Справа № 2а-1670/7063/11
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7063/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

при секретарі - Авдєєнку Є.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та нечинним податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2011 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області (по тексту - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання дій неправомірними та нечинними податкового повідомлення - рішення від 09.08.2011 № /11358

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на необґрунтованість та безпідставність висновків перевірки, а тому зазначав, що працівники Кременчуцької ОДПІ дійшли помилкового висновку щодо порушення ФОП ОСОБА_3 положень статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян".

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи правомірність висновків перевірки від 22.07.2011, а тому і правомірність прийнятого за її результатами податкового повідомлення - рішення, оскільки позивачем порушено вимоги статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України " Про прибутковий податок з громадян".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав у ньому викладених, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 зареєстрований, як фізична особа - підприємець 27.08.2001 Кобеляцькою районною державною адміністрацією Полтавської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1. ФОП ОСОБА_3 взятий на облік в органах державної податкової служби, також являється платником податку на додану вартість про що видано свідоцтво № 100251987 від 28.10.2009, що не оспорюється сторонами.

Також, як слідує із матеріалі справи, що з 04.07.2011 по 15.07.2011 інспекторами Кременчуцької ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ідентифікаційний НОМЕР_1 за період з 01.04.2008 по 31.12.2010.

За результатами перевірки складено акт від 22.07.2011 № 4989/17-311/НОМЕР_1 ( по тексту Акт перевірки) за висновками якого встановлено, зокрема, порушення статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України " Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 №13-92 в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 10906,66 грн, а саме: за 2008 рік на суму 10876,61 грн, за 2009 рік на суму 30,05 грн.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом прийнято 09.08.2011 податкове повідомлення рішення №/11358 яким збільшено суму грошового зобовязання ФОП ОСОБА_3 за платежем "податок з доходів фізичних осіб, що є субєктами підприємницької діяльності" в розмірі 10906,66 грн.

Позивач не погодившись із діями Кременчуцької ОДПІ по нарахуванню податкового зобовязання та із прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 09.08.2011 №№/11358 звернувся до суду.

Згідно із частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить із наступного.

Як слідує із матеріалів справи, перевіркою правильності визначення валового доходу за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 встановлено, що ФОП ОСОБА_3В декларацію про доходи за 2009 рік не подано, згідно даних перевірки валовий дохід склав 26018,98 грн.

Результати перевірки правильності визначення витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу, встановлено, що: за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 ФОП ОСОБА_3 завищено валові витрати зазначені в декларації про доходи на суму 72510,75 грн (згідно декларації валові витрати складають 98511 грн, а згідно даних перевірки 26000,25 грн), у звязку з відсутністю підтверджуючих документів; за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 ФОП ОСОБА_3 річна декларація про доходи за 2009 рік не подана, згідно перевірки валові витрати за 2009 рік склали 25818,68 грн.

Оподатковуваний дохід (чистий дохід) податковим органом ФОП ОСОБА_3В за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 визначено в сумі 78000,75 грн (5490 грн дані декларації ФОП ОСОБА_3В.) та за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 визначено в сумі 200,30 грн (декларація ФОП ОСОБА_3 за 2009 рік подана не була).

Як наслідок ОСОБА_3, відповідачем нараховано податкове зобовязання за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 в розмірі 10876,61 грн (72510,75 грн (78000,75 грн 5490 грн) х 15%) та за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 в розмірі 30,05 грн (200,30 грн х 15%).

Позивач, в обґрунтування вимог позовної заяви, вказує, що у період з 01.04.2008 по 31.12.2008 ФОП ОСОБА_4В у декларації за 2008 рік правильно визначив суму витрат безпосередньо повязаних із діяльністю в розмірі 98511 грн, які підтверджуються документально, але перевіркою прийнята сума витрат за вказаний період в розмірі 26000,25 грн з підстав відсутності документів, які втрачені під час пожежі, що на його думку є неправомірним.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю (на момент виникнення спірних правовідносин) регламентується розділом IV статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26 грудня 1992 року № 13-92, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003, № 889-IV визначено, що оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту (підпункт 9.12.1 пункту 9.12 статті 9).

А у відповідності до положень статті 19.1 цього ж Закону платники податку зобов'язані, зокрема, вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит; подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Закону таке подання є обов'язковим.

Згідно з розділом 4 із статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992, № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" - оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

Водночас, порядок застосування положень указаного Декрету з урахуванням інших нормативно-правових актів України визначено Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затверджений наказом Головної державної податкової інспекції, від 21.04.1993, № 12 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 за № 64).

Так, відповідно до пункту 13 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, - оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Якщо фізична особа - субєкт підприємницької діяльності отримує інші доходи, ніж визначені у частині першій цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими законом з питань оподаткування доходів фізичних осіб для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу.

Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу, наведеними в додатку № 6 до цієї Інструкції.

До складу витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходів, належать документально підтверджені витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Так, відповідно до підпункту 5.3.9. пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994, № 334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів, платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов'язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 рази.

Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що ФОП ОСОБА_3 подано 19.01.2009 (вх.№221) до Кременчуцької ОДПІ (Кобеляцьке відділення) декларацію про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2008 року, в якій визначено валовий дохід в розмірі 104001 грн та валові витрати в розмірі 98511 грн.

Втім, податковою перевіркою визначення валових витрат за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 встановлено завищення валових витрат зазначених в декларації про доходи на суму 72510,75 грн, у звязку з відсутністю підтверджуючих документів, які згідно пояснень наданих ФОП ОСОБА_3 були втрачені під час пожежі.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в ході планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності позивача, про проведення якої йому було повідомлено 04.07.2011, позивач повідомив 05.07.2011 податковий орган про втрату документів фінансово-господарської діяльності за період з 01 січня по 31 грудня 2008 року у звязку із пожежею (копія заяви позивача наявна в матеріалах справи).

При цьому, суд відмічає, що у вказаній заяві позивача зазаначено, що в 2008 році у ФОП ОСОБА_3В була заправка в селі Світлогірське, Кобеляцького району, яку останній продав, були наявні касовий апарат, касові стрічки і податкові накладні, які надати не може у звязку із пожежею, будь-яких прохань щодо надання строку на відновлення документів у вказаній заяві не має.

Суд, не приймає до уваги і акт про пошкодження документів за 2008 рік та наказ на відновлення документів так як, доказів надання їх для вивчення податковим інспекторам під час проведення перевірки позивач не надав.

Будь - яких інших заяв чи повідомлень про надання часу для поновлення втрачених документів на імя Кременчуцької ОДПІ з відміткою про отримання позивач суду не надав, як і не надав докази подання відповідачу відновлених документів, а отже доводи ФОП ОСОБА_3В про проведенні перевірки незважаючи на його прохання про надання терміну для відновлення документів та відмова у їх прийняті у звязку із закінченням перевірки, суд оцінює критично.

Таким чином, фактом є те, що на момент перевірки в період з 04.07.2011 по 15.07.2011 та прийняття спірного податкового повідомлення - рішення у ФОП ОСОБА_3В відсутні первинні документи, що підтверджували витрати, безпосередньо повязані із одержанням доходу за період з 01.04.2008 по 31.12.2008.

Порядок застосування положень Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26 грудня 1992 року № 13-92 з урахуванням інших нормативно-правових актів України визначено Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затверджений наказом Головної державної податкової інспекції, від 21.04.1993, № 12 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 за № 64).

Так, відповідно до пункту 13 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, - оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Якщо фізична особа - субєкт підприємницької діяльності отримує інші доходи, ніж визначені у частині першій цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими законом з питань оподаткування доходів фізичних осіб для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу.

Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу, наведеними в додатку № 6 до цієї Інструкції.

До складу витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходів, належать документально підтверджені витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" .

Пунктом 14.1.2. цієї Інструкції визначено, що податковими органами за місцем реєстрації фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності у податкових органах на підставі податкових декларацій, поданих такими фізичними особами за відповідний звітний податковий період, використовуючи при цьому інші відомості про їх доходи, отриманими відповідно до законодавства.

Податок, обчислений з таких доходів, сплачується платником до бюджету у порядку, встановленому законом з питань оподаткування доходів фізичних осіб.

Згідно із пунктом 14.5. Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, фізичні особи, як займаються підприємницькою діяльністю, надають податковому органу податкові декларації наростаючим підсумком з початку року (за квартал; півріччя, три квартали, рік), у строки, визначені законом (протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, тобто не пізніше: 10 травня - за I квартал, 9 серпня - за перше півріччя, 9 листопада - за 9 місяців, 9 лютого наступного року - за звітний рік). У декларації зазначаються загальні суми одержаного доходу, витрат і сплаченого податку за звітний податковий період, за який здійснюється оподаткування.

В Додатку № 6 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, встановлено норми витрат, що враховуються при оподаткуванні доходів громадян, які займаються підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, та інших доходів (затверджені Головною державною податковою інспекцією України 18.01.1993 № 36-32), зокрема, за здійснення інших видів діяльності, включаючи торговельну норма витрат становить 25 % до валового доходу.

В ході податкової перевірки, з урахуванням вказаних вимог, відповідачем визначено валові витрати ФОП ОСОБА_3 за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 в розмірі 26000,25 грн (104001 грн (валових дохід за період з 01.04.2008 по 31.12.2008, сума якого сторонами не оспорюється) х 25 %).

Позивач в обґрунтування вимог позовної заяви, надав суду аналіз своєї діяльності із зазначенням структури валових витрат за період з 01.04.2008 по 31.12.2008, згідно із яким витрати за вказаний період становлять 90 199,73 грн, а також надав, як він вказує відновлені, первинні документи за 2008 рік.

Втім, суд звертає увагу, що сума валових витрат, задекларована позивачем за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 становить 98100 грн.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до пункту 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 за погодженням з Мінстатом та МВС України, у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також державній податковій інспекції - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

При цьому, суд відмічає, що в ході податкової перевірки та в позовній заяві, позивач посилався на втрату документів у звязку зі пожежею, поряд із цим в ході судового розгляду справи, позивач вказував, що документи за 2008 рік ним втрачено під час проведення ремонту у будинку за адресою м. Кобеляки вул. Чкалова ,35, у звязку із залиттям їх фарбою.

Крім того, суд вважає, за необхідне зазначити, що жоден із представлених суду копій документів за 2008 рік не містить, відмітки, що є дублікатом, крім того, деякі документи, як то розрахунки сум страхових внесків, розрахунково-платіжні відомості подані суду в оригіналі.

Враховуючі, зазначені вище обставини, а також факт відсутності підтверджуючих документів на момент перевірки, суд дійшов висновку, що сума валових витрат за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 визначена податковим органом вірно, а надання первинних документів при розгляді справи в суді не може братися судом до уваги як підстава для скасування правомірно визначеного податкового зобовязання.

Втім, суд вказує, на те, що вразі одержання/виявлення платником податку первинних документів після проведення перевірки, то він має право сформувати валові витрати з урахуванням таких документів в податковому періоді, на який припадає таке поновлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, доводи позивача про обґрунтованість віднесення до валових витрат суму 98100 грн у податковому періоді з 01.04.2008 по 31.12.2008 не можна визнати вірним.

А відтак, нарахування відповідачем податкового зобовязання за період з 01.04.2008 по 31.12.2008 в розмірі 10876,61 грн суд вважає правомірним.

Що стосується нарахування податкового зобовязання за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 в розмірі 30,05 грн суд дійшов наступних висновків.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3В декларацію про доходи, одержані за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 до податкового органу подано не було, що позивачем не оспорюється, а також не доводиться відсутність підстав для її подання, що підтверджується, зокрема, наданими суду письмовими поясненнями.

Водночас, перевіркою правильності визначення валового доходу за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 встановлено валовий дохід в розмірі 26018,98 грн на підставі банківських виписок та валові витрати в розмірі 25818,68 грн на підставі банківських виписок, первинних документів.

Позивач доказів в спростування правильності нарахованих сум валового доходу та валових витрат за період з 01.07.2009 по 31.12.2009 суду не надав, а суд самостійно при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України у частині офіційного зясування всіх обставин у справі не виявив.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті161 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що обставини, на які позивач посилається як на підставу для задоволення позовних вимог суд вважає недоведеними, суду не надано доказів, що підтверджують ці обставини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні податкового повідомлення-рішення від 09.08.2011 № /1138 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

А відтак, позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 86, 159, 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та визнання нечинним податкового повідомлення - рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанову в повному обсязі складено 18 листопада 2011 року.

Суддя С.О. Удовіченко