Справа № 802/3038/15-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 вересня 2015 р. Справа № 802/3038/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі до публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" про відшкодування коштів,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулося управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" (надалі Товариство) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за Товариством рахується заборгованість по невідшкодованих фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в загальному розмірі 6937 гривень 54 копійки.

В зв'язку з несплатою цих коштів в добровільному порядку орган Пенсійного фонду України звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 6937 гривень 54 копійки.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, що викладені у письмових запереченнях.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 4 статті 122 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши адміністративну справу, з'ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив наступне.

Публічне акціонерного товариства "Сад Поділля" перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шаргородському районі.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам; в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - післяrів і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно із пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року №21-1 (надалі - Інструкція), щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції передбачено, що підприємства та організації зобовязані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду України зазначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як видно із наявного у справі розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, підтверджується заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 6937,54 гривень.

Разом із тим суд встановив, що відповідач в добровільному порядку сплатив кошти в розмірі 129,54 гривень. Факт надходження коштів на рахунок управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі за пенсіонера ОСОБА_1 в розмірі 129,54 гривень підтверджується платіжним дорученням №115 від 07 серпня 2015 року.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 6808 гривень підтверджується матеріалами справи.

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача, що викладені в письмових запереченнях про відсутність підстав для відшкодування фактичних витрат, з огляду на таке.

Згідно з вимогами п. 301.1 ст. 301 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2015, платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, могли бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 виключено із пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України "Загальнодержавні податки" фіксований сільськогосподарський податок.

З 01.01.2015 за приписами п. 291.4 ст. 291 ПК України сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків є платниками єдиного податку четвертої групи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" змін до Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" щодо пільг платників збору по відшкодуванню Пенсійному фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій внесено не було. Тобто, для платників єдиного податку четвертої групи пільг щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законодавством наразі не встановлено.

Таким чином, з врахуванням змін до Податкового кодексу України у відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2015 року відповідач зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення",

А відтак, посилання представника відповідача на те, що Товариство не є суб'єктом господарювання, яке повинно відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є безпідставними.

Таким чином, виплачені управлінням Пенсійного фонду України в Шаргородськоу районі кошти в розмірі 6808 гривень підлягають відшкодуванню відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача відповідають дійсним обставинам справи, а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача кошти в сумі 6808 гривень.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" на користь управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі кошти в сумі 6808 (шість тисяч вісімсот вісім) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович