Справа № 2-а-2316/11
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/1007/2316/11, cправа № 2-а-2316/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що він є особою, що постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, позивача віднесено до II категорії осіб, які постраждали внаслідок цієї катастрофи. В управлінні Пенсійного фонду України у м. Бровари він перебуває на обліку та одержує пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю. Не погоджуючись з розміром нарахованої йому додаткової пенсії, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про необхідність перерахунку йому пенсії з урахуванням мінімальної пенсії за віком, але отримав відмову в задоволенні своїх вимог.

В зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить визнати такі дії відповідач протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Бровари провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з дня призначення пенсії позивачу та здійснити її виплату відповідно ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18 серпня 2010 року.

Відповідач не надав вчасно суду заперечень на позовну заяву.

Ухвалою суду від 25 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в частині позовних вимог з 18 серпня 2010 року по 21 серпня 2010 року залишено без розгляду.

Суд, дослідивши письмові матеріали, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Броварах, та отримує основну пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особа віднесена до II категорії.

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок додаткової пенсії відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах від 16.02.2011 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Статус того, що ОСОБА_1 постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджується посвідченням серії А №204009 від 23.02.1993 року, виданого Київською облдержадміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, і додаткової пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінеті Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом №796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій. Навпаки, у ч.І ст.67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі №796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом №796-ХІІ, є безпідставним. )

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними! нормативними актами, при визначенні розміру додаткової пенсії позивачеві застосуванню] підлягає ст.5,1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, якою керується відповідач при нарахуванні додаткової пенсії позивачу, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", випливає, що під час визначення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч.З ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, є визначений відповідно до ст. 54 цього Закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки позивачеві слід визначати додаткову пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то вразі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись , виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Конституційний суд неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України, зокрема рішення КСУ від 06.07.199 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002,від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 11.102005 року № 8-рп/2005, визначено, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Відповідно ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну

здоров'ю, передбачену ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, віднесеної до II категорії, в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, за період з 22 серпня 2010 року - підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46, 22, 75, 92 Конституції України, ст.ст.51, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 100, 183-2 КАС України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дій Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах Київської області щодо невиплати додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі віднесеній до II категорії, в розмірі 30 ( тридцять) % мінімальної пенсії за віком відповідно ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 22 серпня 2010 року.

Постанова - пі влягає негайному виконанню.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Г.Радзівіл