Справа № 22-а-6030/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-6030/11 Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 63 26.05.2011
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М.,

судців: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 01 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щорічної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, стягнення збитків та зобовязання вчинити певні дії за період 2006-2009 роки, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення позивачка є дитиною війни і користується пільгами, приналежними цьому статусу.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога за 2006-2009 роки позивачці виплачувалась у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", остання звернулась до Ірпінського міського суду Київської області за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції частково задовольнив позов - визнав дії відповідача неправомірними та зобовязав УПФУ у м. Ірпінь здійснити перерахунок та виплатити позивачці щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 08липня 2008 року по липень 2009 року відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивачки. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та 3 врахуванням ВИСНОВКІВ, ЩО викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання

положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивачці права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно не нараховував позивачці вказані кошти в меншому розміру ніж це передбачено вказаним законом, тому суд обгрунтовано задовольнив частково адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду .

Керуючись ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 01 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді