Справа № 2-а-7423/11
Суддя: Маценко Н. П.
Дата ухвалення: 2011-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-7423/11
ПОСТАНОВА

30 вересня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Лисенко М.В., Петренко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії

в с т а н о в и в :

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними або такими, що порушують її як громадянина право на соціальний захист у законних розмірах дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області щодо відмови у перерахунку її пенсії за заявою від 12.01.2011 року відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобов»язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області з метою відновлення її права на соціальний захист у повному передбаченому законом обсязі провести перерахунок її пенсії за віком у відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» з урахуванням стажу та заробітної плати, набутих за останні 24 місяці у Російській Федерації із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік з 01.01.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з січні 2007 року вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Броварах Київської області. При призначенні її пенсії до страхового стажу відповідно до чинного законодавства України та діючої багатосторонньої угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року до її страхового стажу був включений період роботи у Російській Федерації з 03.10.2002 року по 31.12.2006 року, а до періодів заробітної плати була зарахована заробітна плату, яку вона отримувала працюючи у Російській Федерації.

Перебуваючи на пенсії вона продовжувала працювати у січні 2011 року у неї виникло право на черговий перерахунок пенсії. 12.01.2011 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» по заробітній платі та стажу. Разом з тим відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії, з тих підстав, що робота за межами України не дає права на перерахунок пенсії, а стаж та заробіток можуть тільки враховуватися при призначенні пенсії, а не при перерахунку.

Дії відповідача вважає неправомірними і таким, що не відповідають вимогам законодавства, так як ні в Законі України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» ні в Угоді не зазначено відмінності щодо періодів стажу та заробітної плати при перерахунку пенсії порівняно з призначенням. Угодою передбачено, що розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави-учасниці з урахуванням стажу та заробітку, набутих на території будь-якої з держав учасниць Угоди, зокрема Російської Федерації.

Крім того, в Угоді, а саме ч. 2 ст. 6 чітко зазначено, що враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час набуття чинності цією Угодою, обчислення пенсії проводиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, надіслав пояснення в яких зазначив, що відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії діяв у межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений чинним законодавством, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, встановив.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області.

Після призначення позивачеві пенсії за віком вона продовжувала трудову діяльність.

12.01.2011 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік.

14.03.2011 року позивач звернулась до відповідача з метою отримання розяснень перерахунку пенсії.

Листом від 23.03.2011 року за № 1174/г-01 відповідач повідомив про відсутність підстав для здійснення перерахунку.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

За змістом частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Підпунктом «б»підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI частину 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції. За цією редакцією, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення підпункту «б»підпункту 10 пункту 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України (№25к/96-ВР) Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в їх первинній редакції.

Тобто, з часу прийняття цього рішення перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Підпунктом 3 пункту 11 цієї постанови визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону.

Тобто, фактично цією нормою відтворена редакція частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI, яка визнана неконституційною.

Отже, починаючи з 28 травня 2008 року діють два нормативно-правові акти (Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та постанова Кабінету Міністрів України), які регулюють спірні правовідносини. При цьому, умови перерахунку пенсії, визначені в наведеному підпункті постанови Кабінету Міністрів України не відповідають умовам, викладеним в частині 1 статті 40, частині 4 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в редакції Закону від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати правила ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність у позивача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує року звернення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог.

Керуючись статтями 9, 69-71, 90, 94, 97, 158-163, 256 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Н.П.Маценко