Справа № 2а/0370/2531/11
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2011 року < год:хв > Справа № 2а/0370/2531/11

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Іванчуку О.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити дії, розглянути його звернення від 07.07.2011 року та дати відповідь по суті.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07.07.2011 року на особистому прийомі в заступника голови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації ОСОБА_4, звернувся з письмовою скаргою на дії Луцького міського голови, який замовчує вчиненні правопорушення допущенні чиновниками виконкому по порушенню його конституційних прав на користування житлом.

Вважає, що відповідач ухилився від розгляду його звернення і відповіді по суті, оскільки 18.07.2011 року намагався повторно звернутися на особистий прийом до відповідача, однак йому було відмовлено, не прийнято його письмове звернення, яке він змушений був направити поштою. Також зазначає, що 31.08.2011 року він отримав листа від ОСОБА_1 ОДА в якому зазначено, що його звернення від 07.07.2011 року по вирішенню спірного земельного питання в черговий раз розглянуто. Однак вказує, що з даним питанням не звертався на особистому прийомі до ОСОБА_4, а отже порушено Закон України «Про звернення громадян».

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Просить суд зобовязати відповідача розглянути його звернення від 07.07.2011 року і дати відповідь по суті

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала повністю, мотивуючи тим, що письмового звернення позивача від 07.07.2011 року не було. Позивач звертався на особистому прийомі в ОДА по питанню вилучення земельної ділянки. Після особистого прийому заступником голови ОСОБА_1 ОДА, розгляд даного питання доручено Луцькому міському голові та Головному управлінню Держкомзему у Волинській області про, що повідомлено позивача. Відповіді направлялись позивачу. Жодного не розглянутого звернення на момент звернення позивача до суду не має. Просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Згідно ст. 17 ч. 1 КАС України компетенція адміністративних судів поширюються на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктами владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Преамбулою до Закону України Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 02.10.1996 року (надалі Закон України № 393/96-ВР) передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно із ст. 1 вказаного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.07.2011 року був на особистому прийомі в заступника голови ОСОБА_1 ОДА ОСОБА_5 зі скаргою на Луцького міського голову ОСОБА_6 (незгода з вилученням земельної ділянки), що стверджується карткою обліку особистого прийому громадян ОСОБА_1 обласної державної адміністрації.

Статтями 4, 5 Закону України № 393/96-ВР передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ст. 14 Закону України Закон № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Згідно п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 348 (надалі Інструкція), письмові пропозиції, заяви і скарги, подані на особистому прийомі, також підлягають централізованій реєстрації на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп'ютерами, або в журналах (додатки № 1 і 2).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.07.2011 року усно звертався на особистому прийомі в заступника голови ОСОБА_1 ОДА ОСОБА_4 зі скаргою на голову Луцької міської ради ОСОБА_6, що стверджується карткою обліку особистого прийому громадян ОСОБА_1 ОДА № Р-1204/2 пр. від 07.07.2011 року. Письмової скарги не подавав.

Позивач не представив суду копії скарги поданої ним на особистому прийомі 07.07.2011 року та не надав суду жодних доказів того, що письмова скарга ним подавалась особисто заступнику голови ОСОБА_1 ОДА ОСОБА_5.

Частиною 3 статті 7 Закону України № 393/96-ВР передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

З картки обліку особистого прийому громадян ОСОБА_1 ОДА № Р-1204/2 пр. від 07.07.2011 року вбачається, що розгляд питання порушеного позивачем на особистому прийомі в заступника ОДА ОСОБА_4 доручено голові Луцької міської ради ОСОБА_6 та начальнику Головного управління Держкомзему у Волинській області ОСОБА_7, дане питання взято ОСОБА_1 ОДА на контроль.

08.07.2011 року відділом роботи зі зверненнями громадян апарату ОСОБА_1 ОДА ОСОБА_2 направлено повідомлення про те, що питання з якими ОСОБА_2 звертався на особистому прийомі у ОСОБА_1 ОДА. розглянуто та доручено вирішити Головному управлінню Деркомзему в області та Луцькому міськвиконкому.

Суд не погоджується з твердженнями позивача, що по питанню, з яким він звертався на особистому прийомі в ОДА 07.07.2011 року не було відповідного реагування, оскільки з представлених в судовому засіданні копії листів від 29.07.2011 року за № Р-1811/5-020 та № р-203 від 04.08.2011 року вбачається, що виконавчий комітет Луцької міської ради та Головне управління Держкомзему у Волинській області направило ОСОБА_1 ОДА та ОСОБА_2 письмову відповідь по суті порушеного ним питання.

Згідно ст.19 Закону України № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення та у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою розяснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Судом також встановлено, що позивач 18.08.2011 року, 05.09.2011 року звернувся з зверненнями до ОСОБА_1 ОДА вказуючи, що ним у зверненні від 07.07.2011 року не ставилось вимога про вирішення спірного земельного питання. На дані листи позивач отримав відповіді 31.08.2011 року та 06.09.2011 року, які ним додано до позовної заяви, з зазначенням того, що надалі аналогічні звернення позивача розглядатись не будуть.

Статтею 8 Закону України № 393/96-ВР передбачено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Що стосується тверджень позивача, що 07.07.2011 року на особистому прийомі в заступника голови ОСОБА_1 ОДА ним не піднімалось земельне питання, то суд зазначає, що суть порушеного питання на особистому прийомі в ОСОБА_4 відмічено в картці особистого прийому громадян ОСОБА_1 ОДА, де чітко зазначено короткий зміст порушеного питання: «незгода з вилученням земельної ділянки».

Крім того з повторного звернення до затупника голови ОСОБА_1 ОДА ОСОБА_8 від 18.08.2011 року вбачається, що позивач вказує на те, що можливо: «ознайомитись на місці розташування мого житла із наслідками цього злочину по захвату присадибної ділянки мого житла…»

Статтею 20 Закону України №393/96-ВР визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Отже, на всі звернення позивача до ОСОБА_1 обласної державної адміністрації ним були отриманні відповідні листи, в строк встановлений ст.20 вищевказаного Закону.

А отже, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про зобовязання відповідача розглягути його звернення від 07.07.2011 року та дати відповідь по суті є безпідставними, та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підстави, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, виконав покладений на нього обовязок щодо доказування правомірності вчинених ним дій.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 ОДА по вирішенню та своєчасному розгляду питання порушеного позивачем на особистому прийомі в заступника голови ОСОБА_1 ОДА О.ОСОБА_4 07.07.2011 року, діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації та Закону України «Про звернення громадян», з використанням цих повноважень з метою, з якою це повноваження надано, а отже відсутні підстави для зобовязання ОСОБА_1 ОДА розглянути звернення від 07.07.2011 року та дати відповідь по суті.

Керуючись ст.ст. 11,17,158,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.40 Конституції України, ст.ст.1,7,19,20 Закону України «Про звернення громадян», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити дії, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 26 вересня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський