Справа № 2а-1870/4057/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/4057/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми, головного управління державного казначейства України в Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, публічне акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе(далі по тексту позивач, ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту ДПІ в м. Суми, відповідач - 1), головного управління державного казначейства України в Сумській області (далі по тексту - ГУДКУ в Сумській області, відповідач 2), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 27 травня 2011 року № /0/42114 та стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе 95440,00 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за лютий 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Відповідач-1 порушив вимоги п. 200.3, 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого протиправно дійшов висновку про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за лютий 2011 рік в сумі 95440,00 грн. Відповідачем 1 під час перевірки, не було взято до уваги надані для перевірки договора, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення про сплату за отриманий та поставляємий товар згідно укладених договорів та додатків до них, товарно-транспортні накладні. Надані для перевірки первинні документу в повній мірі підтверджують виконання укладених договорів та право позивача на заявлене в податковій декларації право на бюджетне відшкодування та податковий кредит. Також, підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, яким відповідачем 1 було зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 95440,00 грн. та застосувано штрафні санкції в сумі 1,00 грн. стало встановлення ДПІ в м. Суми порушень податкового законодавства у постачальників позивача, а саме:

- у ТОВ «Метал-Ресурс» в звязку з тим, що підприємство не надало підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобовязань з податку на додану вартість по операціям поставки товару та у підприємства відсутні основні фонди, управлінський та технічний персонал, оборотних коштів, транспортні засоби;

- у ТОВ ТД «Агринол» в звязку з встановленням нікчемного характеру податкового кредиту по операціям з придбання ТОВ ТБ «Агінол» у ТОВ ТПК «Агрінол» товарно-матеріальних ціностей (далі по тексту ТМЦ) в січні 2011 року. Таким чином, відповідач 1 вважає, що відсутній обєкт оподаткування податком на додану вартість по операції з продажу позивачеві ТМЦ. Позивач зазначає, що при бюджетному відшкодуванні має значення відємне значення сформоване за рахунок фактичної сплати податку на додану вартість в ціні поставленого товару в попередньому податковому періоді та підтверджене відповідними первинними документами, а не наявність трудових ресурсів, основних фондів, транспортних засобів у постачальників позивача.

Податковий кредит та право на заявлене у лютому 2011 року бюджетне відшкодування, в тому числі 95440,00 грн., виникло у позивача у звязку з оплатою на користь:

- ТОВ «Метал-Ресурс» вартості товару, що підтверджується відповідними податковими накладними від 14.01.2011 № 8, від 31.01.2011 № 25 та платіжним дорученням від 28.01.2011 № 1640 на загальну суму 322692,00 грн. в тому числі ПДВ в сумі 53782,00 грн. Зазначена сума податку на додану вартість була заявлена позивачем до відшкодування у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 pоку, яку разом з розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування було подано до ДПІ в м. Суми;

- ТОВ ТД «Агрінол» вартості товару, що підтверджується відповідними податковими накладними від 12.01.2011 № 1210023, від 17.01.2011 № 21710010 та платіжними дорученнями від 12.01.2011 № 301 на загльну суму 249949,20 грн. в тому числі ПДВ в сумі 41658,20 грн.

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, позивачем виконано всі вимоги податкового законодавства для виникнення права на бюджетне відшкодування по податку на додану вартість заявленого у лютому 2011 року. Однак, у зв'язку з безпідставним, неаргументованим висновком зробленого в акті перевірки про відсутність у TOB Метал-Ресурс та ТОВ «ТД Агринол» управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг) та наявністю порушень податкового законодавства у TOB Метал-ресурста TOB ТД Агринол, відповідачем-1 безпідставно відмовлено у такому відшкодуванні та праві на податковий кредит, чим порушено п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України не ставить в залежність право ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе на податковий кредит, так само як і право позивача на бюджетне відшкодування від відсутність порушень податкового законодавства з боку постачальників таких товарів або наявністю фактичних умов для здійснення діяльності. Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення безпідставними та такими, що не відповідають вимогам податкового законодавства. В той же час, в порушення вимог діючого законодавства відповідачами безпідставно не відшкодовано позивачу суму з податку на додану вартість за лютий 2011 року в сумі 95440,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 проти позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на таке.

ДПІ в м. Суми 13.05.2011 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2011 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалась за періоди серпень 2009 року, березень, липень, листопад, грудень 2010 року, січень 2011 року. За наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, складено акт від 13.05.2011 № 3151/23-6/05747991, згідно якого було винесено податкове повідомлення рішення від 27.05.2011 № /0/42144, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2011 року на суму 95440,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1,00 грн. В ході перевірки було встановлено, що одним з основних постачальників ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе у перевіряємому періоді було TOB «Метал-ресурс». Сума ПДВ складає 101058,00 грн. Однак, відповідач 1 зазначив, що в ході перевірки ТОВ «Метал-Ресурс» підприємством безпідставно сформовано податкові зобов'язання з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг по контрагенту ОСОБА_4 ім.. Фрунзе за січень 2011 року в сумі 101058,00 грн. у зв'язку з тим, що підприємством не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов'язань з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг. Крім того, в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе було отримано від ТОВ ТД Агринол масло турбінне, сума ПДВ складає 42319,40 грн. В ході перевірки ТОВ ТД Агринол було встановлено, що операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Таким чином, відповідач 1 вважає, що позивачем було завищено суму податкового кредиту за січень 2011 року на суму 143377,40 грн. та відповідно завищено суму відємного значення податку на додану вартість за січень 2011 року, а податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідно та в межах податкового законодавства України.

Відповідач 2, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки, всупереч вимог ч. 2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відсутність представника відповідача 2 в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши, представника позивача, представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач відповідно до Податкового Кодексу України подав до ДПІ в м. Суми податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2011 року із заявою про бюджетне відшкодування ПДВ (а.с. 23-29), а саме: декларація за лютий 2011 року заявлена сума відшкодування податку на додану вартість 95440,00 грн.

Сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість була частково відшкодована позивачу в результаті чого на час розгляду справи залишилась не відшкодована сума бюджетного відшкодування в сумі 95440,00 грн.

З метою встановлення достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2011 року 13.05.2011 Державною податковою інспекцію в м. Суми була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2011 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось за періоди серпень 2009 року, березень, липень, листопад, грудень 2010 року, січень 2011 року. Про зазначене свідчить Акт № 3151/23-6/05747991 (а.с. 11-22). В ході перевірки встановлено завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по декларації за лютий 2011 року на суму 95440,00 грн.

На підставі зазначеного вище акту перевірки до позивача податковим повідомленням-рішенням № /0/42114 від 17 травня 2011 року (а.с. 10) була застосована штрафна санкція в розмірі 1,00 грн. та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 95440,00 грн.

Як зазначає в своєму запереченні та підтримує у судовому засіданні відповідач 1, вказані вище суми не відшкодовані позивачу в звязку з тим, що в січні 2011 року підприємством ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе встановлено фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ Метал-Ресурс та ТОВ ТД Агринол у яких відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Також, відповідач 1 зазначає, що позивачем були порушені п. 198.2 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Однак, суд не погоджується із позицією відповідача 1 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу)

Як вбачається з матеріалів справи, господарські операції між позивачем та ТОВ Метал-Ресурс, ТОВ ТД Агринол підтверджується укладеними між ними угодами (а.с. 72, 82-83,). Поставка товарно матеріальних цінностей та отримання послуг за вказаними угодами підтверджується видатковими накладними (а.с. 76, 79, 86, 87) та товарно-транспортними накладними (а.с. 75, 77, 88, 89). Оплата за поставлений товар здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 80).

В підтвердження факту поставки товару, надання послуг, у відповідності з вимогами ст. 201 Податкового кодексу України, підприємствами контрагентами позивача були надані податкові накладні (а.с. 74, 77, 85).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до абз. а п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Так, п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Подактового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), містить загальні норми щодо самого поняття „бюджетне відшкодування та джерела його формування для подальшого використання, а норми ст. 200 Кодексу передбачає підстави та порядок одержання платником податку бюджетного відшкодування і не вказує на те, що кошти повертаються платнику податку лише за умови сплати такого податку його контрагентами.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи, а саме з акту перевірки, вбачається, що позивач виконав вимоги Кодексу, сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосередніх постачальників, які, в свою чергу, виконали вимоги п. 201.10 ст. 201 Кодексу - видали покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобовязання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентами продавця (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи податковий орган не довів суду навіть факт несплати податку на додану вартість контрагентами в ланцюгу постачання. Також, податковий орган не надав суду доказів і того що вказані операції по придбанню ТМЦ та послуг мали фіктивний чи безтоварний характер.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому продавцями. Із зазначеного випливає, що сума податкового кредиту та відповідно суму бюджетного відшкодування позивач сформував правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої продавцеві.

Отже, судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Податкового кодексу України щодо документального оформлення податкового обліку та в підтвердження правомірності заявлених до відшкодування сум ПДВ під час перевірок надав всі передбачені діючим законодавством Україні документи. А відтак суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 94 КАС України за рахунок Державного бюджету України належить стягнути судові витрати в сумі 957,80 грн., сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми, головного управління державного казначейства України в Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 27 травня 2011 року № /0/42114.

Стягнути з Державного бюджету України (Головного управління Державного казначейства в Сумській області - м. Суми, вул. Воскресенська, 7, рах. № 0002, банк ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013, Державний бюджет м. Суми, код 23636315, код бюджетної класифікації 14010200) на користь публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе" (м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991, рах. № 3200 в АТ "УкрСіббанк", м. Харків, МФО 351005, код банка 09807750) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 95440,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України (Головного управління Державного казначейства в Сумській області - м. Суми, вул. Воскресенська, 7, рах. № 0002, банк ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013, Державний бюджет м. Суми, код 23636315, код бюджетної класифікації 14010200) на користь публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" (м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991, рах. № 3200 в АТ "УкрСіббанк", м. Харків, МФО 351005, код банка 09807750) 957,80 грн. витрат по сплаті судового збору. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 29 липня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек