вплинути на розгляд справи №826/14423/15, що на переконання суду свідчить про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Керуючись положеннями п. 3 ч. 1 ст.156, ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі № 826/14423/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по здійсненню тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії до прийняття рішення Конституційним судом України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

2. Зобов'язати сторін повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі №826/14423/15.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур