Справа № 2-а-1504/10
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1504/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Олевського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд, скасувати постанову інспектора ДПС Олевського ВДАІ ОСОБА_2 від 15 травня 2010 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач просить поновити пропущений строк для звернення з позовом до суду, оскільки на його думку , зазначений строк попущений позивачем з поважних причин.

ОСОБА_3 мотивує тим, що при винесенні постанови позивачу не було розяснено його права та ст. 63 Конституції України. Постанова є немотивованою та не пояснень позивача з приводу правопорушення , його матеріального та сімейного стану як передбачає ст. 283 КУпАП. Позивач зазначає, що інспектор ДПС обираючи стягнення позивачу не врахував обставини справи, обставини, які помякшують стягнення, не повідомив позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також позивач зазначив, що 01 квітня 2010 року взагалі не керував автомобілем і з постанови не зрозуміло, чи мав право інспектор ДПС накладати адміністративне стягнення відповідно до ст. 222 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням, тому справа розглядається у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважаю , що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 15 травня 2010 року відносно позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії АМ № 143110, за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого позивач 01 квітня 2010 року, в 10 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки „MITSUBISHI, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Олевськ Житомирської області, по вул.Привокзальній, здійснив стоянку в зоні діїдорожнього знаку 3.34 „Зупинку заборонено, чим порушив вимоги п.8.1, 33, 15.10 ПДР України.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 p. N 1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Крім того, в п. 33 Правил зазначені особливості розміщення, правила застосування та дія дорожніх знаків.

Також п. 15.10 ПДР України передбачає, що стоянка забороняється у місцях де заборонена зупинка.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення, серії АМ № 099320 від травня 2010 року на позивача за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідачем накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 55 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідує, що автомобіль марки „MITSUBISHI, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1, надано право керування зазначеним автомобілем.

Встановлено, що складаючи постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому ст. 222 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - АСУ) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КпАП України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу від 15 травня 2010 року серії АМ № 143110 та постанови серії АМ № 099320 від 15 травня 2010 року слідує, що позивач відмовився від надання письмових пояснень з приводу вчинення правопорушення та отримання примірнику постанови, що стверджується підписами свідків, які зазначені в протоколі та постанові.

В даному випадку відповідач в порушення ст.280 КпАП України не зясував обставини по справі, не зазначив в протоколі свідків вчиненого правопорушення, також відсутні інші докази вчинення правопорушення (письмові пояснення свідків, фотографії), кільки позивач в позовній заяві заперечував факт вчинення ним порушення, що стверджується матеріалами справи.

Крім того в протоколі від 15 травня 2010 року, серії АМ № 143110 наявні виправлення в даті вчинення правопорушення та зазначено, що протокол складений 15 травня 2010 року, в 11 год. 25 хв., на 51 км автодороги КПП-Майдан Копищенський - Котлярка інспектором ДПС Олевського ВДАІ ОСОБА_2, та розгляд адміністративної справи відбудеться 15 травня 2010 року, в 11 год. 35 хв. на 51 км автодороги КПП-Майдан Копищенський -Котлярка, а також в постанові, від 15 травня 010 року серії АМ № 099320, зазначено що місце розгляду є 51 км, автодороги КПП-Майдан Копищенський, що суперечить місцю вчинення правопорушення, зазначеному в даному протоколі, а саме: м.Олевськ вул. Привокзальна.

Відповідно до наведеного, позов підлягає до задоволення частково, тобто постанова від 15 травня 2010 року, серії АМ № 099320 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., підлягає скасуванню, а справа направленню в ВДАІ Олевського РВ УМВС для прийняття рішення.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо закриття провадження в адміністративній справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення, вважаю, що зазначену позовну вимогу слід залишити без задоволення у звязку з. її безпідставністю.

Крім того, позивач зазначив, що він строк на оскарження постанови пропустив з поважних причин, оскільки про існування зазначеної постанови позивач дізнався лише 09 липня 2010 року, коли отримав поштою з Олевського ВДАІ копію зазначеної постанови, тому він не зміг вчасно її оскаржити, що стверджується копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В ст. 100 КАС України зазначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

На підставі наведеного, вважаю, що строк оскарження постанови позивачем пропущений з поважних причин, тому зазначений строк підлягає поновленню.

Керуючись вимогами ст. ст. 9-12, 17,18, 71, 86, 94, 100, 159, 160, 161,186 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 Володимировича до інспектора ДПС Олевського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Поновити строк на оскарження постанови серії АМ № 099320 від 15 травня 2010 року інспектора ДПС Олевського ВДАІ ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Постанову серії АМ, № 099320 від 15 травня 2010 року винесену інспектором ДПС Олевського ВДАІ ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати як незаконну, а адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП направити в ВДАІ Олевського РВ УМВС для прийняття рішення.

Судові витрати, у вигляді судового збору, по розгляду даної справи віднести за рахунок держави.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити .

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5