Справа № 405/4252/15-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4252/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: Циганаш І.А.

при секретарі: Дятел О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06.04.2015 року він отримав поштою постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №249345 від 01.04.2015 року, якою інспектор ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 постановив накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за нібито порушення ним п. 16.2 ПДР. В якості достатніх даних, які нібито вказують на наявність в його діях складу правопорушення в постанові було зазначено, що 01.04.2015 року о 07:44 год. він у м. Кіровограді на перехресті вулиць ОСОБА_3 та провулок Василівський керував автомобілем марки ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_1, повертаючи ліворуч не пропустив пішохода, який переходив проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п. 16.2 ПДР, і його дії мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову, винесену відповідачем про притягнення його до адміністративної відповідальності неконкретною, незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Дійсно він у момент повороту зупинився, щоб пропустити пішохода, і потім почав рух, а інший пішохід вступив на пішохідний перехід, коли він вже почав рух, і його автомобіль був на пішохідному переході, тому він не міг зупинити автомобіль та пропустити пішохода. Інспектор ДПС ОСОБА_2 зупинив його стосовно того, що він не пропустив пішохода, а коли він надав свої пояснення, він не надав йому ні протоколу, ні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. 06.04.2015 року він отримав по пошті тільки постанову у справі про адміністративне правопорушення, але протокол йому відправлено не було. На момент накладення адміністративного стягнення відповідач не надав уваги його поясненням та не зясував всіх обставин справи. Вважає, що складу адміністративного правопорушення в його діях не було, а підстави для притягнення до адміністративної відповідальності є надуманими та неправдивими. 10.04.2015 року він подав адміністративний позов до суду про скасування вказаної вище постанови. 04.05.2015 року він поштою отримав ухвалу суду №405/2635/15-а від 15.04.2015р. про залишення його позовної заяви без руху, оскільки ним не було сплачено судовий збір. 04.05.2015р. був вихідний день ( банківські установи не працювали ), і він не міг сплатити судовий збір. Крім того, ввечері 04.05.2015 року він поїхав у відрядження строком до 13.05.2015р. і відповідно не міг сплатити судовий збір та надати його в суд. Відповідно пропуск строку вказаного в ухвалі є поважним. 09.06.2015 року він отримав поштою ухвалу суду від 13.05.2015 року про те, що адміністративний позов вважати неподаним та отримав оригінал позовної заяви з додатками. Просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №249345 від 01.04.2015 року, закрити справу про адміністративне правопорушення; визнати дії інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністратвине правопорушення серії ПС2 №249345 від 01.04.2015р. незаконними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач інспектор ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду надав заперечення, згідно яких просив розглянути справу у його відсутність у звязку з зайнятістю в службових справах, в задоволенні позову просив відмовити, зазначив, що вважає свої дії по складанню протоколу та під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, обґрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно. Так, 01.04.2015 року він здійснював нагляд за дорожнім рухом на маршруті патрулювання по вул. В. Перспективна, де ним приблизно об 07:44 год. за порушення правил дорожнього руху України був зупинений водій ОСОБА_1, який керуючи автомобілем ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць В. ОСОБА_3 та пров. Василівський повертаючи ліворуч не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину на пішохідному переході, на яку він повертав. Тобто позивач порушив п. 16.2 ПДР України. Враховуючи усі обставини справи, вважає, що в діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, надає у якості доказу копію відеофіксації вказаного правопорушення, яке фіксувалося за допомогою « відеореєстратора», який знаходився у службовому автомобілі на момент порушення ( згідно п. 7.6 Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року « Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС» передбачено використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів, та копію протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №791843. У подальшому, згідно положень ст. ст. 222, 276 КУпАП ним було прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного протоколу АП1 №791843 на місці вчинення правопорушення. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача згідно положень ст. ст. 283-285 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено правопорушнику. Вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №791843 та на підставі нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №249345, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що 01 квітня 2015 року о 07 год. 44 хв. у м. Кіровограді ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вулиць В. ОСОБА_3 та пров. Василівський повертаючи ліворуч не надав дорогу пішоходу, який перетинав проїзну частину по пішохідному переході, на яку він повертав, чим порушив п. 16.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

У відповідності до п. 16.2 ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до п. 7.6 Наказу Міністерства Внутрішніх справ України №111 від 27.03.2009 року « Про затвердження інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС» до прав працівників підрозділів ДПС, зокрема належить використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

З оглянутого відеозапису, наданого відповідачем до заперечень не вбачається інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення, оскільки на ньому не видно чіткого зображення, не можливо однозначно встановити марку автомобілів, їх номерних знаків. За таких обставин суд не приймає даний доказ відповідача на спростування викладених у позові обставин до уваги та прийшов до висновку, що твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху нічим не спростовані.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що надане відео з відео-реєстратора не підтверджує заперечення відповідача, тому суд приходить до висновку, що постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Крім того, приймаючи до уваги те, що позивач отримав поштою копію оскаржуваної постанови 06.04.2015 року, 10.04.2015 року подав адміністративний позов до суду про скасування вказаної вище постанови, 04.05.2015 року ( вихідний день ) позивач поштою отримав ухвалу суду №405/2635/15-а від 15.04.2015р. ( а.с. 8 ) про залишення його позовної заяви без руху, оскільки ним не було сплачено судовий збір, з 04.05.2015 року по 13.05.2015р. позивач перебував у відрядженні ( а.с. 9 ), 09.06.2015 року отримав поштою ухвалу суду від 13.05.2015 року ( а.с. 10) про те, що адміністративний позов вважати неподаним та отримав оригінал позовної заяви з додатками, тому суд вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №249345 від 01.04.2015 року.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 11, 71, 86, 104, 158 ч.1 163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Визнати дії інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 неправомірними щодо винесення постанови серії ПС2 №249345 у справі про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ПС2 №249345 у справі про адміністративне правопорушення від 01 квітня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., провадження по справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_5