Справа № 552/3950/15-а
Суддя: Миронець О. К.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3950/15-а
Провадження № 2-а/552/147/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Виноградної Л.О., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугою років незаконною та зобов'язання зарахувати стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугою років

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугою років незаконною та зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи з 28 серпня 2002 року по 27 квітня 2015 року. В позові позивачем вказувалось, що з 01.10.1986 року по даний час вона працювала та працює у вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації на різних педагогічних посадах, зокрема:

●в період з 01.10.1986 року по 27.08.2002 року згідно наказу № 250 від 30.09.1986 року на посаді викладача;

●в період з 28.09.2002 року по теперішній час згідно наказу № 44к від 28.08.2002 року на посаді завідувача відділенням, одночасно в цей же період за внутрішнім сумісництвом на посаді викладача. При цьому, загальний трудовий стаж становить 35 років 07 місяці 28 днів.

В позові позивачем зазначено, що 11.03.2015 року вона звернулась до ОСОБА_3 пенсійного фонду України Київського району м.Полтави із заявою про розрахунок стажу та розміру пенсії за вислугою років, надавши для цього всі необхідні документи, але їй відмовили. У звязку з цим 27.04.2015 року вона повторно звернулась із заявою про призначення пенсії за вислугою років та надала уточнюючу довідку про роботу за внутрішнім сумісництвом на посаді викладача та виконання нею педагогічного навантаження у період роботи завідувачем відділення. 08.07.2015 року вона отримала рішення управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава від 26.06.2015 року № 37, в якому було зазначено, що згідно записів трудової книжки стаж роботи, що дає право на призначення пенсії по вислузі років становить 15 років 10 місяців 27 днів, в зв'язку з чим було відмовлено їй в призначенні пенсії по вислузі років у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи 25 років 6 місяців. У звязку відмовою відповідача вона змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд визнати відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років незаконною та зобовязати управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, періоду роботи з 28.08.2002 року по 27.04.2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтави в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених в запереченнях та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1І, є таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що з 01.10.1986 року по даний час позивач ОСОБА_1 працює у вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації на різних педагогічних посадах, зокрема:

●в період з 01.10.1986 року по 27.08.2002 року згідно наказу № 250 від 30.09.1986 року на посаді викладача;

●з 28.09.2002 року по теперішній час на посаді завідувача відділенням, одночасно в цей же період за внутрішнім сумісництвом на посаді викладача.

Зважаючи на вище вказані періоди роботи та трудову діяльність в педагогічній сфері, стаж позивача на педагогічних посадах в закладі освіти, що, згідно пункту Е ст. 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» дає право на пенсію за вислугою років становить 28 років 06 місяці 28 днів. При цьому, загальний трудовий стаж позивача становить 35 років 07 місяці 28 днів.

Судом встановлено, що 11.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави із заявою щодо визначення стажу та розміру пенсії за вислугою років, а 31.03.2015 року листом їй повідомили, що період роботи в коледжі з 28.08.2002 року по 27.04.2015 року не може бути зарахований до стажу.27.04.2015 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії, а 08.07.2015 року прийнято рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років.

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що підставою для відмови в призначенні пенсії стало те, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж на посадах працівників освіти 25 років, що передбачено переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 3.3 вказаного Порядку визначено, що Орган, який призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки заяв; допомогу особам, зазначений у пунктах 1.1. і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно ст.55 пункту е Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення мають право на пенсію за вислугу років за наявності в них спеціального стажу роботи не менше 25-ти років (чоловікам і жінкам) за Переліком, що затверджується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог даного Закону скористатись пільговим віком на пенсію можуть ті працівники освіти, що мають необхідний стаж роботи на посадах в установах, організаціях, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», тобто умовою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію на вислугу років, періодів роботи працівників освіти є наявність факту роботи у ці періоди на відповідних посадах та у закладах, віднесених до Переліку. Ця умова не залежала, а відповідно і не залежить, від обсягу навчального навантаження, а отже, і від розміру заробітної плати та обсягу сплачених страхованих внесків.

Більше того, слід зазначити, що Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту й посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, передбачені вищі навчальні заклади І-ІІ рівнів акредитації та посади в них: директора, його заступників з навчально- виховної ( навчальної, виховної, навчально - виробничої) роботи, старших майстрів виробничого навчання, майстрів виробничого навчання, викладачів, педагогів, професійного навчання, практичних психологів, соціальних педагогів, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Судом встановлено та підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1, що вона з 01.10.1986 року по даний час працює у одному і тому ж вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації. З трудової книжки вбачається, що спочатку навчальний заклад, в якому працює позивач мав назву Полтавський сільськогосподарський технікум по підготовці керівних кадрів колгоспів та радгоспів, який у 1991 році буй перейменований у Полтавський сільськогосподарський технікум та Полтавський сільськогосподарський технікум з 01 січня 1994 року перейменований в Полтавський аграрний коледж управління і права.

Згідно довідки № 795 від 13.07.2015 року, виданої Аграрним коледжем управління і права Полтавської державної аграрної академії, вказано, що даний навчальний заклад за всіма ліцензованими спеціальностями акредитований за І рівнем акредитації.

Таким чином, судом встановлено, що найменування навчального закладу, в якому працювала і на даний час працює позивач, відповідає вимогам Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Крім того, позивач ОСОБА_1 працювала викладачем а у період з 01.10.1986 року по 27.08.2002 року.

З матеріалів справи вбачається та було підтверджено в судовому засіданні позивачем, що в період з 28.09.2002 року по теперішній час вона працювала на посаді завідуючої відділенням, яка не передбачена Переліком, поряд з цим, в цей час вона на умовах внутрішнього сумісництва працювала у даному навчальному закладі на посаді викладача і щорічно виконувала педагогічне навантаження в обсязі від 600 до 986 годин щорічно, що в свою чергу підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою, які при цьому є обов'язковими для призначення та нарахування пенсії уповноваженим на те органом.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 вказано, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 зазначеного вище Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці № 794 від 13.07.2015 року, виданої Аграрним коледжем управління і права Полтавської державної аграрної академії, яка підтверджує роботу позивача у оспорюваний період на посаді викладача і виконання педагогічного навантаження в наступних обсягах:

2002 - 2003 - навчальний рік - 986 годин;

2003 - 2004 - навчальний рік - 918 годин;

2004 - 2005 - навчальний рік - 738 годин;

2005 - 2006 - навчальний рік - 725 годин;

2006 - 2007 - навчальний рік - 805 годин;

2007 - 2008 - навчальний рік - 773 годин;

2009 - 2010 - навчальний рік - 689 годин;

2010 - 2011 - навчальний рік - 688 годин;

2011 - 2012 - навчальний рік - 665 годин;

2012 - 2013 - навчальний рік - 744 годин;

2013 - 2014 - навчальний рік - 665 годин;

2014 - 2015 - навчальний рік - 570 годин.

Дані обставини та факти встановлені судом підтверджуються витягами з протоколів, згідно яких ОСОБА_1І саме як викладачу встановлювалися відповідні кваліфікаційні категорії: «спеціаліста» та « спеціаліста вищої категорії» та присвоєно відповідні педагогічні звання: «старший викладач», «викладач-методист», що є належними доказами.

З огляду на вище наведені обставини та факти вбачається, що в оспорюваному рішенні органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Київського району у м. Полтаві від 26.06.2015 року № 37, робота на посаді викладача в цей період не була зарахована позивачу до спеціального стажу, що відповідно дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Таким чином, дії відповідача призвели до необґрунтованої відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне вийти за межі позовних вимоги позивача з метою захисту прав позивача та скасувати Рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави № 37 від 26.06.2015 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років та необхідність задоволення позову.

Відповідно, такими, що є законними та обгрунтованими, суд вважає і вимоги позивача про зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугою років в період роботи з 28.08.2002 року по 27.04.2015 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обгрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтава, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років неправомірними.

Скасувати Рішення колегіального органу з призначення пенсій ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава №37 від 26.06.2015 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи з 28.08.2002 року 27.04.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Миронець О.К.