Справа № 2а-953/11/1226
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бусленко В.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року справа №2а-953/11/1226

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Васильєва І. А.

суддів Казначеєва Е.Г. , Яманко В.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в місті Свердловську Луганської області на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 24 травня 2011 р. у справі № 2а-953/11/1226 (головуючий І інстанції Бусленко В.П.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Свердловську Луганської області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся 09.12.2010 року до Свердловського міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Свердловську Луганської області про перерахунок пенсії, в якому посилався на те, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 1-ї групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС.

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 24 травня 2011 р. у справі № 2а-953/11/1226 позовні вимоги були задоволені а саме визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у м. Свердловськ Луганської області, стосовно відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії як інваліду 3 та 1 групи 1 категорії по захворюванню пов'язаному з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС та додаткової пенсії згідно до чинного законодавства починаючи з період з 22.05.2008 року по 29.06.2009 року, як інваліду 3 групи та з 30.06.2009 р. по 31.05.2010, як інваліду 1 групи, та забов'язано УПФУ у м. Свердловськ Луганської області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 та додаткової пенсії згідно до ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991р., починаючи з 22.05.2008 року по 29.06.2009 р., як інваліду 3 групи та з 30.06.2009 р. по 31.05.2010 р., як інваліду 1 групи 1 категорії по захворюванню пов'язаному з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС виходячи з 6 та 10 мінімальних пенсій за віком відповідно, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 та 100 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно встановленим Законом України "Про прожитковий мінімум" №966-14 від 15.07.99р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову місцевого суду і постановити нову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в судове засідання не прибули, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач віднесений до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 1 групи від захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, ва межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст..54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Згідно ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії за шкоду заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1.2.3.4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду першої інстанції 09 грудня 2010 року, та просив зробити перерахунок та виплату пенсії та додаткової пенсії згідно до ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991р., починаючи з 22.05.2008 року по 29.06.2009 р., як інваліду 3 групи та з 30.06.2009 р. по 31.05.2010 р., як інваліду 1 групи 1 категорії по захворюванню пов'язаному з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС виходячи з 6 та 10 мінімальних пенсій за віком відповідно, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 та 100 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно встановленим Законом України "Про прожитковий мінімум" №966-14 від 15.07.99року. Так позивачем був пропущений строк для звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі , оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про відкриття провадження по справі суду необхідно перевірити додержання строку звернення до суду.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач про порушення свого права, якщо він вважав його порушеним, повинен був дізнатися при виплаті йому відповідачем щомісячної пенсії. Звернення позивача до відповідача із заявою з питання проведення перерахунку пенсії та іншої соціальної виплати за минулий час не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 щодо перерахуння та виплати пенсії та додаткової пенсії згідно до ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991р., починаючи з 22.05.2008 року по 29.06.2009 р., як інваліду 3 групи та з 30.06.2009 р. по 31.05.2010 р., як інваліду 1 групи 1 категорії по захворюванню пов'язаному з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС виходячи з 6 та 10 мінімальних пенсій за віком відповідно, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50 та 100 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно встановленим Законом України "Про прожитковий мінімум" №966-14 від 15.07.99року-слід залишити без задоволення.

Колегія суддів зазначає, що позивачу рішенням Свердловського міського суду Луганської області від 17.08.2010 року було задоволено позовні вимоги про забо»язання УПФУ в м.Свердловську зробити перерахунок як інваліду 1 групи відповідно ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01.06.2010 року.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в місті Свердловську Луганської області на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 24 травня 2011 р. у справі № 2а-953/11/1226-задовольнити.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 24 травня 2011 р. у справі № 2а-953/11/1226-скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Свердловську Луганської області про перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А.Васильєва

Судді В.Г.Яманко

ОСОБА_3