Справа № 809/2865/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 876/10601/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Токара В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківсько-го окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 809/2865/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (надалі - ДПІ у м.Івано-Франківську) від 22.05.2014 р.:

- за № , якими щодо неї застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15 810 грн за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та за незберігання контрольних стрічок протягом трьох років;

- за № , яким щодо неї застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 407,50 грн за неоприбуткування готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона забезпечувала друк та зберігання контрольних стрічок в електронному вигляді і до завершення перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень звернулась до правоохоронних органів із заявою про зникнення документів, серед яких були і контрольні стрічки та фіскальні звітні чеки. Також вона в повному обсязі і вчасно вносила записи до книги обліку розрахункових операцій згідно із вимогами пункту 2.6 постанови Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 р.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила ФОП ОСОБА_2, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновки суду про відсутність фіскальних чеків суперечать обставинам справи та іншим висновкам суду. Крім того, відсутність паперової форми звіту не може бути підставою для безумовного висновку про неоприбуткування готівки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, у період з 07 по 08 травня 2014 року працівниками Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на підставі наказу № 029-П від 06.05.2014 р. «Про проведення фактичної перевірки» і направлень № 060 та № 061 від 06.05.2014 р. проведено фактичну перевірку магазину «Продукти», який належить позивачу та розташований по вул.Івасюка, 26 в м.Івано-Фран-ківську, про що складено акт від 08.05.2014 року за № 090027.

Відповідно до акта перевірки, позивач, використовуючи реєстратор розрахункових операцій, не забезпечила щоденного друку одного фіскального звітного чека (фіскальний звітний чек № 0196 від 30.01.2014 р. роздрукований 08.05.2014 р. о 08 год. 44 хв. 52 с та підклеєний у КОРО № р/2 від 12.11.2013 р.); не забезпечила зберігання 91 контрольної стрічки протягом встановленого терміну (за 26 - 30 січня, 03 - 05, 07 - 28 лютого, 01, 04, 05, 08 - 13, 16 - 31 березня, 01 - 19, 21 - 30 квітня, 01 - 07 травня 2014 року), що підтверджується вмістом книги розрахункових операцій № 2; несвоєчасно оприбуткувала готівкові кошти в повному обсязі їх фактичного надходження в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітного чека № 0196 від 30.01.2014 року на суму 81,50 грн, чим порушила вимоги пунктів 9 та 10 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування то послуг» та абзацу третього пункту 2.6 постанови Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р.

На підставі акта перевірки та відповідно до встановлених порушень ДПІ у м.Івано-Франківську 22.05.2014 року було прийнято податкові повідомлення-рішення, якими щодо ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції:

- за № - у розмірі 15 810 грн за невиконання щоденного друку фіскального звітного чека та за незберігання контрольних стрічок протягом трьох років;

- за № - у розмірі 407,50 грн за неоприбуткування готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що вказані в акті перевірки порушення підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, з огляду на що податковим органом правомірно застосовано зазначені вище штрафні санкції.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції частково помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. (надалі - Положення) оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (п.2.2 Положення).

Згідно із п.2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 р. визначено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Перевіркою встановлено і підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами неоприбуткування позивачем у книзі обліку розрахункових операцій готівки в сумі 81,50 грн, тому застосування податковим органом штрафних (фінансових) санкцій у п'ятикрат-ному розмірі цієї суми (81,50 грн х 5 = 405,50 грн) відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 22.05.2014 року є правомірним.

Що стосується податкового повідомлення-рішення за № , колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції в тому, що перевіркою встановлено і дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено порушення, за які податковим органом було правомірно застосовано штрафні санкції, проте не погоджується із розміром цих санкцій.

Відповідно до пунктом 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 265/95-ВР) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно із пунктом 4 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чека або його незберігання.

Оскільки перевіркою встановлено і дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено незабезпечення друку фіскального звітного чека № 0196 від 30.01.2014 р., який був роздрукований уже після початку проведення перевірки - 08.05.2014 р. о 08 год. 44 хв. 52 с та підклеєний у КОРО № р/2 від 12.11.2013 р., колегія суддів апеляційного суду вважає правомірним застосування податковим органом штрафної (фінансової) санкції за вказане порушення у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 грн (17 х 20 = 340 грн).

Що стосується незабезпечення зберігання ФОП ОСОБА_2 зберігання 91 контрольної стрічки протягом встановленого терміну, колегія суддів зазначає таке.

За приписами пункту 10 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Пунктом 5 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або не збережено контрольну стрічку протягом трьох років, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги Закону, зокрема, за забезпечення зберігання контрольних стрічок протягом трьох років і не виконуючи таку вимогу, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє триваюче порушення.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 5 статті 17 Закону № 265/95-ВР, відповідач міг застосувати лише одну штрафну (фінансову) санкцію у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків незберігання контрольної стрічки, а не 91 санкцію за кожний випадок окремо, оскільки всі такі випадки, як було зазначено вище, утворюють одне триваюче порушення.

З огляду на зазначене, вказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування щодо позивача штрафної (фінансової) санкції за незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом встановленого терміну є правомірним лише в сумі 170 грн; в решті - в сумі 15 300 грн (170 грн х 90) воно є неправомірним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Пстанову Івано-Франківсько-го окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 809/2865/14 скасувати.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Фран-ківській області від 22.05.2014 р. за № на суму 15 470 (п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

О.М.Довгополов

Постанова складена у повному обсязі 14 вересня 2015 року.