Справа № 812/345/15
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/345/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Тихонова І.В.,

при секретарі - Лященку А.Ю.,

представник позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача 1: не прибув,

представник відповідача 2: Азаров О.А.,

представник відповідача 3: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РЕАЛ БАНК» Федорченко Андрія Володимировича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РЕАЛ БАНК» Кадирова Владислава Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2015 року ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач 1), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РЕАЛ БАНК» Федорченко Андрія Володимировича (далі - Відповідач 2), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РЕАЛ БАНК» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Відповідач 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначено таке.

03.03.2014 позивачем з ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі Лисичанської філії банку укладено договір банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця №4012/БТ, за умовами якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 190 483,14 грн. на строк до 03.04.2014, а банк прийняв на себе зобов'язання прийняти грошові кошти та повернути суму вкладу і виплатити відсотки з користування вкладом на умовах, передбачених п.п.1.1, 2.1 договору.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ від 28.02.2014 №109 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Реал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення №10 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Реал Банк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці - з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Також в зазначеній інформації повідомлено вкладників про те, що протягом дії тимчасової адміністрації вкладники ПАТ «Реал Банк» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорами здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, але не більше 200 тис. грн.

20.03.2014 позивач звернулася з письмовим запитом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» Кадирова В.В. щодо включення його до реєстру вкладників на відшкодування за рахунок коштів Фонду суми вкладу за договором.

Листом від 07.04.2014 №08-206/1183 уповноважена особа Фонду Кадиров В.В. повідомив, що позивача не включено в реєстр вкладників на відшкодування за рахунок коштів Фонду суми вкладу за договором, оскільки договір з банком укладено після 28.02.2014, тобто після прийняття НБУ рішення від 28.02.2014 №109 «Про віднесення ПАТ «Реал Банк» до категорії неплатоспроможних».

Позивач вважає, що відповідачами в порушення приписів чинного законодавства її безпідставно не включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів в ПАТ «Реал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з посиланням на те, що випадки невідшкодування коштів, визначені частиною 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

На підставі викладеного позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» Кадирова Владислава Володимировича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладом позивача по договору банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплати процентів щомісяця від 03.03.2014 №4012/БТ;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення позивача в Загальний реєстр вкладників ПАТ «Реал Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця від 03.03.2014 №4012/БТ;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Реал Банк» Кадирова Владислава Володимировича та уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» Федорченка Андрія Володимировича включити позивача в Загальний реєстр вкладників ПАТ «Реал Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця від 03.03.2014 №4012/БТ.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, також надав письмові пояснення від 11.06.2015 (а.с.47-48, 49-52), в яких послався на те, що станом на момент укладення договору банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця №4012/БТ, який укладено 03.03.2014 (понеділок), ні позивач, ні директор Лисичанської філії ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6, не знали, що 28.02.2014 (п'ятниця) правлінням НБУ прийнята постанова №109 «Про віднесення ПАТ «Реал Банк» до категорії неплатоспроможних». Закон України «Про Національний банк України» прямо вказує на те, що нормативно - правові акти НБУ підлягають обов'язковій державній реєстрації та набирають чинності відповідно до законодавства України. Оскільки станом на день укладення спірного договору постанова Правління НБУ від 28.02.2014 №109 не набула законної сили, заперечення відповідачів є безпідставними.

Також представник позивача зазначив, що рішенням Лисичанського міського суду від 02.10.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.11.2014, у задоволенні позову відповідачів про визнання спірного договору недійсним відмовлено повністю. При цьому, апеляційний суд в ухвалі зазначив, що «колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що договір між сторонами був укладений та виконаний, і підстав вважати його нікчемним немає». Зазначені судові рішення залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014, і відповідно до ст.72 КАС України та обставина, що договір між сторонами був укладений та виконаний, і підстав вважати його нікчемним немає, не повинна доказуватися при розгляді даної справи.

Крім того, представник позивача послався на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кавка проти Польщі», «Маестрі проти Італії», «Гешмне і Герруп" проти Сполученого Королівства», зокрема, висновок Суду про те, що принцип правової визначеності як елемент верховенства права передбачає, що органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити індивіду з великою точністю ті чи інші заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації.

Про значущість принципу правової визначеності неодноразово зазначав у своїй практиці і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 зі справи №1-25/2010.

Позивач, укладаючи 03.03.2014 договір з ПАТ «Реал Банк» в особі Лисичанської філії банку, з одного боку, знала про існування гарантій щодо захисту її прав і законних інтересів як владника банку, а також те, що держава Україна в особі Фонду, який є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, гарантує їй відшкодування коштів за її вкладом згідно з приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; з іншого боку, не знала та не могла знати, що напередодні укладення договору Правлінням НБУ прийнята постанова №109, оскільки зазначена постанова не була оприлюднена та не була доведена до відома як позивача, так і керівництва Лисичанської філії банку, якою фактично скасовано права позивача як вкладника банку, гарантовані їй Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача 2 Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені ним у запереченнях проти позову (а.с.36-39).

Представник відповідача 3 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

28.02.2014 ПАТ «Реал Банк» постановою Правління НБУ №109 віднесено до категорії неплатоспроможних, і рішенням від 28.02.2014 №10 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ «Реал Банк» з ринку та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію банку Кадирова В.В. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2014 до 02.06.2014.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку (згідно з ч.1 ст.42 Закону України «Про банки та банківську діяльність» до керівників банку відносяться в тому числі керівники відокремлених підрозділів банку) після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

03.03.2014, після призначення уповноваженої особи Фонду, між директором Лисичанської філії ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_3 підписано договір банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця №4012/БТ.

Укладений договір є нікчемним відповідно до приписів частини 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю.

Також представник відповідача 2 та відповідача 2 зазначив, що 27.05.2014 в газеті «Урядовий кур'єр» опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Реал Банк», в якому поінформовано кредиторів банку, що їх вимоги приймаються протягом 30 днів з дня опублікування цього оголошення. 23.06.2014 позивачем подано кредиторську вимогу щодо включення її вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів і зазначена вимога акцептована, включена до Реєстру та віднесена до 4 черги. Вимоги позивача щодо повернення коштів по нікчемному договору, згідно ч.4 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», буде задоволено в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередніх черг.

Пред'явлення позивачем позову з вимогами включити її ще і до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду, є подвійним стягненням, і фактично позивач намагається отримати кошти і від банку, і від Фонду.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_3 суперечать Положенню про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.09.2012 за №1581/21893. Відповідно до п.2.1 розділу ІІІ цього Положення, Перелік вкладників, вклади яких підлягають відшкодуванню Фондом, складається уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних (28.02.2014). Відповідно, уповноважена особа Фонду не може включити до переліку вкладників ОСОБА_3, яка підписала договір 03.03.2014.

Також відповідач послався на неповажність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Крім того, відповідач зазначив, що в нього є вагомі підстави вважати, що позивач та керівник Лисичанської філії ПАТ «Реал Банк» ОСОБА_6 при укладенні договору діяли недобросовісно, оскільки 02.09.2013 між ПАТ «Реал Банк» та ОСОБА_7 укладено договір банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з виплатою процентів щомісяця від 02.09.2013 №2984, сума вкладу - 561 753,42 грн. з кінцевим терміном повернення вкладу 02.03.2014. ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 шляхом укладення завідомо нікчемних договорів банківських вкладів №4010/БТ, №4011/БТ та №4012/БТ від 03.03.2014 намагаються сприяти ОСОБА_7 в отриманні від Фонду компенсації по всій сумі вкладу за Договором банківського вкладу №2984 від 02.09.2013 та нараховані відсотки, тобто на 371 449,44 грн. більше, ніж визначено законодавством. Банк за цим фактом звернувся до правоохоронних органів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452 визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду (частина 2 статті 3 Закону № 4452).

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 4452 виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Судом установлено, що 03.03.2014 між ОСОБА_3 як Вкладником та ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі директора Лисичанської філії ОСОБА_6 укладено договір банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця №4012/БТ, відповідно до п.1.1 якого вкладник передає банку грошові кошти (вклад), а банк зобов'язується повернути вкладнику суму вкладу та виплатити проценти за користування на умовах, передбачених цим договором, п.2.1 - банк зобов'язується прийняти грошові кошти вкладника у сумі 190 483,14 грн. на строк зберігання коштів з 03 березня 2014 року по 03 квітня 2014 року, п.2.4 - за користування вкладом в межах терміну, вказаного в п.2.1, щомісяця нараховувати вкладнику проценти з розрахунку 17,5% річних (а.с.7-8).

Зазначений договір зі сторони банку підписано директором Лисичанської філії ПАТ «РЕАЛ БАНК» ОСОБА_6

Внесення позивачем коштів в розмірі 190 483,14 грн. на рахунок ПАТ «РЕАЛ БАНК» за вказаним договором підтверджено платіжним дорученням від 03.03.2014 (а.с.9).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 109 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РЕАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.02.2014 №10 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РЕАЛ БАНК" (код за ; МФО 351588; місцезнаходження: 61072, м. Харків, пр.-т. Леніна, 60). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "РЕАЛ БАНК" призначено провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "РЕАЛ БАНК" запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2014 по 02.06.2014.

20.03.2014 позивач звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «РЕАЛ БАНК» Кадирова В.В. за заявою про надання інформації про наявність в Реєстрі на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб депозиту згідно договору від 03.03.2014 №4012/БТ (а.с.10).

Згідно пояснень позивача, які не спростовано відповідачами, листом від 07.04.2014 №08-206/1183 уповноважена особа Фонду Кадиров В.В. повідомив, що позивача не включено в реєстр вкладників на відшкодування за рахунок коштів Фонду суми вкладу за договором, оскільки договір з банком укладено після 28.02.2014, тобто після прийняття НБУ рішення від 28.02.2014 №109 «Про віднесення ПАТ «Реал Банк» до категорії неплатоспроможних». Оригінал зазначеного листа залишився у справі № 812/3198/14, яка є втраченою у зв'язку з захопленням будівлі Луганського окружного адміністративного суду невідомими озброєними людьми у період з 17 липня 2014 року по 30 липня 2014 року, проте надання такої відповіді на заяву позивача від 20.03.2014 визнається сторонами.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідачів, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 26 Закону № 4452 визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 26 Закону №4452 та пунктом 8 розділу 1 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (далі - Положення №14) визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів а вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону №4452, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно - правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплати відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини 4 статті 26 Закону №4452.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 р.ІІІ Положення №14).

Відповідно до частин 1, 3 статті 6 Закону №4452 з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом установлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 № 109 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РЕАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.02.2014 №10 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РЕАЛ БАНК" (код за ; МФО 351588; місцезнаходження: 61072, м. Харків, пр.-т. Леніна, 60). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "РЕАЛ БАНК" призначено провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "РЕАЛ БАНК" запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Договір банківського вкладу фізичних осіб «Реальний прибуток» з можливістю поповнення та виплатою процентів щомісяця №4012/БТ, укладений між ПАТ «РЕАЛ БАНК» в особі директора Лисичанської філії ОСОБА_6 та ОСОБА_3 як вкладником, укладено 03.03.2014, тобто після винесення постанови Національного банку України про віднесення ПАТ «РЕАЛ БАНК» до неплатоспроможних та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РЕАЛ БАНК».

Таким чином, у директора Лисичанської філії ПАТ «РЕАЛ БАНК» ОСОБА_6 при укладенні вказаного договору з позивачем були відсутні повноваження для укладення такого правочину, а тому договір від 03.03.2014 є нікчемним.

Згідно частини 2 статті 38 Закону №4452, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 38 Закону №4452 уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З урахуванням того, що спірний правочин укладений 03.03.2014, тобто вже після призначення уповноваженої особи Фонду, заначений правочин є нікчемним в силу закону (ст.36 Закону №4452) і не створює жодних юридичних наслідків, крім наслідків, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України).

Судом установлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.05.2014 №295 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РЕАЛ БАНК» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.05.2014 №34 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «РЕАЛ БАНК» з 21.05.2015.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «РЕАЛ БАНК», ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, а також про прийняття вимог кредиторів протягом 30 днів з дня опублікування оголошення опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр» № 93 від 27.05.2014, що підтверджено відповідною копією газети «Урядовий кур'єр» (а.с.40).

23.06.2014 ОСОБА_3 подано кредиторську вимогу щодо включення її вимог до Реєстру акцептованих вимог кредиторів (а.с.41-43) і зазначена вимога була акцептована, включена до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесена до 4 черги кредиторів (а.с.44). Вимоги позивача щодо повернення коштів за нікчемним договором згідно ч.4 ст.52 Закону №4452 буде задоволено в міру надходження коштів від реалізації майна банку після задоволення вимог попередніх черг.

Щодо посилань представника позивача на те, що судові рішення у справі №415/2676/14-ц залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014, і відповідно до ст.72 КАС України та обставина, що договір між сторонами був укладений та виконаний, і підстав вважати його нікчемним немає, не повинна доказуватися при розгляді даної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 02.10.2014 у цивільній справі №415/2676/14-ц за позовом ПАТ «РЕАЛ БАНК» до ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочину у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.11), у мотивувальній частині зазначено, що суд дійшов висновку, що метою звернення позивача до суду є не захист порушеного чи не визнаного права позивача, і не захист його матеріального блага, а уникнення виплати відшкодування вкладу відповідачці Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - метою є захист не матеріального блага не позивача, а Фонду.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 06.11.2014 у цивільній справі №415/2676/14-ц рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 02.10.2014 залишено без змін, в мотивувальній частині зазначено, що договір між сторонами був укладений та виконаний, і підстав вважати його нікчемним немає (а.с.12-13).

Зазначені судові рішення залишені без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 (а.с.14-15).

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Водночас передбачене частиною першою статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених частиною першою статті 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази оцінюються судом, який розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної справи, справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

В даному випадку відповідачем надано суду належні та допустимі докази, якими спростовуються встановлені апеляційним судом Харківської області у рішенні від 06.11.2014 у справі №415/2676/14-ц обставини щодо укладення та виконання спірного договору між сторонами, і про відсутність підстав вважати його нікчемним, зокрема, доведено, що спірний договір є нікчемним в силу вимог ст.36 Закону №4452.

Суд не приймає посилання представника позивача на те, що Закон України «Про Національний банк України» прямо вказує на те, що нормативно - правові акти НБУ підлягають обов'язковій державній реєстрації та набирають чинності відповідно до законодавства України, і оскільки станом на день укладення спірного договору постанова Правління НБУ від 28.02.2014 №109 не набула законної сили, заперечення відповідачів є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно - правові акти та розпорядчі акти.

Національний банк видає розпорядчі акти з питань організаційно-розпорядчого характеру або індивідуальної дії, які не є нормативно-правовими актами. Розпорядчі акти оприлюднюються та набирають чинності в порядку, встановленому Національним банком (частина 3 статті 56 Закону України «Про Національний банк України»).

Постанова Правління Національного банку України від 28.02.2014 №109 «Про "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "РЕАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних" є розпорядчим актом, а не нормативно - правовим актом, і набрала чинності з моменту винесення, на теперішній час не оскаржена, не скасована і є чинною, тому посилання позивача на те, що ні він, ні директор Лисичанської філії ПАТ «РЕАЛ БАНК» не знали про існування зазначеної постанови, є необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи.

З тих же підстав суд не приймає посилання представника позивача на порушення принципу правової визначеності та на судові рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кавка проти Польщі», «Маестрі проти Італії», «Гешмне і Герруп проти Сполученого Королівства».

На підстави вищевикладеного судом встановлено, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РЕАЛ БАНК» Федорченко Андрія Володимировича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РЕАЛ БАНК» Кадирова Владислава Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 22 вересня 2015 року.

Суддя І.В. Тихонов