Справа № 541/1521/15-а
Суддя: Чернюк В. Д.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1521/15-а
№ провадження 2-а/541/54/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Управління ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, старшого інспектора ВДАІ з обслуговування м. Синельникове і Синельниківського району УДАІ ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування протоколу і постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

В червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з цим, посилаючись на порушення його прав відповідачами в частині не обґрунтованого складення протоколу про адміністративне правопорушення та накладення стягнення у виді штрафу.

Ухвалою суду від 23 липня 2015 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Управління ОСОБА_3 України в Дніпропетровській області / а.с. 27 /.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що на нього було безпідставно складено протокол про правопорушення, якого він не вчинював, оскільки маса керованого ним автомобіля була такою, що його автомобіль не підлягав обовязковому технічному контролю, підтвердженням чому є надана копія свідоцтва про реєстрацію відповідного транспортного засобу.

Представники відповідачів та відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, свого ставлення до заявленого позову не висловили / а.с. 29 31, 33 35 /.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, матеріали в оригіналах, на підставі яких ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальност та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно постанови серії ПС2 № 012159 від 16 червня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень / а.с. 3 /.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З вивчених судом документів, долучених до позову, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним в порушенні пункту 31.3(б) Правил дорожнього руху України, оскільки керував автомобілем, який не пройшов обовязкового технічного контролю для транспортних засобів, які підлягають такому контролю.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративному процесі запроваджено концепцію презумпції вини субєкта владних повноважень, з огляду на що фізична особа позивач не повинен доводити, що його законні права та інтереси порушено. Саме субєкт владних повноважень, в даному випадку відповідачі, зобовязані довести, що фіксуючи відповідне правопорушення та накладаючи стягнення на позивача, представник відповідачів діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом.

Стороною відповідачів суду не надано жодного належного і допустимого доказу того, що автомобіль „FIAT DUCATO, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач, на момент зупинки працівником ДАІ підлягав обовязковому технічному контролю, а відтак позивачем допущено порушення Правил дорожнього руху України і вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно позивача, не містить обовязкового зазначення пункту Правил дорожнього руху України, який ним було порушено, і це при тому, що ст. 121 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по якій ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, є нормою з бланкетною диспозицією.

З цих підстав оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не може визнаватися законною і обґрунтованою, а тому є не чинною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням субєкта владних повноважень, яке може бути оскаржене, а відтак бути визнане незаконним та скасоване. При таких обставинах в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

При розгляді справи стороною позивача суду не надано доказів порушення його прав Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області, з огляду на що в задоволенні позову до цього відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 100, 122, 158, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 268, 279, 280, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 35, 37, 41, 54 Закону України „Про дорожній рух, суд ,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ПС2 № 012159 від 16 червня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену старшим інспектором ВДАІ з обслуговування м. Синельникове та Синельниківського району УДАІ ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 340 гривень, визнати не чинною та скасувати її.

В іншій частині заявлених позовних вимог та до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а відповідачами в цей же термін з дня отримання її копії.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_4