Справа № 7987/10/1570
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 7987/10/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року

15 год.42хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Жаворонковій М.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.11.2010р.

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про визнання запитів незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій позивач просить суд визнати незаконним запити Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області на імя директора готелю «Зірка» та «Токіо-стар» від 02.08.2010р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність запитів відповідача про витребування документів, у звязку з відсутністю правових підстав для здійснення вказаних запитів.

Відповідач заперечення на позов не надав, у судові засідання не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.08.2010р. на імя директора готелю «Зірка» ОСОБА_3 та директора готелю «Токіо-стар» було направлено запити №31/24-9305/1 за підписом начальника Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області.

У вказаних запитах відповідач у зв'язку із проведенням перевірки по матеріалам ЖРЗПЗ №9305/1 в порядку ст.97 КПК України, на підставі ст.11 Закону України «Про міліцію», п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2003р. №510 «Про утворення державної служби боротьби з економічною злочинністю» просив надати завірені копії дозвільної та правоустановчої документації на діяльність готелів, а саме: дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі та сфери послуг; свідоцтво о державної реєстрації; свідоцтво про сплату єдиного податку; дозвіл на працю МНС; висновок CEC; дозвіл на розміщення зовнішньої реклами та вивіски з Бюро естетики; договір оренди чи купівлі-продажу приміщення; копії документів на роботу приміщення як готелю. Вказані документи вимагалось надати 02.08.2010р. у звязку із стислими строками перевірки, хід якої контролюється ГУМВС України в Одеській області та прокуратурою м.Одеси, співробітникам СДСБЕЗ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

ФОП ОСОБА_2 оскаржила ці запити, вважаючи їх незаконними.

На думку суду, відповідач при здійснені оскаржуваних запитів від 02.08.2010р. діяв в межах повноважень, наданих чинним законодавством.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про міліцію» основними завданнями міліції є, зокрема, забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили.

Відповідно до ч.1 ст.6 цього Закону державні органи, громадські об'єднання, службові особи, трудові колективи, громадяни зобов'язані сприяти міліції в охороні громадського порядку і боротьбі із злочинністю.

Статтею 10 згаданого Закону передбачено, що міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана, у тому числі, виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення та ін.

Відповідно до п.17 ст.11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право одержувати безперешкодно і безплатно від підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та об'єднань громадян на письмовий запит відомості (в тому числі й ті, що становлять комерційну та банківську таємницю), необхідні у справах про злочини, що знаходяться у провадженні міліції. Отримання від банків інформації, яка містить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність"

Статтею 20 Закону України «Про міліцію» передбачено, що законні вимоги працівників міліції є обов'язковими для виконання громадянами і службовими особами. Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам.

Відповідно до пунктів 3 та 5 Положення про Державну службу боротьби з економічною злочинністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 1993 р. №510, одним з головних завдань Державної служби боротьби з економічною злочинністю є своєчасне припинення злочинів у галузі економіки та запобігання їм. Підрозділи Державної служби боротьби з економічною злочинністю користуються правами, передбаченими законами України "Про міліцію", "Про оперативно-розшукову діяльність", Кримінально-процесуальним кодексом. Зокрема, за наявності даних про порушення законодавства, що регулює фінансову, господарську та іншу підприємницьку діяльність, які тягнуть за собою кримінальну відповідальність, працівники Державної служби боротьби з економічною злочинністю мають право: одержувати від посадових і матеріально-відповідальних осіб відомості й пояснення про факти порушення законодавства; одержувати безкоштовно від підприємств, установ, організацій і громадян інформацію, за винятком випадків, коли законом встановлений спеціальний порядок її одержання.

Відповідно до ч.ч.4,5 Кримінально-процесуального кодексу України, коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів. Заява або повідомлення про злочини до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. Проведення визначених у законодавчих актах України окремих оперативно-розшукових заходів проводиться з дозволу суду за погодженим з прокурором поданням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника. Постанова судді про надання такого дозволу виноситься і на неї може бути принесена апеляція з додержанням порядку і у випадках, передбачених статтями 177, 178 і 190 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.

Частиною 4 статті 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності при наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право ознайомлюватися з документами та даними, що характеризують діяльність підприємств, установ та організацій, вивчати їх, за рахунок коштів, що виділяються на утримання підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, виготовляти копії з таких документів, за вимогою керівників підприємств, установ та організацій - виключно на території таких підприємств, установ та організацій, а з дозволу суду - витребувати документи та дані, що характеризують діяльність підприємств, установ, організацій, а також спосіб життя окремих осіб, підозрюваних у підготовці або вчиненні злочину, джерело та розміри їх доходів, із залишенням копій таких документів та опису вилучених документів особам, в яких вони витребувані, та забезпеченням їх збереження і повернення у встановленому порядку.

Відповідно до ст.11 цього Закону органи державної влади, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності зобов'язані сприяти оперативним підрозділам у вирішенні завдань оперативно-розшукової діяльності.

Виходячи з наведених вище положень чинного законодавства відповідач при зверненні з оскаржуваними запитами діяв на виконання покладних на нього завдань, користуючись наділеними Законом правами та діяв в межах компетенції.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що ФОП ОСОБА_2, оскаржуючи запити, не зазначає, в чому саме полягає порушення її прав як фізичної особи-підприємця, адже позивачем по справі є саме підприємець ОСОБА_2, а не фізична особа ОСОБА_2 як директор готелю «Зірка». В матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують правовий та фактичний зв'язок господарської діяльності підприємця ОСОБА_2 з діяльністю готелів «Зірка» та «Токіо-стар». Оскаржуваний запит від 02.08.2010р. адресований директору готелю «Зірка» ОСОБА_3, а не ФОП ОСОБА_2, другий запит адресований директору готелю «Токіо-стар» (ПІБ не зазначені). Таким чином, ФОП ОСОБА_2 не доведено, що її права та охоронювані законом інтереси порушені оскаржуваними запитами, що є підставою для відмови в задоволенні її вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволенню не підлягають за їх безпідставністю та невідповідністю чинному законодавству.

Керуючись ст.ст.158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про визнання запиту незаконним відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку передбаченому ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або в порядку ч.3 ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2010р.

Суддя М.М. Аракелян

14 грудня 2010 року.