Справа № 2а-2907/11/1232
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року справа №2а-2907/11/1232 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Васильєва І. А.

суддів Казначеєва Е.Г. , Яманко В.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 12 травня 2011 р. у справі № 2а-2907/11/1232 (головуючий І інстанції Кравченко Н.О.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Луганську ради про стягнення допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 31 березня 2011 року звернулася до Ленінського районного суду м.Луганська з вказаним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Луганську ради про стягнення допомогию.

В обґрунтування якого зазначила, що вона є вдовою ОСОБА_3, померлого 20.05.2003 року, та в якому просила суд зобовязати відповідача нарахувати та виплачувати на її користь недоплачену суму одноразової компенсації сім'ї, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 11100,00 грн.

Постановою Ленінського районного суду м.Луганська від 12 травня 2011 р. у справі № 2а-2907/11/1232 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Луганську ради про стягнення допомоги -було вдмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в судове засідання не прибули, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Матеріалами справи встановлено, що чоловік позивачці був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою серії МСЕ № 081573 (а. с. 15). ОСОБА_3 помер, згідно свідоцтва про смерть від 14 лютого 2003 року/а. с. 12/.

Позивачка являється вдовою інваліда війни 2-ої групи, згідно посвідчення дружини померлого із числа ліквідаторів, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою за № 418363 від 08.07.2003 року /а. с. 10/.

Згідно до ч. 3 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно частини третьої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що одноразова компенсація виплачується члену сім»ї, яка втратила годувальника, в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент смерті годувальника.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, ва межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст..54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Право на отримання позивачкою одноразової компенсації за втрату годувальника прямо встановлено Конституцією України та Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, вказане право гарантовано ст. 17 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а також гарантований і розмір спірної соціальної допомоги. До того ж, в ч.1 ст. 17 Закону зазначено, що соціальні гарантії встановлюються тільки законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Стаття 71 Закону №796-Х11 вказує на неможливість призупинення дії норм цього закону іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону. Відповідні зміни до норм спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»не вносились.

Таким чином, неправомірність дій відповідача щодо нарахування та виплати Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Луганську ради одноразової компенсації за втрату годувальника є очевидною, а тому дії відповідача мають бути визнані як протиправні.

Зазначене свідчить, що підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Луганську ради здійснити виплату компенсації у звязку зі смертю годувальника, розмір якої на день смерті годувальника становив 11100,00 грн.

Однак, строк звернення до суду, відповідно ст. 99 КАС України встановлюється тривалістю шість місяців та починається від дня коли особа довідалася або повинна була довідатися про порушення свого права. Відповідно ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, та згідно ч. 2 ст. 100 КАС України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим кодексом.

Позивачка є дієздатною особою та повинна була знати про розміри встановленої мінімальної заробітної плати та про вимоги статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, позивач систематично отримував допомогу на оздоровлення, тобто повинен знати і знав про суми виплат, що йому виплачуються. Інших поважних причин пропуску річного строку для звернення до суду позивачкою не наведено та звернулася до суду лише 31.03.2011 року.

На підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»одноразова компенсація виплачується сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою.

На виконання ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розроблене Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям за втрату годувальника, затверджений Наказом МНС України від 31.12.1996 року за № 28.

Відповідно до п. 4 цього положення право на отримання одноразової компенсації у звязку із втратою годувальника має сім'я, в якій є непрацездатні члени, що були на утримані померлого годувальника, на підставі копії свідоцтва про смерть годувальника, експертного висновку міжвідомчих експертних рад по встановленню причинного звязку смерті з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідки про непрацездатність яленів сім'ї, як були на утриманні померлого.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції оспорювану постанову прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 12 травня 2011 р. у справі № 2а-2907/11/1232 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 12 травня 2011 р. у справі № 2а-2907/11/1232 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А.Васильєва

Судді В.Г.Яманко

ОСОБА_4