Справа № 2а-1670/7067/11
Суддя: С.М. Серга
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7067/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Серги С.М.,

при секретарі Лайко О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2011 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.04.2011.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність донарахування відповідачем зобов'язань з податку на додану вартість, оскільки податковий кредит сформований в порядку, встановленому Законом України "Про податок на додану вартість", на підставі належним чином оформлених податкових накладних.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на заниження податку на додану вартість на суму 146765,33 грн за податковими накладними, виписаними ТОВ "Креміньтрансбіт". Вказаний контрагент позивача не знаходиться за своєю юридичною адресою, згідно податкової звітності у нього відсутні трудові ресурси, виробниче, транспортне та торгівельне обладнання.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

19.04.2011-26.04.2011 ДПІ у м.Полтаві проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_3 дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Креміньтрансбіт" за період з 01.08.2010 по 31.10.2010.

За результатами перевірки складений акт № 3692/1703/НОМЕР_1 від 27.04.2011, в якому відображені порушення позивачем вимог підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", які призвели до заниження податку на додану вартість на загальну суму 146765,33 грн.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 29.04.2011, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 183456,66 грн, в тому числі 146765,33 грн - за основним платежем та штрафні санкції у розмірі 36691,33 грн.

За наслідками адміністративного оскарження скаргу ФОП ОСОБА_3 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № № НОМЕР_2 від 29.04.2011 - без змін.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивачем на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Креміньтрансбіт", включено до складу податкового кредиту за серпень-жовтень 2010 року суму податку на додану вартість у розмірі 146765,33 грн, що підтверджується актом перевірки та не заперечується сторонами.

Перевіркою виявлено заниження суми податку на додану вартість у розмірі 146765,33 грн, яка безпідставно віднесена до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних за серпень-жовтень 2010 року.

Згідно з підпунктами 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 (далі Закон № 168/97-ВР) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у звязку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Відповідно до порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 N 166 "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання", платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов"язання, яку зазначає в декларації. Дані, наведені в декларації, повинні відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (пункт 3.4 Порядку), оскільки, як визначено частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996 від 16.07.1999 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту позивачем надано податкові накладні, рахунки, квитанції до прибуткового касового ордеру, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, договір від 01.07.2010 на транспортно-експедиційні послуги.

Предметом договору від 01.07.2010 є надання ТОВ "Креміньтрансбіт" експедиційних послуг, а саме, виконання послуг, пов`язаних з систематичним контролем за перевезенням вантажів.

Аналогічне визначення змісту послуг міститься і в документах, на підставі яких проведені розрахунки між сторонами, актах виконаних робіт про надання позивачеві експедиційних послуг, податкових накладних.

Разом з тим, згідно з товарно-транспортними накладними ТОВ "Креміньтрансбіт" виступає автоперевізником.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Аналізуючи представлені позивачем товарно-транспортні накладні, судом встановлено, що вони не відповідають загальним вимогам первинних бухгалтерських документів, а саме: не містять деяких реквізитів: в наявності тільки печатки позивача (вантажовідправника), ТОВ "Креміньтрансбіт" (автоперевізника); штампи або печатки вантажоодержувача відсутні; графи "Прийняв водій експедитор", "Транспортні послуги", "Вантажно- розвантажувальні операції" не заповнені. Крім того, відсутні відомості про вантаж, зокрема, не визначено одиницю вимірювання (графа 4), ціна (графа 6), загальна сума (графа 7).

Також, пунктом 10.8 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні регламентовано, що у товарно-транспортній накладній зазначається прізвище, ім'я, по батькові представника Замовника та документ, згідно з яким він уповноважений супроводжувати вантаж.

Згідно з пунктом 1.1 договору від 01.07.2010 екпедитор зобов`язаний здійснити контроль за навантаженням товару у пунктах відправлення, призначення та за правильним таруванням та брутуванням транспортних засобів, проте в товарно-транспортних накладних зазначено, що відпуск дозволив ФОП ОСОБА_3, здав вантаж для перевезення - ФОП ОСОБА_3, відомості щодо здійснення ТОВ "Креміньтрансбіт" контролю за навантаженням товару у пунктах відправлення, призначення та за правильним таруванням та брутуванням транспортних засобів в них відсутні.

У досліджених судом товарно-транспортних накладних не зазначені відомості щодо експедитора, що виключає визнання їх належними доказами підтвердження надання ТОВ "Креміньтрансбіт" експедиційних послуг позивачеві.

Відповідно до пунктів 11.1, 11.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

До матеріалів справи не долучено подорожніх листів, які б вказували на дотримання позивачем вимог пунктів 11.1, 11.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Крім того, відсутні посилання на них і на товарно-транспортних накладних.

Акти здачі-прийняття робіт також оформлені неналежним чином: в них не вказані зміст та обсяг господарської операції; кількість, вартість та різновид наданих послуг, а констатується лише факт надання послуг із зазначенням їх вартості.

Судом також прийнято до уваги ненадання на перевірку договору від 01.07.2010 і твердження представника відповідача на відсутність у ТОВ "Креміньтрансбіт" згідно з податковою звітністю власних та орендованих основних засобів, виробничого, транспортного та торгівельного обладнання.

Посилання представника позивача на наявність належним чином оформлених податкових накладних № 1700 від 01.08.2010, № 1701 від 30.09.2010, № 1702 від 31.10.2010 як на підтвердження правомірності формування податкового кредиту, суд вважає безпідставними, оскільки за приписами підпунктів 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР наявність податкової накладної є обов"язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Крім того, податкові накладні не містять даних щодо особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; наявний лише підпис особи, що видала податкові накладні, що унеможливлює ідентифікувати її.

Викладене вказує на ненадання позивачем для перевірки та суду належних первинних бухгалтерських документів, які б вказували на фактичне отримання послуг від ТОВ "Креміньтрансбіт", що свідчить про правильність висновків відповідача щодо заниження ФОП ОСОБА_3 податку на додану вартість у розмірі 146765,33 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість;

На підставі вказаних норм ДПІ у м.Полтаві правомірно визначено позивачу податкові зобов"язання з податку на додану вартість, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 01 листопада 2011 року.

Суддя С.М. Серга