Справа № 554/18183/14-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі :

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання протиправною бездіяльність, зобов»язання вчинити дії,

встановив:

5 грудня 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - ОСОБА_2 пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (далі- Управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки за довіреністю ОСОБА_3 зазначив, що позивачка ОСОБА_1 до січня 2002 року проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, після чого виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. 3 вересня 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком. ОСОБА_2 № 226/А-04 від 5 вересня 2014 року відмовлено у призначенні пенсії, оскільки питання щодо соціального забезпечення між Україною та Ізраїлем не врегульоване, а заява про призначення пенсії подається за місцем проживання.

Вказану відмову вважає протиправною, що і стало підставою його звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачка у судове засідання не з»явилася, оскільки перебуває за межами України, уповноваживши своїх представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 представляти її інтереси.

Представник позивачки ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився.

Представник позивачка ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві у судове засідання не з»вилася, просила суд розглядати справу за їх відсутності. Прохала відмовити у задоволенні позовних вимог, надавши суду письмові заперечення проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживає за межами території України в країні Ізраїль, що підтверджується копією паспорта (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із записів у трудовій книжці, позивачка з 1974 по 1982 рік працювала на території України (а.с. 7-10).

В 2002 році позивачка виїхала з України до держави Ізраїль на постійне місце проживання.

3 вересня 2014 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 із заявою про призначення позивачці пенсії за віком.

ОСОБА_2 № 226/А-04 від 5 вересня 2014 року представника позивачки було повідомлено, що питання у сфері соціального забезпечення щодо переказу пенсії, між Урядом України та Урядом Ізраїлю не врегульовано нормами міжнародного договору, крім того позивачка виїхала на постійне місце проживання до іншої країни, а тому відсутні законні підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 згідно вимог законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 8 Закону право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Пунктом 16 постанови Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено що особа, яка звернулася за пенсією повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 29 Порядку передбачено, що за документ, який засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземні громадяни та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (реєстрації).

Відповідно до ст. 30 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачки ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про призначення (перерахунок) пенсії ОСОБА_1 за віком (а.с.3), додавши при цьому копії нотаріально посвідчених довіреності та паспорта, копію картки платника податків, оригінал заяви з банку, копію трудової книжки, копію паспорта представника, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, на що відповідачем при цьому вищезазначену заяву було розглянуто як звернення громадянина, без прийняття рішення згідно вищезазначеної заяви.

Статтею 26 Закону встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_3 і старші після досягнення ними такого віку:

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Позивачка ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, на час звернення з заявою про призначення пенсії досягла віку - 57 років 11 місяців.

На підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 представником надано ксерокопію трудової книжки позивачки (а.с. 6-10), згідно якої її страховий стаж менший, як це визначено статтею 26 Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Савченко А. Г.