Справа № 804/16314/13-а
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 травня 2014 р. Справа № 804/16314/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

при секретарі судового засідання Берднику С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Приватного підприємства видавництва «Навчальна книга» про розяснення ухвали суду від 05.05.2014р. в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства видавництва «Навчальна книга» до В-1 Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська, до В-2 ОСОБА_1 начальника Управління ПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська, до В-3 ОСОБА_2 першого заступника начальника управління ПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання недійсними вимог, протиправними дій та бездіяльності, примус вивчити на пам'ять норми закону, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013р. Приватне підприємство видавництво «Навчальна книга» звернулося з позовом до В-1 Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська, до В-2 ОСОБА_1 начальника Управління ПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська, до В-3 ОСОБА_2 першого заступника начальника управління ПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська та просить:

- визнати протиправними дії відповідачок 2 (ОСОБА_1Г.) і 3 (ОСОБА_2В.) з неодноразового повторного стягнення авансів внесків на створені відповідачами позивачеві борги по зарплаті, визнати недійсними вимоги відповідачок 2 (ОСОБА_1Г.) і 3 (ОСОБА_2В.);

- визнати протиправною бездіяльність відповідачок 2 (ОСОБА_1Г.) і 3 (ОСОБА_2 з не опанування відповідачками 2 (ОСОБА_1Г.) і 3 (ОСОБА_2В.) нормами закону, якими регулюється черговість виплат доходу працівникам та пенсійних внесків. Зобовязати відповідачок вивчити дослівно напамять текстуально в повному обсязі норми ч.5 ст.20, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці», ч.5 ст.97 КЗпП України, всієї статті 20 та частин 1,2,3,4,5,6 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статей 3,8, 13, 19,85,92, 124 Конституції України та в присутності позивача під запис і без підглядування в текст відзвітувати судові про виконання цієї вимоги шляхом усного декламування вголос зазначених норм та пояснення того, коли настає момент одночасної виплати зарплати і сплати внесків. Зобовязати відповідачок 2 (ОСОБА_1Г.) і 3 (ОСОБА_2В.) вивчити нормативні документи Нацбанку про безготівкові платежі та прозвітувати судові про те, чи потребує Нацбанк окрему сплату внесків та зарплати;

- визнати протиправними всіх відповідачів з включення до обох сум, в примусовому стягненні яких суди відповідачу УПФУ відмовили. Визнати дії відповідачок 2 (ОСОБА_1 і 3 (ОСОБА_2В.) з включення таких сум, в стягненні яких суди УПФУ відмовили, до своїх вимог виявом неповаги до судової влади та фактичною відмовою виконати судові рішення. За невиконання судових рішень, якими відмовлено в примусовому стягненні з позивача авансових внесків, накласти на відповідача 2 (ОСОБА_1Г.) і 3 (ОСОБА_2В.) максимально можливий штраф на користь державного бюджету.

Ухвалою суду від 05.05.2014р. вищевказана копія адміністративного позову була залишена без розгляду та зобовязано позивача у строк до 16.05.2014р. усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії адміністративного суду оригіналу позовної заяви за вх.№78378/13 від 29.11.2013р. підписаної позивачем у відповідності до вимог ч.4 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України з доданими до позову документами; надати копії позову та доданих до нього документів відповідно до кількості відповідачів, а також документ про сплату судового збору (оригінал квитанції №К16/D/17 від 13.12.2013р.) у відповідності до вимог ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

20.05.2014р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розяснення вищевказаної ухвали від 05.05.2014р. в якому ПП видавництво «Навчальна книга» просить в частині суперечностей між мотивувальною та резолютивною частиною ухвали розяснити, як саме суд довідався і виклав в ухвалі зміст дійсно заявлених позовних вимог, якщо позивач, як це зазначено в ухвалі «не подав до суду ані оригіналу, ані копій позову», а також розяснити, на якому документі суд поставив свій вхідний реєстраційний номер адже, як встановлено в ухвалі, ані оригіналу, ані копій позову «позивачем не надано»(а.с.26).

Ухвалою суду від 22.05.2014р. розгляд клопотання ППВ «Навчальна книга» про розяснення ухвали суду від 05.05.2014р. призначено на 29.05.2014р. 10:00 годин.

В судове засідання 29.05.2014р. представник ППВ «Навчальна книга» не зявився, причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином 22.05.2014р. та 23.05.2014р. згідно до вимог ст.ст. 35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи телефонограмою, а також розпискою представника позивача(а.с.44,45).

Відповідачі-1,2,3 в судове засідання не зявилися про час і місце розгляду вказаного вище клопотання повідомлені належним чином 23.05.2014р. відповідно до вимог ст. 38 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом направлення телефонограм (а.с.48-49).

Згідно ч. 3 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про розяснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про розяснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття в судове засідання осіб, які належним чином були повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення.

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КАС України не зявлення осіб, які належним чином були повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про розяснення судового рішення.

Розглянувши клопотання Приватного підприємства видавництва «Навчальна книга» про розяснення ухвали суду від 05.05.2014р., дослідивши матеріали справи, суд не находить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи, при цьому, його змісту.

При цьому, слід зазначити, що незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям. Зазначена стаття не визначає критеріїв, якими можна обєктивно установити доцільність розяснення судового рішення. Тому така доцільність приймається за судовим розсудом, який має відштовхуватися від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної людини без юридичної освіти).

Отже, виходячи з системного тлумачення положень вказаної статті, розяснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого розяснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

За таких обставин механізм визначений вищевказаною статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту клопотання Приватного підприємства видавництво «Навчальна книга» про розяснення ухвали суду від 05.05.2014р. в ній не наведено жодних підстав, які свідчили б про незрозумілість даної ухвали з урахуванням того, що ППВ «Навчальна книга» виконало вищевказану ухвалу суду та на виконання вимог зазначеної ухвали були надані усі необхідні документи, які дали можливість суду відкрити провадження у даній адміністративній справі 22.05.2014р.

Враховуючи, що дана ухвала суду від 05.05.2014р. не містить будь-яких суперечностей у мотивувальній та резолютивній частині вказаної ухвали, ППВ «Навчальна книга» 22.05.2014р. на виконання вимог вказаної ухвали надані всі документи, тому у суду відсутні і підстави для розяснення даної ухвали у спосіб, визначений ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, слід зазначити, що у вказаному клопотанні, ППВ «Навчальна книга» посилається на незгоду щодо обставин та відомостей, зазначених у даній ухвалі, а тому, суд приходить до висновку про те, що механізм, визначений статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

За таких обставин, у разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити цю ухвалу у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене, у адміністративного суду відсутні достатні підстави для розяснення ухвали суду від 05.05.2014р. на підставі ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що Приватним підприємством видавництво «Навчальна книга» вимоги ухвали суду щодо необхідності надання документів, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України виконані у повному обсязі 22.05.2014р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Приватного підприємства видавництва «Навчальна книга» про розяснення ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2014р. відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали згідно ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3