Справа № 805/12299/13-а
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року (09 год. 55хв.)Справа № 805/12299/13-а СНДО/808/55/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Стратулат С.В.,

позивача - не прибув,

представника відповідача - Рєзнікової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_2

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2013 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 (позивач) до Головного управління Міндоходів у Донецькій області (відповідач), у якому позивач просив:

скасувати наказ від 22.07.2013 № 140-о про звільнення позивача з посади старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області у запас за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ»;

зобов'язати відповідача винести наказ про відрядження позивача до Головного управління Міндоходів у Донецькій області та наказ про призначення на аналогічну до звільнення посаду;

зобов'язати відповідача надати позивачу компенсацію за час вимушеного прогулу, завданого незаконним звільненням виходячі із заробітної плати.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.10.2014 постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року скасовано; адміністративну справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до Розпорядження Голови Вищого адміністративного суду України від 02 вересня 2014 року № 193 «Про забезпечення розгляду адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції», затвердженого згідно з Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року № 1632-VII, розгляд адміністративних справ, підсудних Донецькому окружному адміністративному суду, здійснювався Запорізьким окружним адміністративним судом, у зв'язку з чим справа 18.12.2014 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд.

Під час розгляду справи Запорізьким окружним адміністративним судом здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача у справі на Головне управління ДФС у Запорізькій області.

У позові та у судовому засіданні, у якому позивач брав участь, вказував, що до 22.07.2013 він працював на посаді старшого слідчого відділу з розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області. 22.07.2013 наказом № 140-о Голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової служби у Донецькій області, заступника начальника Головного управління Міндоходів у Донецькій області Чабаненка О.В. його було звільнено у запас за підпунктом «Г» пункту 64 Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Позивач не погоджується з даним наказом, вважає його протиправним та винесеним з порушенням чинного законодавства. Позивач зазначає, що спірний наказ було прийнято на виконання наказу Державної податкової служби України від 26.04.2013 № 11 «Про реорганізацію» ДПС в окремих областях, м.м. Києві та Севастополі, Центрального офісу» та підпункту 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади. Позивач вважає, що у разі реорганізації юридичної особи, дія трудового договору працівника продовжується, крім того, можливість ліквідації державної установи з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати її повноваження, передбачає зобов'язання роботодавця працевлаштувати працівників ліквідованої установи. На думку позивача, у випадках реорганізації установи, трудовий договір розривається тільки при скороченні штату або чисельності співробітників, а в інших випадках - дія договору продовжується. Позивач зазначає, що при звільненні у запас відповідачем не було враховано його право на працевлаштування на іншу посаду та не було запропоновано можливість зайняття інших можливих вільних посад.

Крім того, позивач вважає, що фактичного скорочення штату слідчого підрозділу Державної податкової служби у Донецькій області не відбулося, натомість, штат слідчих збільшився. На посади слідчих були призначені особи, які не мали досвіду роботи, у той час, як він мав багатий досвід роботи у сфері розслідування кримінальних справ з питань оподаткування. Згідно з його послужним списком, він працював на слідчих посадах в системі МВС та ДПС з 1997 року, тобто більше 16 років. Таким чином, призначення осіб на вакантні робочі місця у Головному управлінні Міндоходів у Донецькій області відбулося без врахування його опиту роботи. Просив позов задовольнити.

У судове засідання18.09.2015, яке проводилось у режимі відео конференції позивач до Волноваського районного суду Донецької області не прибув, надіслав суду електронний лист про неможливість прибуття до суду, у зв'язку з тривалим перетинанням кордону між Україною та неконтрольованою територією.

Оскільки справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду із Вищого адміністративного суду України із вказівкою на необхідність дослідження відповідних доказів, які судом зібрані та дослідженні, свої пояснення позивач суду надав у судовому засіданні, яке відбулось у режимі відеоконференції 20.05.2015, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача.

Представник відповідача проти позову заперечив, із підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Зокрема вказав, що звільнення позивача було законне, що підтверджується дійсним скороченням штатів, про що свідчать штатні розписи, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, зібравши додаткові докази, про які вказав Вищий адміністративний суд України, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Постановою КМУ від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. КЗпП регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, організацій, установ незалежно від форми власності і на спірні правовідносини не поширюється, оскільки ці правовідносини врегульовані спеціальним законодавством.

Так, відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги», установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення).

Відповідно до пп. г) п. 64 Положення, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу на різних посадах в органах Державної податкової служби з 19.04.1999, що підтверджується трудовою книжкою позивача, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 8-9, том 1).

Наказом Державної податкової адміністрації у Донецькій області від 31.01.2012 №34-о позивача з 01.02.2012 призначено на посаду старшого слідчого відділу з розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області (а.с.101, том 1).

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 № 14 «Про внесення змін у додатки до постанов Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 №937 і від 14.11.2011 №1184» (якою передбачено скорочення чисельності працівників, які виконували функції органів, що реорганізуються), від 20.03.2013 №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», відповідно до Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, Державною податковою службою України було видано наказ від 26.04.2013 № 11, яким було розпочато реорганізацію державних податкових служб в окремих областях, містах Києві та Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС (пункт 1); утворено комісії з проведення реорганізації державних податкових служб в окремих областях, містах Києві та Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС, керівниками яких призначити посадових осіб згідно з додатком (пункт 2); встановлено 3-місячний строк для проведення реорганізації з моменту опублікування повідомлення про прийняте рішення щодо припинення державних податкових служб в окремих областях, містах Києві та Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з- обслуговування великих платників податків ДПС у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації (пункт 3); також наказано забезпечити вжиття комплексу заходів щодо попередження та звільнення працівників відповідно до чинного законодавства (підпункт 4.2) (а.с.50 - 51, том 1).

14.05.2013 підполковника податкової міліції, старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області ОСОБА_2 було попереджено про наступне звільнення із органів податкової міліції 22.07.2013 за підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що підтверджується особистим підписом позивача (а.с.52, том 1).

23.05.2013 розпорядженням Міністерства доходів і зборів України № 368/04/0317 були відряджені працівники податкової міліції Державної податкової служби у Донецькій області для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів. В списку відряджених працівників позивач не значився (а.с.53 - 55, том 1).

24.05.2013 Наказом Міністерства доходів і зборів України № 424-о було прийнято на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та зараховано у розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області працівників податкової міліції. Однак, позивач в списку зазначених працівників, прийнятих на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та зарахованих у розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області також не значився (а.с.56 - 58, том 1).

Отже, не відповідач, а Міністерство доходів і зборів України приймало рішення про відрядження конкретних працівників податкової міліції Державної податкової служби у Донецькій області для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів, приймало наказ про прийняття цих працівників на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та про зарахування вказаних працівників у розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області.

Таким чином, Міністерством доходів і зборів України позивач не був відряджений для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів України, не був прийнятий на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та не був зарахований у розпорядження Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Пунктом 10 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно п.64 Положення, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі (пункт г).

Наказом Голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової служби у Донецькій області від 22.07.2013 № 140-о, на виконання наказу ДПС України від 26.04.2013 № 11 «Про реорганізацію ДПС в окремих областях, мм. Києві та Севастополі, Центрального офісу» та згідно з підпунктом 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, підполковника податкової міліції ОСОБА_2, старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління ДПС у Донецькій області 22 липня 2013 року звільнено у запас за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (із змінами та доповненнями) (а.с.6, том 1).

Відповідач у своїх запереченнях вказував, що наказом Міністерства доходів і зборів України від 12.02.2013 № 80 встановлена штатна чисельність Головного управління Міндоходів у Донецькій області - 671 штатна одиниця, а на час звільнення позивача штатна чисельність вже складала 490 штатних одиниць, тобто скорочення штатних одиниць по області після реорганізації складала 182 одиниці або 27% від загальної чисельності працівників.

З довідки Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 20.09.2013 № 69 також вбачається, що станом на 22.07.2013 в усіх оперативних підрозділах та слідчих підрозділах фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Донецькій області вакантні посади були відсутні (а.с.86, том 1).

В ухвалі Вищого адміністративного суду від 09.10.2014 вказано, що в рішеннях судів попередніх інстанцій вказано тільки про те, що штатна чисельність працівників Головного управління Міндоходів у Донецькій області на момент звільнення Позивача була зменшена на 27% від загальної чисельності працівників порівняно з чисельністю, встановленою наказом Міндоходів від 12 лютого 2013 року. Проте судами не проаналізовано, чи внаслідок такого зменшення скорочувалась безпосередньо посада позивача. В матеріалах справи відсутні штатні розписи Головного управління Міндоходів станом на 12 лютого 2013 року та станом на момент звільнення Позивача, які мали бути досліджені судами попередніх інстанцій з метою їх порівняння на предмет наявності та кількості посад, аналогічних посаді Позивача, за наслідками проведеної реорганізації.

З огляду на позицію, викладену у вказаній ухвалі, судом постановлено ухвалу від 06.04.2015 про витребування доказів, а саме, витребувані від відповідача штатні розписи Головного управління Міндоходів станом на 12.02.2013 та станом на момент звільнення ОСОБА_2 (22.07.2013), особову справу ОСОБА_2.

На виконання ухвали суду відповідач 12.05.2015 надіслав до матеріалів справи штатні розписи на 2013 рік ДПС у Донецькій області, тимчасовий штатний розпис на 2013 рік ГУ Міндоходів у Донецькій області та перелік змін в штатному розписі ГУ Міндоходів у Донецькій області.

Позивач займав посаду старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління.

Відповідно до штатного розпису ДПС у Донецькій області на 2013 рік, затвердженого 25.01.2013, у слідчому управлінні відділі розслідування кримінальних справ налічувалось 12 штатних одиниць старших слідчих посад (а.с.66, том 2).

Відповідно до тимчасового штатного розпису на 2013 рік, затвердженого 07.05.2013, у І та ІІ відділах кримінального розслідування слідчого управління фінансових розслідувань передбачено 8 посад страшних слідчих, по 4 посади у кожному відділі відповідно (а.с. 48-49, том 2).

Таким чином, штатна чисельність посад старших слідчих скорочена з 12 до 8 посад.

Копії штатних розписів судом, за клопотанням позивача, надіслані на його електрону адресу, жодних пояснень з приводу їх змісту позивач суду не надав.

З огляду викладене, суд вважає, що скорочення штатів, а зокрема, скорочення посади, яку займав позивач, мало місце, що підтверджене дослідженими судом штатними розписами.

Крім того, колегія Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 09.10.2014 зазначила, що посилання в рішеннях судів на Розпорядження № 368/04/0317 та Наказ № 424-о щодо зарахування до розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області певних працівників податкової міліції, до списку яких не увійшов позивач, як на доказ неможливості подальшого використання позивача на службі, є передчасним. Зазначені документи стосуються працевлаштування тільки тих осіб, які безпосередньо в них зазначені, не містять будь-яких висновків стосовно позивача, в тому числі негативних, щодо можливості подальшого використанні його на службі і, відповідно, не можуть вважатися такими, що створюють правові наслідки для позивача. В даному випадку наявність обставин, пов'язаних з такою неможливістю, має бути належним чином доведена відповідачем.

У судовому засіданні позивач вказував, що він мав переважне право на залишення на роботі та, що йому не були запропоновані інші посади. Суд з цього приводу зазначає наступне.

Згідно довідки Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 04.09.2013 № 62, позивач за час проходження служби в органах податкової міліції притягувався до дисциплінарної відповідальності та на час попередження про звільнення та на час звільнення з посади мав дисциплінарне стягнення, що підтверджується наказом ДПС у Донецькій області від 03.04.2013 № 120 (а.с.26 - 27, 47 - 49, том 1).

На час звільнення позивача з посади в усіх оперативних підрозділах та слідчих підрозділах фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Донецькій області вакантні посади були відсутні, що підтверджується відповідною довідкою від 20.09.2013 № 69 (а.с.87, том 1).

Крім того, Міністерством доходів і зборів України позивач не був відряджений для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів України, не був прийнятий на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та не був зарахований у розпорядження Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Таким чином, рішення про звільнення позивача з роботи за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ прийнято відповідачем правомірно, у відповідності до вимог законодавства.

Суд також зауважує, що особова справа, про витребування якої просив позивач, суду не надана, оскільки особова справа знаходиться у адміністративній будівні, в якій було розташоване ГУ Міндоходів у Донецькій області у м.Донецьк. Адміністративна будівля була захоплена озброєними особами. За вказаним фактом проводиться досудове розслідування (а.с. 90-91, том 2). Таким чином, суд не має можливості залучити до матеріалів справи будь-які інші докази, з огляду на знаходження їх у м.Донецьку на неконтрольованій українською владою території.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідачем доведено правомірність наказу від 22.07.2013 № 140-о, та виконаний обов'язок, покладений на нього частиною 2 ст. 71 КАС України.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відсутні підстави для скасування спірного наказу від 22.07.2013 № 140-о, а тому, відповідно, і відсутні підставі для зобов'язання відповідача винести наказ про відрядження позивача до Головного управління Міндоходів у Донецькій області, для зобов'язання відповідача винести наказ про його призначення на аналогічну до звільнення посаду та зобов'язання відповідача надати йому компенсацію за час вимушеного прогулу.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник