Справа № 367/5755/15-а
Суддя: Пархоменко О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/5755/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Пархоменко О.В.,

при секретарі Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області про зобовязання видати посвідчення інваліда війни ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він являється інвалідом другої групи від захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою. 22 жовтня 1993 року за № 3551-11 Верховною Радою України прийнято закон Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у відповідності до якого до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до формувань оборони, які стали інвалідами захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Підставою для надання статусу інваліда війни є довідки, що підтверджують залучення особи до складу формувань ЦО під час ліквідації наслідків ЧАЕС та причинний звязок інвалідності з захворюванням, повязаним з цією аварією.

Позивач вказує, що в червні 2015 року він звернувся з усіма необхідними документами по своєму місцю проживання до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області з проханням видати йому посвідчення інваліда війни, оскільки він приймав участь у невоєнізованих загонах ЦО по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Видавати посвідчення інваліда війни відповідач відмовився, а документи з приводу статусу інваліда війни залишив у себе та надіслав 19.06.2015 року лише відповідь № 3058 від 19.06.2015 року. Вважає, що його права порушені, тому вимушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права.

В звязку із викладеними обставинами позивач просив зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Бучанської міської ради Київської області видати йому посвідчення інваліда війни відповідно до п.9 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до п.9 ч.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на момент аварії на ЧАЕС працював електрозварювальником у Печерському монтажному управлінні треста Південьтеплоенергомонтаж. Згідно довідки від 12 червня 2015 року № 01.01-09/729/12 Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, як колишній штаб ЦО Київської області, підтверджує, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування ЦО Трипільського управління по монтажу теплових та атомних електростанцій тресту Південьтеплоенергомонтаж м. Українка в період 30.10. по 28.11.1986 року у був залучений до виконання аварійно-відновлювальних робіт на Чорнобильській АЕС. Даний факт також підтверджується копіями наказу від 30.10.1986 року № 130/к Печерського монтажного управління Південьтеплоенергомонтаж, наказу від 01 травня 1986 року № 148 тресту Південьтеплоенергомонтаж, іншими матеріалами справи.

Встановлено, що відповідно до довідки до акту огляду у МСЕК серії КИО-1 № 034413 від 01.07.1997 року позивачу з 20 червня 1997 року була встановлена друга група інвалідності довічно, захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач 15.06.2015 року звертався до відповідача із заявою про видачу йому посвідчення інваліда війни згідно Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, однак отримав листа від 19.06.2015 року № 3058, в якому відповідачем зазначено про відсутність підстав для надання йому статусу інваліда війни та рекомендовано звернутися до суду за місцем проживання.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, згідно п.9 ч.2 ст. 7 якого особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни.

В судовому засіданні доведений факт участі позивача ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони. Позивач є інвалідом 2 групи і його захворювання повязані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Враховуючи вищевикладене суд вважає відмову відповідача у видачі позивачу посвідчення інваліда війни неправомірною та вважає за необхідне зобовязати відповідача надати ОСОБА_1 статус інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати відповідне посвідчення .

На підставі викладеного та ст.ст. 8, 22, 55 Конституції України, ст. ст. 4,7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, керуючись ст. ст. 2,4, 11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області у видачі посвідчення інваліда війни ОСОБА_1.

Зобовязати Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області надати ОСОБА_1 статус інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати відповідне посвідчення .

Копію постанови направити сторонам для відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_2