Справа № 2а-6947/08/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-6947/08/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

при секретарі - Пальоной І.М.,

за участю прокурора Вигнатюк Т.Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом заступника прокурора м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Управління охорони обєктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, до Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №337-V від 29.09.2006 року в частині п.70 2-го розділу з моменту його прийняття, 3-ті особи Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовом звернувся заступник прокурора м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Управління охорони обєктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, мотивуючи його тим, що рішенням Одеської міської ради №337-V від 29.09.2006 року затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси, що підлягають відчуженню у 2006 році, пунктом 70 2-го розділу якого крім іншого передбачено відчуження шляхом викупу підвального приміщення площею 36,2 кв.м по вул. Софіївська в будинку №34, в м.Одесі. Зазначений будинок занесений до списку пам'яток містобудування та архітектури місцевого значення, як „Житловий будинок Толстого", 1850р., арх. ОСОБА_2, і є об'єктом культурної спадщини та внесений до списку памяток архітектури місцевого значення рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 15.08.1985р. №480. Відповідно до ст.1 Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» від 01.02.2005 року №2391-ІV приватизація пам'яток культурної спадщини заборонена, до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації. 06.03.2007р. за довіреністю Одеської міської ради начальником Представництва по управлінню комунальною власністю ОМР ОСОБА_3, на підставі рішення Одеської міської ради №337-V від 29.09.2006 року, укладено з ФОП ОСОБА_1 договір купівлі-продажу підвального приміщення в буд.№34 по вул. Софіївській, загальною площею 36,2 кв.м.. За зверненням мешканців будинку №34 по вул. Софіївській щодо порушень Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» при відчуженні підвального приміщення в буд.№34 по вул. Софіївській, загальною площею 36,2 кв.м., прокуратурою м.Одеси проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 01.12.2006 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 579 від 26.10.2006 року, підвальне приміщення належало територіальній громаді м.Одеси, а будівля, відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів №480 від 15.08.1985 року «Про затвердження додаткового списку памяток архітектури місцевого значення об'єктів, що підлягають взяттю під охорону, як пам'ятки містобудування та архітектури місцевого значення». Позивач вважає, що спірне рішення Одеської міської ради в частині п.70 2-го розділу щодо відчуження шляхом викупу підвального приміщення площею 36,2 кв.м в буд.№34 по вул. Софіївська, було прийнято в період дії Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» від 01.02.2005 року №2391-ІV, і тому є незаконним. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради №337-V від 29.09.2006 року «Про перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси що підлягають приватизації та відчуженню у 2006 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради», з моменту його прийняття, в частині п.70 2-го розділу щодо відчуження шляхом викупу підвального приміщення, площею 36,2 кв.м., у м.Одесі по вул.Софіївській, 34.

В судовому засіданні прокурор, представник позивача, підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених в позові (а.с.1-3, 40, 130).

Представник Одеської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.50).

Представник відповідача в попередніх судових засіданнях заперечувала проти задоволення позову пояснивши при цьому, що спірне рішення ОМР було прийняте відповідно до діючого законодавства та в межах наданих повноважень. В останні судові засідання представник не зявилася. Про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином та своєчасно. Причини не явки суду не повідомила.

Представник представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та ОСОБА_1 у судове засідання не зявилися. Про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно (а.с. 144, 149-150). Причини не явки суду не повідомили.

З урахуванням думки зявившихся сторін суд ухвалив про розгляд справи у відсутність представника відповідача та третіх осіб.

Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши справу у межах заявлених вимог та на підставі представлених сторонами доказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що будинок №34 по вул.Софіївській в м.Одесі є пам'яткою містобудування та архітектури місцевого значення, як „Житловий будинок Толстого", 1850р., ОСОБА_2, і внесений до списку памятників архітектури місцевого значення рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 15.08.1985р. №480 (а.с. 4, 109-112).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року №1805-ІІІ обєкт культурної спадщини визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, повязані з ними рухомі предмети, а також території чи водні обєкти, інші природні, природно-антропогенні або створені людиною обєкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.2 цього Закону до обєктів культурної спадщини відносяться обєкти архітектури і містобудування.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» від 01.02.2005 року №2391-ІV була заборонена приватизація пам'яток культурної спадщини до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Рішенням Одеської міської ради №337-V від 29.09.2006 року затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси, що підлягають відчуженню у 2006 році, п.70 2-го розділу якого було передбачено відчуження шляхом викупу підвального приміщення площею 36,2 кв.м в будинку №34 по вул. Софіївська в м.Одесі, який рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 15.08.1985р. №480 було віднесено до пам'яток містобудування та архітектури місцевого значення (а.с. 5-9, 87-88).

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування чи їх посадової особи повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, не порушуючи інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, відповідати вимогам діючого законодавства.

На підставі зазначених норм, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення №337-V від 29.09.2006 року «Про перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси, що підлягають приватизації та відчуженню у 2006 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради» щодо відчуження шляхом викупу підвального приміщення площею 36,2 кв.м., у м.Одесі по вул.Софіївській, 34, відповідач діяв не у спосіб, передбачений Конституцією та в порушення Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» від 01.02.2005 року №2391-ІV, який діяв на час прийняття цього спірного рішення, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що призвело до порушення прав та законних інтересів держави та територіальної громади, у звязку з чим спірне рішення не може вважатися правомірним, а заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

В ході розгляду справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення №337-V від 29.09.2006 року.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на Закон України «Про перелік памяток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» від 23.09.2008 року №574-VІ, згідно з яким спірний обєкт не був включений в цей перелік (а.с. 55), оскільки його положення не можуть розповсюджуватися на правовідносини до його прийняття, в той час як на момент прийняття спірного рішення діяла заборона на приватизацію пам'яток культурної спадщини, встановлена Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини», який було скасовано лише 23.09.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 19, 124 Конституції України, Законом України „Про прокуратуру, Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» від 01.02.2005 року №2391-ІV, Законом України «Про перелік памяток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» від 23.09.2008 року №574-VІ, ст.ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги заступника прокурора м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, Управління охорони обєктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, задовольнити.

Визнати протиправним рішення Одеської міської ради №337-V від 29.09.2006 року «Про перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м.Одеси що підлягають приватизації та відчуженню у 2006 році, та внесення змін до рішень Одеської міської ради», з моменту його прийняття в частині п.70 2-го розділу щодо відчуження шляхом викупу підвального приміщення, площею 36,2 кв.м., у м.Одесі по вул.Софіївській, 34, та скасувати його в цій частині.

Постанову може бути оскаржено до Одеського адміністративного апеляційного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також поданням апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.Г.Федусик

.