Справа № 2а-3943/09/1770
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-3943/09/1770

11 листопада 2010 року 18год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Юрчука М.І. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача: представник ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" ВАТ" ДАК" "Автомобільні дороги України"
до Контрольно - ревізійне управління в Рівненській області
про визнання протиправними дій
ВСТАНОВИВ:

Позивач - дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" ВАТ" ДАК" "Автомобільні дороги України" - звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду, залучивши відповідачем у справі Контрольно - ревізійне управління в Рівненській області з позовом про визнання протиправними дій КРУ в Рівненській області щодо встановлення порушень, що викладені в акті № 17-05-13/10 від 30 січня 2009 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що посадовими особами органу контрольно-ревізійної служби були встановлені порушення та у подальшому їх відображенні в акті ревізії, в односторонньому порядку, без достатньої доказової бази, із застосуванням непрямих методів, що суперечить законодавству, та без дослідження всіх обставин порушень, у тому числі в частині відсутності посилань на норми закону або інших нормативно-правових актів які були порушені підприємством. Наданий для підписання акт ревізії не відповідає вимогам законодавства щодо порядку складання таких документів, а відтак не може бути підписаним.

Позивач надіслав на адресу КРУ в Рівненській області свої заперечення до акту ревізії від 24 лютого 2009 року за № 11/332, в яких заперечив виявлені ревізією факти порушення фінансово-господарської діяльності підприємства. Будь-якої обґрунтованої відповіді на надані заперечення позивач від відповідача не отримав. До уваги заперечення не були прийняті, про що було отримано формальну відповідь 17.03.2009 року. Натомість, на адресу позивача був направлений лист № 17-05-17/1294 від 20.03.2009 року «Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень». При цьому, у зазначеному листі були зазначені вимоги до підприємства, які не ґрунтуються на фактах, а є лише припущеннями посадових осіб КРУ в Рівненській області з посиланням на ст.15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», в якій, зокрема, встановлено, що законнi вимоги службових осiб державної контрольно-ревiзiйної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктiв, що ревiзуються.

Позивач не погоджується із законністю встановлених порушень. Наводить аргументи незгоди щодо таких порушень.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, надали пояснення, які співпадають з позицією викладеною в позовній заяві.

Під час судового розгляду справи представником позивача було подано письмову заяву про зміну позовних вимог (а.с.188-189, том 1). З врахуванням вказаної заяви, представник позивача, не змінюючи підстав первісного позову просить визнати протиправною та скасувати вимогу Контрольно-ревізійного управління в Рівненській області від 20.03.2010 року № 17-05-17/1294. Тобто у повному обсязі.

Вказана заява про збільшення позовних вимог відповідала вимогам статті 137 КАС України, з огляду на що була прийнята судом.

Заявою про зменшення розміру позовних вимог в порядку від 30.07.10р. (а.с.248-250, том 2), враховуючи, що ним було частково усунуто фінансові порушення під час проведення ревізії, про що було повідомлено КРУ в Рівненський області листом від 15 квітня 2009 року № 11/732, а відтак відпала необхідність оскарження вимоги в повному обсязі, позивач просить вимогу відповідача визнати протиправною в частині.

Не погоджується з висновками про те, що в 2007 році витрати по наданню благодійної допомоги для інших установ перевищили розмір, визначений згідно з п.13 ч.2 Постанови КМУ від 29.11.06 р. № 1673 на 15тис.грн.; заподіяння матеріальної шкоди в сумі 1500 грн., оскільки аудиторські послуги дочірнім підприємством не замовлялись, хоча договори та акти виконаних робіт стверджують зворотне; завищено вартість асфальтобетону, який включений до актів виконаних робіт при розрахунках із Службою автомобільних доріг у Рівненській області та органами місцевого самоврядування на загальну суму 885,8тис.грн.; в частині недостачі бензопили на суму 3,04тис.грн.

А заявою про уточнення позовних вимог від 27.09.10р. (а.с.18, том 2) позивач просить прийняти постанову, якою визнати частково протиправною та скасувати п.1.5 повністю, п.2.2 частково на суму 958 840 грн. вимогу Контрольно-ревізійного управління в Рівненській області від 20.03.2010 року № 17-05-17/1294.

Представники позивача у судовому засіданні з огляду на зазначену заяву позовні вимоги підтримали, просять позов в цій частині задовольнити повністю.

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов як у його первісній редакції, так і з урахуванням заяв позивача про зменшення та уточнення позовних вимог.

В заперечення зменшених та уточнених позовних вимог зазначає, що під час судового засідання 02 липня 2010 року, відповідно до статті 137 КАС України, позивачем позовні вимоги щодо визнання протиправними дій змінено на наступне: визнати протиправною та скасувати вимогу КРУ в Рівненській області від 20.03.2010 №17-05-17/1294. Проте вимога за результатами проведеної ревізії за № 17-05-17/1294 направлялась на адресу ДП Рівненський облавтодор» 20.03.2009 року.

Контрольно-ревізійне управління в Рівненській області вважає, що позивачем без поважних причин пропущений встановлений ст.99 КАС України строк звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

15.04.2009 року ДП «Рівненський облавтодор» звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій КРУ в Рівненській області.

Щодо застосування норм процесуального права при розгляді судами справ про скасування дій при здійсненні перевірки суб'єкта владних повноважень, Вищим адміністративним судом України надано роз'яснення від 30.11.2009 № 1619/10/13-09, згідно з яким, відкриті провадження у зазначених категоріях справ належить закривати відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС, в зв'язку з тим, що дії при здійсненні перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень та відсутнє право, яке підлягає судовому захисту.

Фактично, позивач звернувся до адміністративного суду із захистом порушеного права, а саме, скасування рішення суб'єкта владних повноважень - вимоги КРУ в Рівненській області від 20.03.2009 № 17-05-17/1294, лише 02.07.2010 року, при цьому, що термін оскарження зазначеного рішення суб'єкта владних повноважень минув 21.03.2010 року.

Додатково представники відповідача звернули увагу суду, що первісні заперечення є також актуальними до уточнених позовних вимог позивача. У судовому засіданні свою позицію стосовно заперечень підтримали.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін дослідивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов позивача підлягає до задоволення частково.

Суд виходив з такого.

Як вбачається із матеріалів справи органом контрольно-ревізійної служби - Контрольно-ревізійним управлінням в Рівненській області - проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ОСОБА_6 підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства ''Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" і а структурних підрозділів за період 01.01.2006р. по 31.10.2008р.

В ході перевірки встановлено порушення підконтрольною установою вимог чинного законодавства України в частині надання благодійної (фінансової) допомоги, втрат фінансових та матеріальних ресурсів, про що складено акт перевірки від 30.01.09р. (а.с.8-51, том 1).

Для ознайомлення та підписання акт був позивачу вручений 06.02.09р.

Позивач не погодився із викладеними порушеннями, подав заперечення, у якому виклав свою позицію (а.с.55-94 том 1) як по кожному із встановлених порушень так і окремо по кожному структурному підрозділу.

За результатами розгляду акту ревізії відповідачем пред'явлено позивачу вимогу (а.с.95-97, том 1), якою останнього зобов'язано, зокрема, вирішити питання щодо відшкодування безпідставно наданих благодійної допомоги в розмірі 15000грн. та аудиторських послуг в розмірі 1500грн. (пункт 1.5. вимоги) та вжити заходів щодо усунення порушень виявлених в структурних підрозділах підприємства, зокрема: втрат фінансових та матеріальних ресурсів на 1597,15тис.грн.; інших фінансових порушень на 496,62тис.грн. (пункт 2.2. вимоги).

Досліджуючи обставини прийняття оспорюваної вимоги у вказаній частині, суд приходить до висновку, що вона, у межах уточнених позовних вимог, підлягає визнанню частково протиправною та в цій частині скасуванню з огляду на наступне.

Що стосується відшкодування безпідставно наданої благодійної допомоги у 2007 році в сумі 15000грн.00коп. (пункт 1.5. вимоги).

Як вбачається із матеріалів справи позивачем у 2007 році надано благодійної (фінансової) допомоги для інших установ та фізичної особи на загальну суму 17000 гривень.

Статтею 2 Закону України "Про благодійництво та благодійні організації" визначено, що благодійництво, благодійна діяльність здійснюються на засадах законності.

Підпунктом "в" підпункту 2 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006 № 1673, визначено граничний обсяг витрат на благодійну, спонсорську та іншу допомогу суб'єктів господарювання, державна частка у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, у розмірі не більш як 1 відсоток обсягу чистого прибутку (за результатами попереднього звітного року).

Матеріалами справи (акт перевірки (а.с.12, том 1) встановлено, що сума чистого прибутку позивача за 2006 рік становить 225000грн.

Сума витрат на благодійництво у фінансовому плані підприємства на 2007 рік та фактично при його виконанні не повинна перевищувати 2250грн.

Підприємство позивача витратило на ці цілі 17000грн., що на 14750грн. перевищує допустимі норми витрат.

Органом КРУ правомірно встановлено факт порушення законодавства в цій частині, однак невірно проведено розрахунки, зазначивши, що позивачем на 15000грн. перевищено витрати, що на 250грн. є більше розрахункової величини.

В частині зайво визначеної відповідачем суми витрат на благодійництво (250грн.) вимогу в цій частині слід визнати протиправною і скасувати. В іншій частині - залишити без змін, і відповідно позивачу в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Що стосується перевищення видатків на аудиторські послуги у сумі 1500грн. за 2007 рік (пункт 1.5. вимоги).

Статтею 3 Закону України "Про аудиторську діяльність" від 22.04.1993р. визначено, що аудиторська діяльність - підприємницька діяльність, яка включає в себе організаційне і методичне забезпечення аудиту, практичне виконання аудиторських перевірок (аудит) та надання інших аудиторських послуг. Аудитори (аудиторські фірми) можуть надавати інші аудиторські послуги, пов'язані з їх професійною діяльністю, зокрема, по веденню та відновленню бухгалтерського обліку, у формі консультацій з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності, експертизи і оцінки стану фінансово-господарської діяльності та інших видів економіко-правового забезпечення господарської діяльності суб'єктів господарювання. Перелік послуг, які можуть надавати аудитори (аудиторські фірми), визначаються Аудиторською палатою України відповідно до стандартів аудиту.

Відповідно до укладених договорів про надання консультативних послуг від 03.01.2007, 02.04.2007, 01.10.2007 ДП „Рівненський облавтодор" приватним підприємством аудиторською фірмою "Веріф-Аудит" надавались послуги з інформаційного та консультативного обслуговування з питань бухгалтерського обліку за Національними стандартами, надання консультаційних послуг з питань оподаткування, які відносяться до інших аудиторських послуг.

Підпунктом "а" підпункту 2 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006 № 1673, визначено граничний обсяг їх витрат, які можуть бути визначені (за результатами попереднього звітного року) на оплату консалтингових та аудиторських послуг на рівні не більш як 1,5 відсотка обсягу чистого прибутку.

Як уже зазначалося вище у цій постанові сума чистого прибутку позивача за 2006 рік становить 225000грн.

Відтак розмір таких витрат не повинен перевищувати 3375грн.

Позивачем за вказаними договорами було оплачено 4500грн., що на 1125грн. більше.

Відповідачем же у акті ревізії зазначається, що позивачем перевищено витрати у сумі 1500грн. Таким чином відповідачем неправомірно було включено у склад витрат додатково 375грн. В цій частині вимогу відповідача слід визнати протиправною, в іншій частині - залишити без змін, а відповідно позивачу в цій частині в позові слід відмовити.

Щодо втрат фінансових та матеріальних ресурсів в сумі 3041грн.67коп. (бензопила марки Штиль-290)(пункт 2.2. вимоги).

Відповідачем було проведено ревізії у структурних підрозділах позивача, у тому числі філії "Острозький райавтодор" дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги".

Зокрема у вказаному структурному підрозділі під час проведення інвентаризації було встановлено нестачу бензопили в сумі 3041,67 гривень. Вищевказане виникло з вини головного механіка ОСОБА_7 який пояснив, що бензопила знаходиться на об'єкті ліквідації наслідків повені в Чернівецькій області. Видана майстру ОСОБА_8 без належних документів (а.с.42-44, том 2).

Суд не погоджується із висновком відповідача, про те, що нестачу бензопили марки Штиль-290 є втратою матеріальних ресурсів.

24 грудня 2008 року по накладній №181 була оприбуткована бензопила вартістю 3041,67грн., яка була повернута через майстра ОСОБА_8 після її використання на ділянці у Чернівецькій області при ліквідації наслідків стихійного лиха (а.с.49, том 2).

У судовому засіданні представниками позивача зазначено, що така накладна не досліджувалася під час перевірки філії "Острозький райавтодор", як наслідок у довідці від 26.01.09р. були зазначені невірні відомості.

З моменту повернення бензопили марки Штиль-290 із дільниці ліквідації наслідків стихійного лиха вона знаходиться на складі філії.

В цій частині та у сумі 3041,67грн. вимога відповідача підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Пункт 1.5 вимог контрольно-ревізійного управління в Рівненській області, викладеної у листі від 20.03.2009р. №17-05-17/1294 визнати протиправним щодо відшкодування безпідставно наданої благодійної допомоги в сумі 250грн.00коп. і наданих аудиторських послуг в сумі 1125грн.00коп. та в цій частині скасувати.

Пункт 2.2 вимог контрольно-ревізійного управління в Рівненській області, викладеної у листі від 20.03.2009р. №17-05-17/1294 визнати протиправним: - щодо втрат фінансових та матеріальних ресурсів в сумі 3041грн.67коп. (бензопила марки Штиль-290); - щодо завищення вартості асфальтобетону філією "Доркомплект" в сумі 885810грн.00коп. та в цій частині скасувати.

Щодо завищення вартості асфальтобетону філією "Доркомплект" в сумі 885810грн.00коп. (пункт 2.2. вимоги)

Відповідачем у справі - КРУ в Рівненській області у акті ревізії відображено, що філією «Доркомплект» ДП «Рівненський облавтодор» до калькуляцій по розрахунку вартості асфальтобетонної суміші, включено показники для визначення загальновиробничих та адміністративних витрат у розмірах, які перевищують показники встановлені Державною службою автомобільних доріг України, чим порушено п.2.32 ВБН Д.1.1-218-1-2001 та п.2.32 ВБН В.3.-2-218-180-2003, внаслідок чого ніби було завищено вартість асфальтобетону, який включений до актів виконаних робіт при розрахунках із Службою автомобільних доріг у Рівненській області та органами місцевого самоврядування на загальну суму 885,8 тис.грн.

Такий висновок відповідача є помилковим, з огляду на наступне.

При калькулюванні підрядником виробничої собівартості виготовлення власними силами окремих будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, рекомендовані Держбудом України середні показники для визначення в інвесторській кошторисній документації розміру загальновиробничих витрат, адміністративних витрат, прибутку не застосовуються.

Відповідно до Методичних рекомендацій по формуванню собівартості будівельно-монтажних робіт, затверджених наказом Держбуду України від 16.02.2004 року № 30, витрати на виготовлення будівельною організацією окремих матеріальних ресурсів відносяться до витрат другорядного виробництва.

Витрати другорядного виробництва це витрати виробничих структурних підрозділів будівельної організації, які не беруть безпосередньої участі у виконанні будівельно-монтажних робіт, але їх продукція у подальшому використовується під час виконання цих робіт: виробництво бетонів та будівельних розчинів, залізобетонних і бетонних виробів, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, блоків та будівельного каміння, цегли, інших виробів, напівфабрикатів тощо.

Вартість матеріальних ресурсів включається до собівартості будівельно-монтажних робіт за їх первісною вартістю, яка формується відповідно до П(С)БО 9 Запаси. Вартість продукції, виготовленої у допоміжних і другорядних виробництвах будівельної організації, включається до собівартості будівельно-монтажних робіт за собівартістю їх виготовлення, яка формується відповідно до П(С)БО 16 Витрати.

Таким чином усі матеріали, вироби і конструкції, які підрядник виробляє на власних другорядних виробництвах, враховуються в складі договірної ціни за собівартістю їх виготовлення, а саме - за калькуляціями, до складу яких входять як прямі витрати, так і витрати загальновиробничого характеру, повязані з виробництвом таких матеріальних ресурсів.

Такі калькуляції затверджуються підрядною організацією. Ціни на будівельні матеріали, вироби і конструкції, визначені в калькуляції, узгоджуються з замовником.

Вартість суміші, що виготовлялась філією, включалась до собівартості будівельно-монтажних робіт за собівартістю її виготовлення, яка формувалась відповідно до ПБО 16 «Витрати».

Ціна асфальтобетону, що виготовляється філією формувалась за калькуляцією, яка узгоджувалась з замовником - Службою автомобільних доріг у Рівненській області та затверджувалась підприємством у встановленому порядку на підставі роз'яснень у Збірнику «Ціноутворення у будівництві № 11» за 2006 рік.

При визначені загальновиробничих та адміністративних витрат в калькуляціях на приготування асфальтобетонної суміші ДП «Рівненський облавтодор» керувалось пп. 3.2.5.3, 4.2.1.5, 3.2.8, 3.3.10.2 ДБН Д.1.1-1-2000 з урахуванням економічно обґрунтованого рівня та згідно розяснень Збірника «Ціноутворення у будівництві» № 7 за 2005 р. (стор. 10-13) та листа УДВТП «Укрдортехнологія» від 26.01.09 р. № 28/1-3-64. Зокрема, ДБН Д.1.1-1-2000 в п.п.3.2.5.3 передбачено, якщо для виконання будівельно-монтажних робіт підрядник планує виготовлення власними силами окремих будівельних матеріалів, виробів та конструкцій на другорядних виробництвах, що є в його структурі, ціна по таких матеріальних ресурсах приймається за відповідною калькуляцією, затвердженою підрядною організацією у встановленому порядку (за виробничою собівартістю).

Прибуток враховується в ціні пропозиції в цілому по будові і обчислюється з урахуванням трудовитрат структурного підрозділу підрядної організації виготовлювача цих матеріальних ресурсів.

При цьому відповідна загальна вартість таких матеріальних ресурсів разом з прибутком не має перевищувати цін інших виробників на ті ж самі ресурси, що склалися в регіоні

Підпунктом 4.2.1.5 встановлено, що при складанні пропозицій щодо визначення вартості будівництва підрядні організації претенденти на виконання будівельно-монтажних робіт розрахунково-аналітичним методом визначають кошти на:

- заробітну плату працівників, зазначених у додатку 19, з урахуванням структурного складу організації та рівня заробітної плати, що її планують отримувати на обєкті замовлення;

- покриття решти статей 3В витрат, виходячи з витрат попереднього звітного періоду за цими статтями, з урахуванням потужності організації та обсягу робіт, що пропонуються до виконання.

До ціни пропозиції також включаються відрахування за встановленими законодавством нормами на соціальні заходи від заробітної плати робітників, зайнятих на будівельно-монтажних роботах і на керуванні та обслуговуванні будівельних машин і механізмів, та працівників, кошти на заробітну плату яких враховуються в 3В витратах.

Підпункт 3.2.8 регламентує, що загальновиробничі та адміністративні витрати в складі ціни пропозиції претендента (підрядника) обчислюються на підставі положень Розділу 4 виходячи зі структури цих витрат, яка склалася в підрядній організації за попередній період з урахуванням потужності будівельної організації претендента.

ВБН Д.1.1-218-1-2001 «Порядок визначення вартості будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів автодоріг загального користування» та ВБН В.3.-2-218-180-2003 «Порядок визначення вартості робіт з експлуатаційного утримання автодоріг загального користування» стосуються дорожніх робіт, а не виготовлення будівельних матеріалів. Ці норми встановлюють основні правила визначення вартості будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування (державного та місцевого значення) і носять обовязковий характер при визначенні вартості дорожніх робіт на автомобільних дорогах, які знаходяться в державній власності і фінансуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів.

Крім того, вартість асфальтобетонної суміші ДП «Рівненський облавтодор» на час виготовлення не перевищувала цін у регіоні згідно п.3.2.5.3 ДБН Д.1.1-2000, що безпосередньо вплинуло в свій час на визначення підприємства переможцем у проведених тендерах на закупівлю робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання Службою автомобільних доріг у Рівненській області.

Базу для обчислення загальновиробничих витрат другорядного виробництва підприємство обирає самостійно.

При цьому відповідна загальна вартість (ціна) таких матеріальних ресурсів разом з прибутком не повинна перевищувати цін інших виробників на ті самі ресурси, що склалися в регіоні, крім випадків, коли це обґрунтовано особливими вимогами до технічних характеристик та якості матеріальних ресурсів.

Таких обставин ревізорами відповідача не було враховано під час перевірки.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Пункт 1.5 вимог контрольно-ревізійного управління в Рівненській області, викладеної у листі від 20.03.2009р. №17-05-17/1294 визнати протиправним щодо відшкодування безпідставно наданої благодійної допомоги в сумі 250грн.00коп. і наданих аудиторських послуг в сумі 1125грн.00коп. та в цій частині скасувати.

Пункт 2.2 вимог контрольно-ревізійного управління в Рівненській області, викладеної у листі від 20.03.2009р. №17-05-17/1294 визнати протиправним: - щодо втрат фінансових та матеріальних ресурсів в сумі 3041грн.67коп. (бензопила марки Штиль-290); - щодо завищення вартості асфальтобетону філією "Доркомплект" в сумі 885810грн.00коп. та в цій частині скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_6 підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ" ДАК" "Автомобільні дороги України" із Державного бюджету судовий збір у розмірі 1,70грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Юрчук М.І.