Справа № 2а/0470/12909/11
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 жовтня 2011 р. 2а/0470/12909/11

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кіровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Державне підприємство «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України, філія 04 Приватного підприємства «Нива В.Ш.», про скасування акту опису та оцінки майна від 25.05.2011 р., скасування постанови про арешт майна від 25.05.2011 р., зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 20.09.2011 р., -

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати акт опису та оцінки квартири у виконавчому провадженні № 10162986, скасувати постанову про арешт майна боржника та про заборону його відчуження, зобовязати Дніпропетровську філію Державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України вилучити запис щодо обтяження, яке було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 11451024 від 01.08.2011 р., та скасувати постанову державного виконавця від 20.09.2011 р. про стягнення виконавчого збору.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує: чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обовязки, у тому числі, доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Так, позовну заяву підписано від імені ОСОБА_1, проте документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (копії паспорту), до матеріалів позовної заяви не долучено.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач це субєкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У позовній заяві відповідачем по справі визначений Кіровський відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Разом з тим, частина позовних вимог ОСОБА_1 (пункт 4) звернута також і до Державного підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України, який не є відповідачем по даній справі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути предявлено в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено десятиденний строк для звернення до адміністративного суду щодо оскарження дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У адміністративному позові ОСОБА_1 вказує на те, що про існування виконавчого провадження ВП № 10162986 вона дізналася лише у вересні 2011 року від спеціалізованої організації, яка здійснювала організацію торгів щодо реалізації її квартири, після чого вона звернулася до представників банку стягувача, які повідомили її про існування виконавчого напису нотаріуса та відкритого виконавчого провадження за цим документом. 06.10.2011 р., на підставі письмової заяви ОСОБА_1, їй були надані для ознайомлення матеріали виконавчого провадження ВП № 10162986, ознайомившись з якими, вона дізналась про усі наявні у справі документи. Цього ж дня (06.10.2011 р.) її також було ознайомлено з постановою про стягнення виконавчого збору від 20.09.2011 р. Таким чином, позивачка стверджує, що строк звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом нею не пропущено, оскільки його належить відраховувати починаючи з дня її ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та змістом оскаржуваних постанов, тобто з 06.10.2011 р.

Разом з тим, доказів на підтвердження викладених позивачкою обставин щодо дотримання нею встановленого законом строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами ОСОБА_1 не надано.

Враховуючи, що у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду має вирішуватись судом на стадії прийняття позовної заяви до розгляду, що має значення для подальшого руху позовної заяви (або відкриття провадження, за наявності підстав для поновлення пропущеного строку, або залишення позовної заяви без розгляду, за відсутності таких підстав), а позивачкою не надані документи на підтвердження дотримання нею строків звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд не може вирішити питання про відкриття провадження у справі до усунення вказаних недоліків.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення цих недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк до 18 листопада 2011 р. для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: надання документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (копії паспорту); надання доказів на підтвердження своєчасності звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом; приведення у відповідність прохальної та описової частини позовної заяви (щодо визначення кола відповідачів) шляхом викладення тексту нової позовної заяви, з наданням її примірників відповідно до кількості відповідачів.

Розяснити позивачу, що у відповідності до п. 1. ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна