Справа № 2328/08/1570
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2328/08/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.

при секретарі судового засідання: Мануліковій О.О.

за участю сторін:

від позивача (представник) - ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача (представник) - ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руст Груп»про стягнення суми необґрунтовано отриманої виручки 47564 грн. 40 коп. та штрафу 95128 грн. 80 коп., -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернулася Державна інспекція з контролю за цінами в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руст Груп»про стягнення суми необґрунтовано отриманої виручки 47564 грн. 40 коп. та штрафу 95128 грн. 80 коп.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що на підставі акту перевірки від 06.08.2007 року № 000603, яким зафіксовано порушення відповідачем порядку формування цін на борошно пшеничне, встановленого розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари», позивачем було прийнято рішення від 14.08.2007 року № 431 про вилучення у відповідача неправомірно отриманої виручки в сумі 47 564 грн. 40 коп. і стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп. Вказане рішення у добровільному порядку відповідачем не було виконано, що послугувало причиною звернення до суду з позовом про стягнення суми необґрунтовано отриманої виручки 47564 грн. 40 коп. та штрафу 95128 грн. 80 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, зокрема не те, що на дату проведення перевірки постанова Кабінету Міністрів України від 24.07.2003 року № 1150, якою надані повноваження обласним державним адміністраціям регулювати ціни та на підставі якої було прийнято розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари», втратило свою чинність, тому і вищенаведене розпорядження також є таким, що не діє, оптова ціна позивачем визначена не по цінам, як визначив відповідач, виходячи з показників наданих виробником, а із цін посередників, що є порушенням вимог чинного законодавства, крім того нормативне визначення поняття оптової ціни в законодавстві України відсутнє, акт перевірки є важким для прочитання, складений російською мовою та у розрахунку міститься лише реквізити відпускних витратних документів і зовсім не міститься реквізити вхідних документів, що є порушенням положень Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та Міністерства фінансів України від 3.12.2001р. №298/519, також на думку представника відповідача позивач застосував штрафні санкції з порушенням строку їх застосування, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України, а саме: у розрахунок штрафних санкцій входять дати правопорушення до 14 серпня 2007 року, дати прийняття рішення № 431 про вилучення у відповідача неправомірно отриманої виручки в сумі 47 564 грн. 40 коп. і стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що на підставі посвідчення № 363 від 12.07.2007 року (а.с. 107) працівниками Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Руст Груп», основним видом діяльності якого є оптова торгівля продовольчої групи товарів, щодо правильності формування та застосування цін, що підлягають державному регулюванню за період з 01.08.2006 року по 01.07.2007 року, за результатами якої був складений та підписаний акт № 000603 від 06.08.2007 року (а.с.188), яким зафіксовано, що основними постачальниками в періоді, що перевірявся були ЗАТ «Креатив»(м. Кіровоград), ПП «УПТКГРСТ»(м. Одеса), ТОВ «Зернова компанія «Фінінвест хліб»(м. Одеса). В порушення розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари»(а.с. 7) у серпні 2006 року травні 2007 року в роздрібну мережу підприємствам відповідачем реалізовувалась мука пшенична вищого ґатунку торгівельної марки «Богумила», фасована в пакети вагою 2 кг, яка була куплена у посередницьких структур ТОВ Зернова компанія «Фінінвест хліб», по цінам сформованим із застосуванням оптових надбавок в розмірах від 7, 5 % до 15, 8 % замість встановленої граничної 5 % к оптово-відпускним цінам виробника ДП «Куліндоровський КХП»(з урахуванням вартості пакування), в результаті чого необґрунтовано отримана виручка в сумі 47 564 грн. 40 коп. Розрахунок вказаної суми приведений у додатку до акту перевірки (а.с. 167-187). В акті перевірки зазначено, що при розрахунку необґрунтовано отриманої виручки були використані витратні накладні підприємства, в яких зазначені обєми і фактичні оптові ціни реалізованої у серпні 2006 року по травень 2007 року муки, договори з постачальниками муки. Реєстр накладних по продажу муки «Богумила»наданий представником відповідача (а.с. 74-95).

Також судом встановлено, що в розрахунку необґрунтовано отриманої виручки були використані відомості про оптово-відпускні ціни ДП «Куліндорівський КХП»на борошно пшеничне вищого ґатунку торгівельної марки «Богумила», за якими воно надходило до ПП «Комерційна фірма «Дельта»протягом 2006 -2007 роки, які були надані ПП «Комерційна фірма «Дельта»від 25.07.2007 року № 25-07-07 (а.с. 8).

Також представником відповідача були надані суду листи ДП «Куліндорівський КХП»про оптово-відпускні ціни, адресовані ПП «Комерційної фірми Дельта» (а.с.47-53) та планові калькуляції з 01.08.2006 року (а.с. 55), з 01.05.2006 року (а.с. 56).

Вказаний акт перевірки був підписаний з боку відповідача із запереченнями.

На підставі вказаного акту перевірки заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області ОСОБА_3 було прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 14.08.2007 року № 431 (а.с. 5) у вигляді вилучення у ТОВ «Руст Груп»в доход державного бюджету необґрунтовану отриману виручку в сумі 47 564 грн. 40 коп. та стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп., та надіслана на адресу відповідача претензія від 15.08.2007 року № 13-2128 (а.с. 5а) з проханням перерахувати кошти, вказані в цьому рішенні. Вказане рішення та претензія були отримані відповідачем 17.08.2007 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення.

Судом встановлено, що відповідачем у судовому порядку оскаржувались дії посадових осіб Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області при складанні акту перевірки № 000603 від 06.08.2007 року, прийнятті рішення від 14.08.2007 року № 431, проте постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2008 року по справі № 2-а-162/08 (а.с. 14-16), яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2008 року (а.с.33) ТОВ «Руст Груп»відмовлено у задоволенні позову про визнання дій посадових осіб Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області при складанні акту перевірки незаконними та заборону вносити рішення засноване на даному акті. Рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 14.08.2007 року № 431 відповідачем у судовому порядку не оскаржувалось.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Основні принципи встановлення та застосування цін і тарифів та організацію контролю за їх дотриманням на території республіки регулюються Законом України «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення в республіці державної політики цін, в тому числі визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи, які затверджуються відповідними органами державного управління, визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 р. № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)»затверджені повноваження центральних органів виконавчої

влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торгівельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов'язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції,

товарів і послуг згідно з додатком.

Абзацом 29 пункту 12 додатку вказаної постанови в редакції, що діяла на час проведення перевірки передбачено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації регулюють (встановлюють): граничні торгівельні надбавки до оптової ціни виробника (митної вартості) на борошно, хліб і хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, свинину і м'ясо птиці, ковбаси варені, молоко, сир, масло тваринне та олію.

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари»(а.с. 121) встановлені для підприємств і організацій усіх форм власності граничні торгівельні надбавки до оптово-відпускних цін товаровиробників (митної вартості) на основні продовольчі товари, що зазначені у додатку розпорядження. Відповідно до п. 2 Приміток вказаного розпорядження перерозподіл торгівельних надбавок між оптовими і роздрібними підприємствами торгівлі здійснюється за умови, що граничний рівень оптової надбавки становить 5 відсотків.

Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на те, що на дату проведення перевірки постанова Кабінету Міністрів України від 24.07.2003 року № 1150, яким надані повноваження обласним державним адміністраціям регулювати ціни та на підставі якої було прийнято розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари», втратило свою чинність, тому і вищенаведене розпорядження також є таким, що не діє, виходячи з наступного.

Втрата чинності постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2003 року № 1150 «Про недоліки у роботі окремих органів виконавчої влади із забезпечення продовольчої безпеки та заходи щодо стабілізації ринку основних продовольчих товарів», якою, в тому числі вносилися певні зміні до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 р. № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)»не вплинуло на чинність повноважень обласних державних адміністрації, передбачених пунктом 12 додатку постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 р. № 1548 щодо регулювання цін спірної категорії продукції, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.2004 року № 1359 були внесені зміни до пункту 12 додатку цієї постанови та абзац 29 був викладений в наступній редакції: «граничні торгівельні надбавки до оптової ціни виробника (митної вартості) на борошно, хліб і хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, свинину і м'ясо птиці, ковбаси варені, молоко, сир, масло тваринне та олію», яка діяла на час проведення перевірки.

Судом встановлено, що у серпні 2006 року травні 2007 року в роздрібну мережу підприємствам відповідачем реалізовувалась мука пшенична вищого ґатунку торгівельної марки «Богумила», фасована в пакети вагою 2 кг, по цінам сформованим із застосуванням оптових надбавок в розмірах від 7, 5 % до 15, 8 % замість встановленої граничної 5 % к оптово-відпускним цінам виробника ДП «Куліндоровський КХП»(з урахуванням вартості пакування), що є порушенням п. 2 Приміток розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари», яким передбачено, що перерозподіл торгівельних надбавок між оптовими і роздрібними підприємствами торгівлі здійснюється за умови, що граничний рівень оптової надбавки становить 5 відсотків.

Судом встановлено, що за оптову ціну борошна взяті ціни виробника вказаної продукції ДП «Куліндоровський КХП»у період, який перевірявся, та виходячи зі змісту витратних накладних підприємства відповідача, в яких зазначені обєми і фактичні оптові ціни реалізованої у серпні 2006 року по травень 2007 року муки і договорів з постачальниками муки перевіряючими було виявлено перевищення відповідачем оптової надбавки, виходячи з оптової ціни виробника, що привело до отримання відповідачем необґрунтованої виручки. Розрахунок доданий до акту перевірки.

Представник відповідача посилається на те, що законодавством України не визначено поняття оптової ціни і тому не зрозуміло, чому перевіряючими взято до основи ціна посередників ДП «Куліндоровський КХП», замість ціни, за якою придбавав відповідач, при якій відповідачем не були порушені вимоги законодавства, що підтверджено реєстрами накладних по продажу муки «Богумила»наданих представником відповідача та наявних в матеріалах справи (а.с. 74-95) та листами ДП «Куліндорівський КХП», адресованими ПП «Комерційної фірми Дельта»(а.с.47-53) та плановими калькуляціями з 01.08.2006 року (а.с. 55), з 01.05.2006 року (а.с. 56).

Суд критично відноситься до такого судження представника відповідача, оскільки по-перше, за основу були взяті відомості про оптово-відпускні ціни ДП «Куліндорівський КХП»на борошно пшеничне вищого ґатунку торгівельної марки «Богумила», а не ціни посередників, як зазначає представник відповідача, що підтверджено листом ПП «Комерційна фірма Дельта»(а.с. 8), в якому зазначені оптово-відпускні ціни ДП «Куліндоровський КХП»на борошно пшеничне вищого ґатунку торгівельної марки «Богумила», за якими воно надходило до ПП «Комерційна фірма Дельта»протягом 2006-2007 роки. Листи ДП «Куліндорівський КХП», адресовані ПП «Комерційної фірми Дельта»(а.с.47-53) та планові калькуляції з 01.08.2006 року (а.с. 55), з 01.05.2006 року (а.с. 56), які були надані представником відповідача у матеріали справи не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони підтверджують оптово-відпускну ціну на вказану продукцію для ПП «Комерційна фірма «Дельта».

По-друге, відсутність нормативного визначення оптової ціни не позбавляє застосування вказаного поняття у теоретичному його розумінні, що означає ціну, за якою державні підприємства й організації реалізують вироблену ними продукцію іншим підприємствам та організаціям, крім населення.

Тому, виходячи із поняття «оптові ціни»та пункту 2 Приміток розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари», яким передбачено, що перерозподіл торгівельних надбавок між оптовими і роздрібними підприємствами торгівлі здійснюється за умови, що граничний рівень оптової надбавки становить 5 відсотків, позивачем правомірно було взято за основу визначення граничного рівня оптової надбавки - оптова ціна Державного підприємства «Куліндорівський КХП»- виробника.

Таким чином, суд вважає, що висновок перевіряючих щодо завищення відповідачем оптової надбавки, передбаченої пункту 2 Приміток розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари»є правомірним та законним.

Суд також критично відноситься до посилань представника відповідача на те, що акт перевірки є важким для прочитання, складений російською мовою та у розрахунку міститься лише реквізити відпускних витратних документів і зовсім не містяться реквізити вхідних документів, як на докази порушення вимог законодавства, оскільки ці обставини не випливають на правильність дій перевіряючих та висновків, зафіксованих в цьому акті.

Крім того правомірність дій перевіряючих при складанні вказаного акту підтверджена постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2008 року по справі № 2-а-162/08 (а.с. 14-16), яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2008 року (а.с.33), відповідно до якої ТОВ «Руст Груп»відмовлено у задоволенні позову до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про визнання дій посадових осіб Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області при складанні акту перевірки незаконними та заборону вносити рішення засноване на даному акті.

Відповідно до п. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки від 06.08.2007 року № 000603 заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області ОСОБА_3 було прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 14.08.2007 року № 431 (а.с. 5) у вигляді вилучення у ТОВ «Руст Груп»в доход державного бюджету необґрунтовану отриману виручку в сумі 47 564 грн. 40 коп. та стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп.

Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на порушення позивачем строку застосування штрафних санкцій, передбаченого ст. 250 Господарського кодексу України, а саме: у розрахунок штрафних санкцій входять дати правопорушення до 14 серпня 2007 року, дати прийняття рішення № 431 про вилучення у відповідача неправомірно отриманої виручки в сумі 47 564 грн. 40 коп. і стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп., оскільки таке судження представника відповідача є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених

законом.

Судом встановлено, що порушення відповідачем розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 02.10.2003 року № 790/А-2003 «Про регулювання цін на основні продовольчі товари»виявлено під час проведення перевірки 06 серпня 2007 року, штрафні санкції застосовані на підставі акту перевірки від 06.08.2007 року № 000603 рішенням № 431 від 14.08.2007 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 250 Господарського кодексу України та відповідно до розрахунку необґрунтовано отриманої виручки штраф застосований за один рік з дня порушення, тому суд приходить до висновку, що позивачем не були допущені порушення ст. 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення»державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. Відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. №1819, на ці органи покладено функцію контролю за додержанням державної дисципліни цін. Пунктом 4 Положення встановлено, що Державна інспекція з контролю за цінами у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування.

Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженою наказом Міністерства економіки та Міністерства фінансів України від 3.12.2001р. №298/519 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.12.2001р. за №1047/6238, встановлено, що органи Держінспекції з контролю за цінами мають право за наслідками перевірки складати акти, які є підставою для прийняття рішень про застосування фінансових (штрафних) санкцій за порушення вимог законодавства. Рішення складаються за встановленою формою, яка є додатком №2 до Інструкції.

Згідно з ст.14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»та п.1.6 «Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами», затвердженої спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України і Міністерства фінансів України від 03 грудня 2001 року №298/519, вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією виручка, в результаті порушення державної дисципліни цін та штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки підлягає вилученню в дохід бюджету на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами.

З огляду на вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що з урахуванням наведених приписів чинного законодавства відповідачем було допущено порушення дисципліни цін, тому позивачем правомірно прийнято рішення про вилучення у відповідача неправомірно отриманої виручки в сумі 47 564 грн. 40 коп. і стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп.

Відповідно до вимог п.1.7 «Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами»вилученню в доход бюджету підлягають суми, які одержані внаслідок порушень державної дисципліни цін, визначених на підставі матеріалів перевірок, незалежно від фінансового стану порушника та його розрахунків з бюджетом.

Стаття 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»передбачає, що у разі невиконання субєктом господарювання рішення органів державного контролю за цінами, та застосованих економічних санкцій вони стягується у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не виконав рішення позивача суд вважає, що позовні вимоги Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області щодо стягнення з відповідача неправомірно отриманої виручки в сумі 47 564 грн. 40 коп. і стягнення штрафу в сумі 95 128 грн. 80 коп. є законними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

З вищевикладених підстав, відповідно до положень Господарського кодексу України, Закону України «Про ціни і ціноутворення», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1996 р. № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)»та керуючись ст.ст. 2,4,71, 86, 158-163, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руст Груп»про стягнення суми необґрунтовано отриманої виручки 47564 грн. 40 коп. та штрафу 95128 грн. 80 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Руст Груп»(65020, АДРЕСА_1) суму необґрунтовано отриманої виручки 47 564 грн. 40 коп. (сорок сім тисяч пятсот шістдесят чотири гривні 40 копійки) в доход державного бюджету код 21081100 на р/р 0008, ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код 23213460 та штраф в сумі 95 128 грн. 80 коп. (девяносто пять тисяч сто двадцять вісім гривень 80 копійок) в доход державного бюджету код 21081100 на р/р 0008, ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, код 23213460.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений27 вересня 2010 року

.

/

Суддя Л.Р. Юхтенко