Справа № 816/449/15-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р.Справа № 816/449/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Курило Л.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 816/449/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання протиправним та часткове скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 29.01.2015 №82 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 18 Закону України "Про міліцію", п. 23 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114, ст.ст. 1-14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 8.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. № 230, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Сторони у судове засідання не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 15.09.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.01.2015 о 15 год 00 хв відбулася селекторна нарада керівництва МВС України, на яку не з'явився начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_1 У подальшому було з'ясовано, що даний працівник міліції знаходиться за межами Полтавського гарнізону.

Наказом УМВС України в Полтавській області від 27.01.2015 №55 по даному факту призначено проведення комісійного службового розслідування (а.с. 24).

За результатами службового розслідування за фактом виїзду за межі гарнізону начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_1 без відповідного дозволу т.в.о. начальника УМВС складено висновок службового розслідування від 28.01.2015 (а.с. 21-22), відповідно до якого факт виїзду начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_1 у період часу з 24.01.2015 по 25.01.2015 за межі Полтавського гарнізону знайшов своє підтвердження. В ході службового розслідування в діях начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_1 встановлено порушення вимог наказу УМВС від 16.07.2014 №682, службової телеграми УМВС від 17.12.2014 №3164/Бл, статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

На підставі висновку службового розслідування УМВС України в Полтавській області 29.01.2015 прийнято наказ №82 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, що виявилося в ігноруванні вимог статей 7 і 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, наказу МВС України від 22.02.2012 №155 "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", недотриманням вимог наказу УМВС України від 16.07.2014 №682 і телеграми УМВС від 17.12.2014 №3164/Бл, начальникові УДСБЕЗ УМВС майору міліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану (а.с. 20).

Як свідчить акт заступника начальника УКЗ УМВС - начальника відділу ІОС підполковника міліції ОСОБА_2 про відмову від ознайомлення з наказом від 30.01.2015, начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_1 30.01.2015 відмовився від ознайомлення з наказом УМВС України в Полтавській області від 29.01.2015 №82, в зв'язку з чим вказаний наказ було доведено до відома ОСОБА_1 на розширеній нараді керівництва УМВС 30.01.2015 (а.с. 23).

Не погоджуючись з пунктом 1 наказу 29.01.2015 №82, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при накладанні на позивача дисциплінарного стягнення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області діяло виключно у межах свої повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, не допускаючи при цьому жодних порушень прав позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Наказом МВС України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Як свідчать матеріали справи, стосовно факту виїзду за межі гарнізону начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_1 без відповідного дозволу проведено комісійне службове розслідування, результати якого відображені у висновку службового розслідування від 28.01.2015, затвердженому т.в.о. начальника УМВС України в Полтавській області підполковником міліції ОСОБА_3 29.01.2015 (а.с. 21-22), яким встановлено, що 24.01.2015 о 15 год 00 хв відбулася селекторна нарада керівництва МВС України, на яку не з'явився начальник УДСБЕЗ УМВС майор міліції ОСОБА_1 У подальшому було з'ясовано, що даний працівник міліції знаходиться за межами Полтавського гарнізону.

Частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Так, в ході проведення службового розслідування у начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_1 було відібрано письмові пояснення, у яких останній пояснив, що рапорт про виїзд за межі гарнізону у вихідні дні з 24 по 25 січня 2015 року було погоджено заступником начальника УМВС полковником міліції ОСОБА_4, оскільки він вважав, що погодження заступника начальника УМВС достатньо для здійснення такого виїзду.

Копії письмового пояснення начальника УДСБЕЗ УМВС майора міліції ОСОБА_1 та рапорту від 23.01.2015, який складений останнім на ім'я т.в.о. начальника УМВС підполковника міліції ОСОБА_3 та містить відповідну резолюцію "погоджено 23.01.2015" за підписом заступника начальника УМВС полковника міліції ОСОБА_4, маються у матеріалах справи (а.с. 25-26).

Зі змісту письмових пояснень заступника начальника УМВС полковника міліції ОСОБА_4 (а.с. 31) слідує, що 23.01.2015 до нього дійсно звернувся начальник УДСБЕЗ майор міліції ОСОБА_1 з рапортом, у якому прохав дозволити виїзд за межі Полтавського гарнізону. Даний рапорт був написаний на ім'я т.в.о. начальника УМВС підполковника міліції ОСОБА_3 Оскільки особисто в нього не було заперечень з приводу даного виїзду, то про це він повідомив майора міліції ОСОБА_1 та наклав на його рапорті резолюцію - "Погоджено".

Однак відсутність порушення позивачем службової дисципліни не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки відповідно до наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 "Про деякі питання з організації належного забезпечення оперативно-службової діяльності" першому заступникові начальника Управління, заступникам начальника Управління, начальникам (командирам) структурних підрозділів апарату Управління, підрозділів, що діють при УМВС (УДСО, НДЕКЦ) начальникам Полтавського МУ та міськрайвідділів УМВС під час знаходження на службі, у вихідні та святкові дні та перебування на лікуванні (у відпустці) особистий виїзд за межі області здійснювати виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки (а.с. 28).

Як свідчить відбиток вхідного штампу на наказі УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682, останній надійшов до УДСБЕЗ 18.07.2014 за вх.№198(71). Вказаний наказ розглянутий заступником начальника ОСОБА_5, доведення його вимог до особового складу доручено ОСОБА_6 У листі ознайомлення підпис майора міліції ОСОБА_1 відсутній (а.с. 28 /зі звороту/).

З метою забезпечення належної організації оперативно-службової діяльності підрозділів ОВС області, УМВС України в Полтавській області була підготовлена службова телеграма від 17.12.2014 №3164/Бл (а.с. 29). В даній телеграмі т.в.о. начальника УМВС України в Полтавській області підполковник міліції ОСОБА_3, зокрема, вимагав додатково довести до всього особового складу під підпис вимоги наказу УМВС №682 від 16.07.2014, заступникам начальника Управління, начальникам структурних підрозділів, що діють при УМВС, начальникам Полтавського МУ та міськрайвідділів УМВС виїзд працівників підпорядкованих підрозділів за межі області здійснювати виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки, а також попереджав керівників про персональну відповідальність за організацію роботи з даного напрямку та зміцнення дисципліни та законності серед особового складу.

Судовим розглядом встановлено, що телеграма УМВС України в Полтавській області від 17.12.2014 №3164/Бл надійшла до УДСБЕЗ 17.12.2014 (вх.№3234), при цьому, безпосередньо начальником УДСБЕЗ майором міліції ОСОБА_1 на телеграмі накладено резолюцію наступного змісту: "ОСОБА_5 Прошу негайно опрацювати та забезпечити негайне виконання вимог службової телеграми. Доповісти про виконання".

Відтак, позивач був обізнаний зі змістом наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 та службовою телеграмою керівництва УМВС України в Полтавській області щодо здійснення під час знаходження на службі, у вихідні та святкові дні та перебування на лікуванні (у відпустці) особистого виїзду та виїзду працівників підпорядкованих підрозділів за межі області виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки. Обізнаність з вимогами вказаних наказу та службової телеграми позивачем в позові не заперечується.

Згідно інформації УМВС України в Полтавській області, викладеної у довідці від 02.03.2015 №36/87 (а.с. 48), станом на 23.01.2015 тимчасово виконуючим обов'язки начальника УМВС України в Полтавській області був підполковник міліції ОСОБА_3 - перший заступник начальника УМВС України в Полтавській області - начальник слідчого управління. При цьому, останній протягом дня 23.01.2014 згідно з даними, зафіксованими співробітниками взводу охорони центру обслуговування підрозділів УМВС в журналі переміщень, перебував в приміщенні УМВС (а.с. 49), чим спростовуються доводи позивача про відсутність т.в.о. начальника УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 23.01.2015.

Отже, аналізуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що погодження здійснення начальником УДСБЕЗ майором міліції ОСОБА_1 виїзду 24 та 25 січня 2015 року за межі Полтавського гарнізону із заступником начальника УМВС полковником міліції ОСОБА_7 не відповідає вимогам наказу УМВС України в Полтавській області від 16.07.2014 №682 "Про деякі питання з організації належного забезпечення оперативно-службової діяльності", оскільки останнім чітко встановлено, що під час знаходження на службі, у вихідні та святкові дні та перебування на лікуванні начальникам структурних підрозділів апарату Управління особистий виїзд за межі області здійснювати виключно за письмовим погодженням з начальником УМВС або особою, яка виконує його обов'язки.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що в ході проведення розслідування комісією не були взяті до уваги причини подання рапорту на виїзд за межі Полтавського гарнізону міліції у вихідні дні з 24.01.2015 по 25.01.2015 р., не встановлена наявність негативних наслідків погодження виїзду за межі області не з тимчасово виконуючим обов'язки начальника УМВС, з огляду на наступне.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Так, при визначені позивачу виду дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани відповідачем враховано те, що ОСОБА_8 займає посаду начальника УДСБЕЗ, який у відповідності до положень статті 8 Дисциплінарного статуту зобов'язаний бути прикладом для підлеглих у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, а також те, що під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 у письмових поясненнях не визнав своєї вини щодо допущеного порушення та наполягав на тому, що погодження заступника начальника УМВС є достатнім для здійснення виїзду за межі гарнізону. Не визнається позивачем допущення порушень службової дисципліни в частині порушення вимог наказу УМВС від 16.07.2014 №682 та службової телеграми УМВС від 17.12.2014 №3164БЛ і в позовній заяві.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем при визначені виду дисциплінарного стягнення дійсно не було з'ясовано та враховано поважність причини подання ОСОБА_1 рапорту на виїзд за межі Полтавського гарнізону міліції у вихідні дні 24 та 25 січня 2015 року в зв'язку з необхідністю проведення медичного обстеження у м. Києві (а.с. 39, 80). Однак з'ясувати вказані обставини відповідач міг лише на підставі наданих позивачем пояснень, який в ході службового розслідування не повідомляв про причини свого виїзду за межі гарнізону, а лише наполягав на достатності погодження свого виїзду заступником начальника УМВС.

Таким чином, враховуючи невизнання позивачем свої вини у допущенні порушення службової дисципліни, відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржуваний наказ, яким майору міліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану. Доводи представника позивача про поважність причини виїзду ОСОБА_1 за межі гарнізону, відсутність негативних наслідків погодження такого виїзду не з т.в.о начальника УМВС, а із заступником начальника УМВС, що виключає можливість застосування такого суворого виду дисциплінарного стягнення як сувора догана не можуть слугувати підставою для скасування в судовому порядку оскаржуваного наказу, оскільки визначення виду дисциплінарного стягнення особам, які допустили дисциплінарний проступок, є виключно повноваженнями УМВС України в Полтавській області (дискреційними повноваженнями останнього), а відтак суд не вправі підміняти собою вказаного суб'єкта владних повноважень за обставин доведення в судовому засіданні порушення позивачем службової дисципліни.

Також відомостями, щодо перебування в приміщення УМВС упродовж дня 23.01.2015 підполковника міліції ОСОБА_9, згідно з даними зафіксованими співробітниками взводу охорони центру обслуговування підрозділів УМВС (а.с.49) спростовуються доводи апеляційної скарги позивача щодо відсутності останнього на своєму робочому місці, що в свою чергу потягло за собою погодження виїзду ОСОБА_1 із заступником начальника УМВС України в Полтавській області полковником міліції ОСОБА_4

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року по справі № 816/449/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 816/449/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Курило Л.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2015 р.