Справа № 22-а-3116/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-3116/11 Головуючий у І інстанції Паламарчук В.І.
Категорія 63 05.04.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.

суддів: Данилова О.М., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на рішення Згурівського районного суду Київської області від 23 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області, про визнання дій незаконними, стягнення недорахованих сум пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року позивач звернувся до відповідача з названим позовом. У позові д^значав, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у .986 році. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи та з 19 травня 2004 року йому встановлено III групу інвалідності. Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності III групи, що настала в наслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену згідно вказаного закону. В позовній заяві просив визнати дії відповідача незаконними. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України Володарському районі зробити перерахунок пенсії постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС з 01.04.2007 року, згідно діючого законодавства в відповідності до ст.49, 50 ч.4, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, Усі постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 796-12 від 28.02.1991 р., також ' просив стягнути з управління Пенсійного фонду України в Згурівському районі Київської області на користь ОСОБА_1 не донараховану суму додаткової пенсії в розмірі 6541 грн. та не донараховану суму основної пенсії у розмірі 77299,44 грн., а всього 83840, 89 грн.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 23 квітня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку доплати до пенсії позивачеві протиправними, зобовязано відповідача провести перерахунок доплати до пенсії з урахуванням раніше виплачених сум вказаної доплати починаючи з 01 квітня 2007 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду з підстав порушення ^удом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в

позові.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійц_.д правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 654 "Про підвищення розмірів пенсій та інших cor тьних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" суперечить вимогам ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"іоскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не nopj .^уючи положень цього Закону, а також інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іїшіого нормативно- правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рн/2007 та від 22.05.2008 року за № 10-рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», зокрема п. 28 розд. 2 зазначеного Закону, яким було внесено зміни на 2008 рік до ст.ст. 50 і 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення розміру державної та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, повязаної з наслідками аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території Укр іи.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9"Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акта Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оціїщі на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та об/*> є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Зашном України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Крім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати або змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чо Зильської катастрофи», оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 50, 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим суд першої інстанції при постановленні рішення допустив помилку при визначенні періоду, за який належить зобовязати відповідача перерахувати та виплатити позивачу недоплачені суми. Таким чином, суду першої інстанції при задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної державної і додаткової пенсії згідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рн/2007 та рішення Конституційного Суду України № Ю-рп від 22.05.2008 року необхідно було зрС :и це за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року , а не з 01 квітня 2007 рокую.

За наведених обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія судців,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області задовольнити частково.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 23 квітня 2010 року - скасувати та винести постанову, якою :

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Згурівському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку щомісячної додаткової та о,, ^вної пенсії, у розмірах, відповідно, 50 процентів мінімальної пенсії за віком та 6 мінімальних пенсій за віком, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28 лютого 1991 року, виходячи із мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімума для осіб, які втратили працездатність незаконними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Згурівському районі Київської області провести перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком та 6 мінімальних пенсій за віком, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28 лютого 1991 року, виходячи із мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, починаючи /^9.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді