Справа № 816/4108/13-а
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2013-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2013 року м. ПолтаваСправа № 816/4108/13-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря Лисака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Чутове" до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2013 року Державне підприємство "Чутове" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про арешт коштів боржника від 12 червня 2013 року ВП №35968156, зобов'язання відповідача зняти арешт з рахунку ДП "Чутове", відкритого в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, 127) в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Полтава (36014, м. Полтава, вул. Артема, 1/65), код фінансової установи 331649, скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 20 грудня 2012 року №10905294.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вимога державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору може бути заявлена лише в межах провадження у справі про банкрутство. Оскільки така вимога відповідачем своєчасно не заявлялася, то її не було включено до реєстру вимог конкурсних кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.11.2005. У звязку з цим позивач, з посиланням на ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стверджує, що заявлені після закінчення строку чи не заявлені взагалі вимоги конкурсних кредиторів вважаються погашеними. Відтак у державного виконавця не було правових підстав для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.03.2013, що у свою чергу свідчить і про незаконність постанови про арешт коштів боржника від 12.06.2013. Недотримання відповідачем обовязку щодо інформування учасників виконавчого провадження про всі рішення, прийняті виконавцем в ході примусового виконання, призвели до того, що про існування спірних постанов позивач дізнався від банківської установи лише після накладення арешту на рахунки ОСОБА_2 племзаводу "Чутове" (нині ДП "Чутове").

Ухвалою суду від 22.07.2013 залучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

09 серпня 2013 року до суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог, за результатами розгляду якої, судом прийнято до розгляду вимоги ДП "Чутове" щодо:

- скасування постанови про арешт коштів боржника від 12 червня 2013 року ВП №35968156;

- зобов'язання Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області зняти арешт з рахунку ДП "Чутове", відкритого в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, 127) в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Полтава (36014, м. Полтава, вул. Артема, 1/65), код фінансової установи 331649;

- скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20 грудня 2012 року №10905294.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі явку в судове засідання свого повноважного представника не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області надіслав письмові заперечення, у яких зазначив, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов діяв у чіткій відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.06.2005 ухвалою Господарського суду Полтавської області за заявою Карлівської міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області порушено провадження у справі №10/59 про банкрутство відносно ОСОБА_2 племзаводу "Чутове". Цією ж ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів із наслідками, передбаченими ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

15.11.2005 ухвалою Господарського суду Полтавської області по справі №10/59 затверджено вимоги конкурсних кредиторів ОСОБА_2 племзаводу "Чутове".

21.01.2009 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чутівського районного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 10905294 з виконання наказу №18/376, виданого Господарським судом Полтавської області 21.11.2003 щодо стягнення з ОСОБА_2 племзаводу "Чутове" на користь Фонду соціального захисту інвалідів заборгованості в сумі 1255,32 грн. Згідно даної постанови боржнику запропоновано виконати рішення суду в термін до 28.01.2009.

Постановою ВДВС Чутівського РУЮ від 29.01.2009 виконавче провадження ВП № 10905294 приєднано до зведеного виконавчого провадження №33826530, яке веде Відділ державної виконавчої служби Чутівського районного управління юстиції Полтавської області.

29.01.2009 головним державним виконавцем ВДВС Чутівського РУЮ винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 племзаводу "Чутове" виконавчого збору у розмірі 12553 грн. у звязку з невиконанням виконавчого листа №18/376 у строк встановлений для самостійного виконання.

Постановою ВДВС Чутівського РУЮ від 29.01.2009 виконавче провадження зупинено в порядку п. 8 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, що діяла на час зупинення виконавчого провадження.

08 листопада 2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження ВП № 10905294 з виконання наказу №18/376, виданого Господарським судом Полтавської області 21.11.2003 щодо стягнення з ОСОБА_2 племзаводу "Чутове" на користь Фонду соціального захисту інвалідів заборгованості в сумі 1255,32 грн.

27.11.2012 до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області надійшов лист від Фонду соціального захисту інвалідів у Полтавські області від 23.11.2012 №2973/04-02, яким стягувач просив закінчити виконавче провадження № 10905294 у звязку зі сплатою боргу у повному обсязі.

У звязку із вищевказаною заявою стягувача державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області виконавче провадження № 10905684 було поновлено постановою від 10.12.2012.

Згідно акту державного виконавця від 20.12.2012 було обраховано витрати, які були понесені відповідачем при проведенні виконавчих дій по даному виконавчому провадженню, у розмірі 24,25 грн. та постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 20.12.2012 ВП №10905294 стягнуто з ОСОБА_2 племзаводу "Чутове" витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 24,25 грн.

На підставі вищевказаної заяви стягувача, державним виконавцем було закінчено виконавче провадження №10905294 з виконання наказу Господарського суду Полтавської області №18/376 від 03.10.2005 (постанова від 25.12.2012 а.с. 43), одночасно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій виділено в окреме провадження, оскільки вказані постанови не були виконані останнім та не були оплачені у встановленому розмірі.

Зокрема, на виконання постанови ВП №10905294 від 20.12.2012 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 24,25 грн. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 35968156, про що винесено постанову від 15.01.2013 ВП № 35968156, а постановою від цього ж дня дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження №33826530, яке перебуває в провадженні ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області.

В рамках виконання вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області було застосовано такий захід примусового виконання виконавчого документу як арешт коштів боржника, а саме постановою від 12.06.2013 ВП № 35968156 накладено арешт на кошти боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках в філії AT Укрексімбанк у м. Полтаві, код фінансової установи: 331649 та належать боржнику у межах суми 24,25 грн. Дана постанова була направлена до виконання філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Полтава.

Не погоджуючись із винесеною постановою про арешт коштів боржника від 12.06.2013 ВП №35968156, ДП "Чутове" звернулося до суду з даним позовом, в якому просить скасувати зазначену постанову та зобовязати державного виконавця зняти арешт з банківського рахунку боржника.

Крім того, в позовній заяві просив також скасувати постанову відповідача про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.12.2012 ВП №10905294.

При цьому, обгрунтувань незгоди із даною постановою позивачем не наведено як в позовній заяві, так і при поданні заяви про зміну позовних вимог.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить із наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21.04.1999 року № 606-XIV Про виконавче провадження.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області знаходилося зведене виконавче провадження, зокрема, з виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 18/376 про стягнення з ОСОБА_2 племзаводу "Чутове" на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів заборгованості у сумі 1255,32 грн.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 04.11.2010, яка набрала чинності 09.03.2011), у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно частини 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 41 вищевказаного Закону встановлено, що про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Із матеріалів справи вбачається, що постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.12.2012 винесено державним виконавцем внаслідок того, що при примусовому виконанні наказу №18/376, виданого Господарським судом Полтавської області 21.11.2003, здійснено витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій, перелік яких визначено в акті державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій (а.с. 41).

Відповідно частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Із дослідження копії виконавчого провадження №10905294, в рамках якого 20.12.2012 була винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 24,25 грн., яка в подальшому виділена в окреме провадження, судом не встановлено доказів фактичного направлення вищевказаної постанови як то супровідного листа, реєстрації в Журналі вихідної кореспонденції, реєстру поштових відправлень або зворотного поштового повідомлення рекомендованої кореспонденції.

Однак, із дослідження копії виконавчого провадження №35968156 з виконання постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №10905294 від 20.12.2012, судом встановлено наявність супровідного листа від 16.01.2013 №248 про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2013 ВП №35968156, винесену на примусове виконання постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій №10905294 від 20.12.2012.

Факт направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №35968156, з виконання постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП№10905294 від 20.12.2012, підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та витягом з журналу вихідної кореспонденції (а.с. 86-87).

Отже, позивач знав про необхідність виконання постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.12.2012.

При цьому, як зазначалося вище, обгрунтувань незгоди із даною постановою позивачем не наведено як в позовній заяві, так і в ході судового розгляду.

То ж, у зв'язку з викладеним, твердження позивача про незаконність постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.12.2012 суд вважає безпідставними і такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Пунктом 6 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно частини 3 статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в податкових органах, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Як вбачається із постанови ВП №10905294 від 20.12.2012 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 24,25 грн., державним виконавцем розяснено боржнику його право на оскарження даної постанови в десятиденний строк з дня отримання. Тобто позивач в указаний строк або повинен був виконати цю постанову добровільно шляхом перерахування коштів, або ж оскаржити її в установленому порядку.

Оскільки постанова про стягнення з позивача коштів в сумі 24,25 грн. самостійно боржником не виконана, державним виконавцем 12.06.2013 винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на розрахункових рахунках Державного підприємства "Чутове", відкритих у філії АТ "Укрексімбанк" у м. Полтаві, в межах суми 24,25 грн.

Згідно положень статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Посилання позивача на те, що вимога державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій може бути заявлена лише в межах провадження у справі про банкрутство, оскільки така вимога відповідачем своєчасно не заявлялась, то її не було включено до реєстру вимог конкурсних кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.11.2005, а відтак у державного виконавця не було правових підстав для винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 24,25 грн від 20.12.2012, що у свою чергу свідчить і про незаконність постанови про арешт коштів боржника від 12.06.2013, суд оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до статей 1, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом" в редакції, що діяла на час введення мораторію, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

З огляду на наведене можна зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Згідно положень статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом", в редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин, мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію; дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Оскільки у позивача виникли вимоги до відповідача після порушення 25.06.2005 року провадження у справі №10/59 про банкрутство, приписи статті 12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом на спірні правовідносини не поширюються.

Отже, враховуючи те, що позивачем не виконано вимогу майнового характеру за судовим наказом, що підлягав виконанню та не був скасований, у строк, встановлений державним виконавцем для самостійного його виконання, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.12.2012 та постанова про арешт коштів боржника від 12.06.2013 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

За відсутності підстав для скасування спірних постанов у суду відсутній і обовязок щодо зобовязання державного виконавця вчинити дії зі зняття арешту з рахунків позивача у банку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП "Чутове" є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Чутове" до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_1 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17 вересня 2013 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва