Справа № 2а-6981/08/1570
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-6981/08/1570

Справа № 2a-6981/08/1570

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

при секретарі - Пальоной І.М.,

за участю прокурора – Косовської К.О.,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача та прокурор у судовому засіданні підтримали в повному обсязі позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у заяві (а.с.1-2, 77-79).

Представник відповідача до судового засідання не з’явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно (а.с.104, 117). Причини не явки суду не повідомив.

З урахуванням думки представника позивача та прокурора, суд ухвалив про розгляд справи у відсутність представника відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, суд встановив наступне.

Згідно ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків та зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані платити податки та збори в установлений законом строк.

ТОВ зареєстроване 27.07.2006 року виконавчим комітетом Одеської міської ради за номером 1 556 102 0000 021257 (а.с.7) і перебуває на обліку, як платник податків в ДПІ з 28.07.2006 року під обліковим номером 7984, що підтверджується довідкою №246/29 від 11.03.2008 року та довідкою про взяття на облік платника податку (а.с.4, 6).

Відповідно до ст.1 Закону Україна „Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. №1251-ХІІ (із змінами і доповненнями) - встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування.

Згідно п.п.3.2.1. п. 3.2. ст.3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 № 2181-ІІІ, передбачено у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені. "

Згідно п.1.2. ст.1 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України».

Відповідно до пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 цього Закону платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Відповідно до пп.5.1 ст.5 цього Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженою з дня подання такої податкової декларації.

Згідно пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України №2181-ІІІ, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом згідно з пунктами 4.2 і 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за виключенням випадків, коли таке податкове зобов'язання оскаржується у адміністративному порядку.

Відповідно до пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити у податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 5.4.1 п.5.4 ст.5 зазначеного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно акту документальної перевірки ТОВ встановлено порушення щодо дотримання відповідачем вимог податкового законодавства.

Позивач, керуючись ст.6 п.п. 6.2.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181, неодноразово надсилав на адресу відповідача податкові вимоги про погашення податкового боргу (а.с.16-17, 80), які відповідачем були отримані (а.с. 16-17, 80), але до цього часу борг відповідачем не сплачений. В підпункті 6.2.1 зазначено: „у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги"

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про систему оподаткування" №1251-XI 1 від 25.06.1991р. (зі змінами та доповненнями) відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) та дотримання законів про оподаткування несуть платники податків у відповідності з законами України.

Згідно ст.ст.3,7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що дії та рішення державного органу, органу місцевого самоврядування чи їх посадової особи повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законами України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», «Про систему оподаткування», „Про прокуратуру”, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов заступника прокурора Малиновського району м.Одеси в інтересах держави в особі ДПІ у Малиновському районі м.Одеси задовольнити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також поданням апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.Г.Федусик

.