Справа № 816/1909/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р.Справа № 816/1909/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 816/1909/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИЛА:

02 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення - рішення від 26 грудня 2014 року №/3097.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 26 грудня 2014 року №/3097.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487,20 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 15.09.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Добробут" () зареєстровано як юридична особа 07 жовтня 2003 року (т.1 а.с. 183).

У позивача наявне свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (т.1 а.с.182).

Кременчуцькою ОДПІ, у період з 16 жовтня 2014 року по 26 листопада 2014 року, згідно підпункту 20.1.4, підпункту 20.1.8 пункту 20.1 статті 20, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Добробут" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2014 року, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 03 грудня 2014 року №2769/16-03-22-01-08/32682703 (т.1 а.с. 135-136), за висновками якого, зокрема встановлено порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР в редакції Закону України від 01 червня 2000 року №1776 -III із змінами та доповненнями, а саме: не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій на суму 65752 грн.

На підставі акту перевірки від 03 грудня 2014 року №2769/16-03-22-01-08/32682703, Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року №/3097 (т.1 а.с. 13), яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 309537 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення №/3097 від 26 грудня 2014 року, яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 309537 грн., а позовні вимоги ТОВ АФ "Добробут" є обґрунтованими та доведеними.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки від 03 грудня 2014 року №2769/16-03-22-01-08/32682703, підставами для висновку про не проведення розрахункових операцій через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій при продажу сільськогосподарської продукції населенню став висновок податкового органу про те, що реалізація цукру на ринках та ярмарках, здійснення торгівлі сільськогосподарської продукції (ячмінь, свині, зерновідходи, цукор) з прийманням від покупців готівкових коштів за межами каси підприємства по відомостям, без видачі кожному покупцю квитанції до прибуткового касового ордера, з подальшим оформленням прибуткових касових ордерів на загальну суму згідно відомості.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником, що підтверджується свідоцтвом №200094822 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (т.1 а.с. 182).

Видами діяльності ТОВ АФ "Добробут" за КВЕД-2010 є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування інших однорічних і дворічних культур, вирощування овочів і баштанових культур, кореноплодів і бульбоплодів, розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення свиней, виробництво цукру, що підтверджується довідкою АБ №276764 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т.1 а.с. 183).

В спірний період позивачем вироблялася власна продукція, зокрема цукор, тваринництво (свині) та зерновідходи, що підтверджується звітами Державного статистичного спостереження, технічними звітами, звітами про рух тварин, актами на оприбуткування приплоду тварин (т.1 а.с. 184-221, 241-242, т.2 а.с. 94-108, 114-129).

На підтвердження наявності у позивача посівних площ та основних засобів для ведення власного сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ АФ "Добробут" надано звіти Державного статистичного спостереження про наявні посівні площі сільськогосподарських культур (т.1 а.с. 222-240), оборотно сальдові відомості по рахунку 271 "Місце зберігання" Ячмінь ярий, рахунку 261 "Місце зберігання" Цукор з власної сировини, рахунку 213 "Свині", податкові деклараціїї з фіксованого сільськогосподарського податку, довідки про наявні в користуванні ТОВ АФ "Добробут" земельні ділянки (т.1а.с. 243-252, т.2 а.с. 39, 197-255, т3 а.с. 1-250, т.4 а.с. 1-280, т.5 а.с. 1-252, т.6 а.с. 1-145, 147-188).

У спірному періоді ТОВ АФ "Добробут" здійснювало торгівлю продукції на ринках, ярмарках та на території села на підтвердження чого останнім надано: прибуткові касові ордери від 03 квітня 2012 року №380, від 27 квітня 2012 року №474, від 10 травня 2012 року №516, від 10 травня 2012 року №517, від 11 червня 2012 року №658, від 11 червня 2012 року №669, від 11 червня 2012 року №670, від 11 червня 2012 року №671, від 21 червня 2012 року №712, від 20 липня 2012 року №822, від 18 грудня 2012 року №1454 та від 19 березня 2013 року №375; реєстри накладних на продаж свиней; реєстр на видачу зерновідходів кукурудзи, накладні (т.2 а.с. 1-17, 18-20, 109-113).

Операції з продажу сільськогосподарської продукції та прибуткові касові ордери відображені в Касовій книзі ТОВ АФ "Добробут" за відповідний період (т.2 а.с. 24-38).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі по тексту - Закон України №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до ст. 2 Закон України №265/95-ВР, розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Закону України №265/95-ВР (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України №265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою (за наявності) у встановленому порядку.

Згідно статті 10 Закону України №265/95-ВР перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, а також граничний розмір річного обсягу розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), при перевищенні якого застосування реєстраторів розрахункових операцій є обов'язковим, встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної економічної, фінансової політики. Розрахункові книжки не застосовуються у випадках здійснення підприємницької діяльності, визначених статтею 9 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2000 року №1336 "Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" затверджено перелік окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, а саме роздрібну торгівлю на ринках, ярмарках (за винятком розташованих на їх території магазинів, кіосків, палаток, павільйонів, приміщень контейнерного типу та роздрібну торгівлю та громадське харчування на території села, що здійснюється підприємствами споживчої кооперації, а також сільськогосподарськими товаровиробниками, які використовують продукцію власного виробництва.

Відповідно до пункту 14.1.235. Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років від 18 січня 2001 року №2238-III сільське господарство (сільськогосподарське виробництво) - вид господарської діяльності з виробництва продукції, яка пов'язана з біологічними процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому і переробленому вигляді та для використання на нехарчові цілі;

Продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам 01.11-01.42 та 05.00.1-05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97 (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років).

У статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР дано визначення повного технологічного циклу виробництва - сукупність приміщень, технологічного та іншого обладнання, відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу, а також лабораторій, акредитованих органами виконавчої влади, уповноваженими відповідно до законодавства.

Колегія судів зазначає, що оскільки позивач є сільськогосподарським виробником та у спірний період виробляв власну продукцію - вирощував зернові культури та цукрові буряки, виробляв на власних потужностях цукор, вирощував свіней, а тому виходячи в приписів вимог діючого законодавства підприємство позивача правомірно здійснювало торгівлю через касу підприємства, на ярмарках та безпосередньо в селах, де так продукція вироблялась та результатами кожного робочого дня фіксувало рух готівки в касовій книзі, а тому з боку відповідач були відсутні порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР в редакції Закону України від 01 червня 2000 року №1776 -III із змінами та доповненнями.

Також колегія судів вказує на те, що суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги посилання податкового органу на листи Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 08 квітня 2005 року №2584 та від 13 листопада 2009 року №14015.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 816/1909/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. П'янова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2015 р.