Справа № 2а-1870/3389/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2011 р. Справа № 2a-1870/3389/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве обєднання "Львівська залізниця" (далі по тексту позивач, ДТГО "Львівська залізниця") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, Сумський прикордонний загін) про скасування Постанови про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі протоколу №99530106 від 02 травня 2011 року про правопорушення, повязане зі здійсненням міжнародних пасажирських перевезень, першим заступником начальника Сумського прикордонного загону 17 травня 2011 року на підставі ч.1 ст. 1 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" винесено Постанову №4 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ДТГО "Львівська залізниця" накладено штраф у розмірі 8500,00 грн.

Позивач вважав, що протокол який став підставою винесення оскаржуваної постанови було складено без участі представника перевізника, оскільки ДТГО "Львівська залізниця", жодним письмовим документом не уповноважувала ОСОБА_3 підписувати протокол, і відповідно законним представником у розумінні представництва юридичної особи він не являється, відповідно вважав протокол таким, що не може бути належним доказом правопорушення, повязаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Посилаючись на прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності перевізників, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення», позивач додатково зазначив, що перевізники не забезпечені інформацією про документи, необхідні пасажирам для вїзду в Україну, а отже надані пасажиркою ОСОБА_4 під час посадки в поїзд провіднику квиток із зазначенням у ньому її прізвища та номера паспортного документа, а також паспорт №А2528306, який відповідав запису у квитку, давали достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 мала необхідні документи для вїзду до України.

Відповідач проти позову заперечує повністю, вважає постанову № 4 про накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн. такою, що прийнята у повній відповідності з чинним законодавством України та обставинами справи.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 02.05.2011 року під час здійснення прикордонного контролю поїзду № 73 сполученням «Москва-Львів» у вагоні № 05, прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Хутір-Михайлівський» Сумського прикордонного загону було виявлено громадянку ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на паспортний контроль предявила паспортний документ громадянки ОСОБА_5, в якому не була оформлена закордонна сторінка.

Вказані обставини зафіксовані у протоколі про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень № 99530106 від 02.05.2011року (а.с. 7-9) (далі по тексту протокол). У протоколі зазначено особу представника перевізника провідник вагону № 5 ОСОБА_3, копія посвідчення ЛВ № 424035, видане Державною адміністрацією Залізничного транспорту України «Львівська залізниця» (а.с. 33), відповідно до якого він працює на посаді провідника. ОСОБА_3 був присутній при складанні протоколу, що підтверджується його підписом та поясненнями, в яких він зазначив, що йому не було відомо про неможливість громадянкою ОСОБА_5 перетнути кордон України по паспорту без закордонної сторінки (а.с. 8).

Згідно п. 10 протоколу перевізником не виконано обовязок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира (пасажирів) документів, необхідних для вїзду до держави прямування (транзиту), що призвело до переміщення через державний кордон України, одного пасажира, а саме громадянки ОСОБА_5 ОСОБА_4, паспорт серія А2528306 виданий 28.05.2003р., дійсний до 28.05.2013р., в якому не оформлена закордонна сторінка.

Даний протокол складено у присутності двох свідків: ОСОБА_6, АДРЕСА_1 та ОСОБА_7, (а.с. 8-9).

На підставі вказаного протоколу 17.05.2011 року першим заступником начальника Сумського прикордонного загону - начальником штабу полковником ОСОБА_8 винесена постанова № 4 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою до позивача застосований штраф у розмірі 8500,00 грн. (а.с. 10).

Крім того, інспектором ПС п-г Хутір Михайлівський, відносно громадянки ОСОБА_9 ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 0000208 від 02.05.2011 р. за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с. 20), та протокол про її адміністративне затримання (а.с. 21).

Постановою Ямпільського районного суду від 04.05.2011 року встановлено, що 02.05.2011 року о 23 годині 30хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу №73 сполученням "Москва-Львів" в вагоні № 5 була виявлена громадянка ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка предявила для контролю паспорт без оформлення закордонної сторінки, таким чином намагалася перетнути державний кордон України без необхідних документів, чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 204-1 ч. 1 КУпАП. Вказаною постановою суду, ОСОБА_4, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту (а.с. 19).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт, залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо;

- залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі;

- міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Відповідно до п. 4 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого Постановою КМ України від 18.08.2010, № 751 пункти пропуску через державний кордон України класифікуються: 1) за категоріями - міжнародні (пропуск через державний кордон громадян, транспортних засобів та вантажів будь-яких держав, а також осіб без громадянства); міждержавні (пропуск через державний кордон громадян, транспортних засобів та вантажів України і суміжної держави); місцеві (пропуск через державний кордон громадян України і суміжної держави, які проживають у прикордонних областях (районах), і транспортних засобів, що їм належать, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 2) за видами сполучення - для автомобільного, залізничного, морського, пішохідного, повітряного, поромного і річкового; 3) за характером транспортних перевезень - пасажирські, вантажні, вантажно-пасажирські (з обмеженням або без обмеження вантажопідйомності транспортних засобів); для окремих видів транспортних засобів (військових кораблів, морських та річкових суден); для окремих видів операцій (перевалка вантажів, проведення ремонтних робіт тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспортвід 04.07.1996, № 273/96-ВР, постанови КМ України "Про затвердження Статуту залізниць України" від 06.04.1998 N 457 - міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Згідно з п. 1.4. "Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті", затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Державною податковою адміністрацією від 24.10.2001, № 712/431, міжнародне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, вантажобагажу, багажу та пошти між Україною та іншими державами.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка керує транспортним засобом, або представником перевізника, у присутності якого складено протокол про правопорушення, а за наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до Двосторонньої угоди (СНД) від 25.02.2004 р. "Угода між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_10 Республіки про взаємні поїздки громадян" для громадян ОСОБА_10 Республіки дійсними документами для в'їзду та виїзду за кордон у розумінні цієї Угоди є: паспорт громадянина ОСОБА_11 Республіки; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; свідоцтво на повернення в ОСОБА_11 Республіку (тільки для повернення в ОСОБА_11 Республіку); посвідчення члена екіпажу повітряного судна (за наявності запису в польотному завданні); посвідчення особи робітника поїзних бригад (за наявності маршрутних листів); посвідчення особи моряка (за наявності суднової ролі або виписки з неї); посвідчення особи співробітника міжурядового фельд'єгерського зв'язку. Відповідно до ст. 4 Угоди, громадяни держави однієї Сторони, які в'їжджають на територію держави іншої Сторони на термін більше ніж 90 (дев'яносто) діб, або з метою працевлаштування, або на постійне проживання, зобов'язані мати візу держави, що приймає.

Відповідно до преамбули Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" від 10.01.2002 р. № 2920-III (далі по тексту Закон № 2920) цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_12 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_12 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Статтею 1 Закону № 2920 встановлено, що підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2920-III справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова від 17.05.2011 р. № 4 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, винесена першим заступником начальника Сумського прикордонного загону, якою на позивача накладено штраф у сумі 8500,00 грн., винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України та в межах наданих повноважень, доводи позивача вказаних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови № 4 від 17 травня 2011 року про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 29 червня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек