Справа № 2а/0370/2433/11
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року < год:хв > Справа № 2а/0370/2433/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Лащуку О.Ю.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Волинській області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції, ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції (ОСОБА_1 МДПІ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою від 01 вересня 2011 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 15 вересня 2011 року.

09 вересня 2011 року (до початку розгляду справи по суті) позивач подав уточнену позовну заяву до ОСОБА_1 міжрайонної державної податкової інспекції і ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Волинській області (ГУДКУ у Волинській області) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовано наступними обставинами.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність, перебуває на спрощеній системі оподаткування. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03 липня 1998 року № 727 суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України, які наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням. Тому 08 грудня 2010 року позивачем було сплачено єдиний податок за січень 2011 року в сумі 200,00 грн. та подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2011 рік. 09 грудня ОСОБА_1 МДПІ видала Свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України і ОСОБА_6 України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і змінився порядок сплати суб'єктами підприємницької діяльності єдиного податку. Так, відповідно до підпунктів 2 і 3 пункту 1 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового кодексу України нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється суб'єктами малого підприємництва, які сплачують єдиний податок відповідно до Указу Президента від 03 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Єдиний податок сплачується на рахунок відповідного бюджету в розмірі частини єдиного податку, що підлягає перерахуванню до цих бюджетів відповідно до норм Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (крім єдиного податку, який сплачується у січні 2011 року за останній звітний (податковий) період 2010 року). При цьому розподіл коштів єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або до Пенсійного фонду України Державним казначейством України не здійснюється. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1196 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507", яка набрала чинності з 01 січня 2011 року, викладено пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507" "Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727" у новій редакції. Згідно із пунктом 6 зазначеної Постанови розподіл сплачених суб'єктом малого підприємництва сум єдиного податку Державною казначейською службою не здійснюється. Суб'єкт малого підприємництва сплачує: 43 відсотки нарахованого єдиного податку на рахунки відповідного бюджету; 57 відсотків нарахованого єдиного податку на рахунки органів Пенсійного фонду України як частину суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

20 січня 2011 року позивачем сплачено за лютий 2011 року єдиний податок в сумі 86 грн. (43 відсотки від ставки єдиного податку 200 грн.).

Проте, з відповіді ОСОБА_1 МДПІ від 03 серпня 2011 року № 8813/17-218/1506 позивач дізнався про нарахування йому станом на 20 січня 2011 року заборгованості по єдиному податку в сумі 113,45 грн., оскільки Державним казначейством України рахунки доходів бюджету на 2011 рік на виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" були відкриті лише 07 лютого 2011 року, а до цієї дати органами Державного казначейства України здійснювався розподіл платежів єдиного податку між місцевими бюджетами та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, що діяв до 01 січня 2011 року. ГУДКУ у Волинській області листом від 02 вересня 2011 року № 06-10/681-5446 повідомило, що в період з 01 січня по 07 лютого 2011 року ним здійснювався розподіл платежів єдиного податку між місцевими бюджетами та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, що діяв до 01 січня 2011 року.

Позивач вважав дії відповідачів протиправними, оскільки вони діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просив зобов'язати ОСОБА_1 МДПІ зняти з нього заборгованість по єдиному податку в сумі 113,45 грн., нараховану станом на 20 січня 2011 року, виключивши відомості про її наявність із облікової картки платника податків. Щодо ГУДКУ у Волинській області - просив зобов'язати повернути відраховані 57 відсотків із 86 грн. сплачених позивачем 20 січня 2011 року коштів єдиного податку за лютий 2011 року на рахунок місцевого бюджету Поворської сільської ради Ковельського району.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову від 14 вересня 2011 року № 10428/10/10-015 (а.с.37, 38) відповідач ОСОБА_1 МДПІ просила відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

В органах Державного казначейства України з 01 січня 2011 року не були відкриті нові рахунки для зарахування сум єдиного податку, а тому до 07 лютого 2011 року зазначені кошти продовжували сплачуватися на розподільчі рахунки, відкриті у 2010 році. Розподіл платежів єдиного податку між місцевими бюджетами та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснювався в порядку, що діяв до 01 січня 2011 року. 20 січня 2011 року позивачем сплачено 86,00 грн. єдиного податку. ОСОБА_6 у позивача була переплата податку в сумі 0,55 грн., то згідно з карткою особового рахунку платника податку йому нарахована заборгованість в сумі 113,45 грн. (ставка податку 200,00 грн. мінус переплата 0,55 грн. мінус сплачена сума 86,00 грн. = 113,45 грн.).

Відповідач ГУДКУ у Волинській області в письмових запереченнях проти адміністративного позову також просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи наступним.

Відповідно до наказу Державного казначейства України від 02 грудня 2002 року № 221 "Про затвердження Порядку відкриття рахунків у національній валюті в органах Державного казначейства України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2010 року за № 1285/18580, щорічно на початок нового бюджетного періоду в органах Державного казначейства України відкриваються бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного та місцевих бюджетів протягом 45 днів з дня прийняття закону України про Державний бюджет на відповідний рік. ОСОБА_6 України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" був прийнятий 23 грудня 2010 року, тому датою початку здійснення операцій по виконанню державного та місцевих бюджетів було визначено 07 лютого 2011 року (згідно з наказом Державного казначейства України від 01 лютого 2011 року № 21 "Про відкриття рахунків та внесення змін до аналітичних параметрів рахунків з обліку надходжень до державного та місцевих бюджетів"). Так як позивач сплатив єдиний податок 20 січня 2011 року на рахунок, який був відкритий у 2010 році, то застосовувалися положення нормативно-правових актів, які були чинними на той час. Починаючи з 07 лютого 2011 року розподіл сплачених суб'єктами малого підприємництва сум єдиного податку Державною казначейською службою не здійснюється.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає можливим відповідно до правил пункту 2 частини 1 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) розгляд справи не відкладати, а вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Представники відповідачів ОСОБА_1 МДПІ ОСОБА_2 та ГУДКУ у Волинській області ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнають з підстав, наведених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 ОСОБА_1 районною державною адміністрацією 07 грудня 2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію серії В01 № 091079 (а.с.6). З цієї ж дати позивач взятий на облік ОСОБА_1 МДПІ як платник податків згідно з довідкою від 09 грудня 2005 року № 421 (а.с.8). 09 грудня 2010 року позивачу ОСОБА_1 МДПІ видане Свідоцтво про сплату єдиного податку на 2011 рік серії З № 755667 на вид діяльності 74.1 Діяльність у сфері права, інша юридична діяльність (а.с.7).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України, які наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Як вбачається з копії квитанції від 08 грудня 2010 року (а.с. 16), позивачем сплачено 200 грн. єдиного податку за січень 2011 року на окремий рахунок ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Волинській області в місцевий бюджет Поворської сільської ради Ковельського району, тобто, в порядку визначеному зазначеним Указом.

З 01 січня 2011 року в Україні встановлено новий порядок сплати суб'єктами малого підприємництва єдиного податку.

Так, підпунктами 2 і 3 пункту 1 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється суб'єктами малого підприємництва, які сплачують єдиний податок відповідно до Указу Президента від 03 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Єдиний податок сплачується на рахунок відповідного бюджету в розмірі частини єдиного податку, що підлягає перерахуванню до цих бюджетів відповідно до норм Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (крім єдиного податку, який сплачується у січні 2011 року за останній звітний (податковий) період 2010 року). При цьому розподіл коштів єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або до Пенсійного фонду України Державним казначейством України не здійснюється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1196 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507", яка набрала чинності з 01 січня 2011 року, викладено пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507" "Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727" у новій редакції. Згідно із пунктом 6 зазначеної Постанови розподіл сплачених суб'єктом малого підприємництва сум єдиного податку Державною казначейською службою не здійснюється. Суб'єкт малого підприємництва сплачує: 43 відсотки нарахованого єдиного податку на рахунки відповідного бюджету; 57 відсотків нарахованого єдиного податку на рахунки органів Пенсійного фонду України як частину суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Із копії квитанції від 20 січня 2011 року № 052010001 (а.с. 17) вбачається, що позивачем сплачено за лютий 2011 року єдиний податок в сумі 86 грн. (43 відсотки від ставки єдиного податку 200 грн.). Отже, платник податку виконав свій обов'язок по сплаті 43 відсотків нарахованого єдиного податку на рахунок місцевого бюджету Поворської сільської ради Ковельського району відповідно до порядку, встановленого з 01 січня 2011 року Податковим кодексом України і постановою Кабінету Міністрів України № 507 від 16 березня 2000 року.

Однак, судом встановлено з пояснень осіб, які беруть участь у справі, з картки особового рахунку платника єдиного податку ОСОБА_5 (а.с.58), що податковим органом станом на 20 січня 2011 року визначено позивачеві недоїмку зі сплати єдиного податку (з урахуванням існуючої переплати 0,55 грн.) в сумі 113,45 грн. (ставка податку 200,00 грн. мінус переплата 0,55 грн. мінус сплачена сума 86,00 грн. = 113,45 грн.). Податковий орган виходив з того, що до відкриття Державним казначейством України розподільчих рахунків (до 07 лютого 2011 року) сплата єдиного податку мала проводитися в порядку, що існував до 01 січня 2011 року, тобто позивач мав сплатити 200,00 грн., а не 43 відсотки від цієї суми на рахунок місцевого бюджету.

З пояснень представника ГУДКУ у Волинській області в судовому засіданні, письмових заперечень цього відповідача проти адміністративного позову (а.с.46) та листа ГУДКУ у Волинській області від 02 вересня 2011 року № 06-10/681-5446 (а.с.31) встановлено, що ГУДКУ у Волинській області з 01 січня по 07 лютого 2011 року здійснювався розподіл платежів єдиного податку між місцевими бюджетами та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, що діяв до 01 січня 2011 року. Згідно з наказом Державного казначейства України від 01 лютого 2011 року № 21 "Про відкриття рахунків та внесення змін до аналітичних параметрів рахунків з обліку надходжень до державного та місцевих бюджетів", з врахуванням вимог наказу Державного казначейства України від 02 грудня 2002 року № 221 "Про затвердження Порядку відкриття рахунків у національній валюті в органах Державного казначейства України" про те, що на початок нового бюджетного періоду в органах Державного казначейства України відкриваються бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного та місцевих бюджетів протягом 45 днів з дня прийняття закону України про Державний бюджет на відповідний рік, а ОСОБА_6 України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" був прийнятий 23 грудня 2010 року, - датою початку здійснення операцій по виконанню державного та місцевих бюджетів було визначено 07 лютого 2011 року

Листом управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Волинської області від 29 вересня 2011 року № 10095/03-24 (а.с.51) підтверджується, що 20 січня 2011 року на рахунок управління в результаті розподілу ГУДКУ у Волинській області надійшло розщеплення від єдиного податку в сумі 36,12 грн. (42 відсотки від 86,00 грн.).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом вчинені відповідачами, як субєктами владних повноважень, дії перевірялися на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 МДПІ не довела правомірності своїх дій щодо нарахування позивачеві недоїмки зі сплати єдиного податку в сумі 113,45 грн. і включення цієї недоїмки до картки особового рахунку платника податку.

Відповідно до правил статті 162 КАС України суд обирає спосіб захисту порушеного права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З врахуванням наведеного суд вважає, що права позивача будуть повністю захищені шляхом зобов'язання ОСОБА_1 МДПІ виключити з картки особового рахунку платника податку ОСОБА_5 недоїмку зі сплати єдиного податку станом на 20 січня 2011 року в сумі 113,45 грн.

Суд також прийшов до висновку, що права та інтереси позивача не порушені діями відповідача ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Волинській області, виходячи з наступного.

В даному випадку мало місце невиконання державою свого обов'язку щодо узгодження дій державних органів між собою всередині держави, оскільки прийнявши нові закони і встановивши з 01 січня 2011 року новий порядок сплати єдиного податку суб'єктами підприємницької діяльності, держава не виконала свого обов'язку щодо узгодження дій державних органів, тобто не забезпечила виконання законів, так як нові розподільчі рахунки Державною казначейською службою були відкриті лише 07 лютого 2011 року (протягом 45 днів з дня прийняття Закону України про "Про Державний бюджет України на 2011 рік" - 23 грудня 2010 року). Тому суд вважає, що права та інтереси позивача не порушені взаємодією державних органів всередині держави.

З наведених підстав в задоволенні позову ОСОБА_5 до ГУДКУ у Волинській області слід відмовити.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі пункту 1 підрозділу 8 Перехідних положень Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507" "Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727", Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 міжрайонну державну податкову інспекцію виключити з картки особового рахунку платника податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 недоїмку зі сплати єдиного податку в сумі 113 грн. 45 коп. (сто тринадцять грн. сорок п'ять коп.).

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена в повному обсязі 18 жовтня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова