Справа № 638/6256/15-А
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2015 р.Справа № 638/6256/15-А
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2015р. по справі № 638/6256/15-А

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника,-

ВСТАНОВИЛА

16.01.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова (далі по тексту - УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова, відповідач), в якому просила суд визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо призначення пенсії по втраті годувальника; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити нарахування пенсії неповнолітньому сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з втратою годувальника, з дати першого звернення 05.11.2014 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року по справі № 638/6256/15-а задоволено клопотання відповідача Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника - залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року по справі № 638/6256/15-а та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що остаточну відповідь на свої звернення до органів Пенсійного фонду позивачкою отримано 26.03.2015 року, і саме з цієї дати слід обчислювати місячний строк звернення до суду з даним позовом, передбачений ч.4 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України. Однак, судом першої інстанції не було враховано зазначеної обставини, у зв'язку з чим прийняте необґрунтоване рішення про залишення позову без розгляду.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, встановлений ч.4 ст.99 КАС України, а судом на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не виявлено підстав для поновлення цього строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.4 ст.99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Згідно з ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі констатовано, що 05.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії неповнолітньому сину у зв'язку з втратою годувальника, на яку отримала відповідь 21.11.2014 року з відмовою у задоволенні зазначеної заяви. 24.12.2014 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зі скаргою на прийняте відповідачем у справі рішення з проханням задовольнити заяву щодо призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. 27.01.2015 року позивачка отримала відповідь ГУПФУ в Харківській області з відмовою у задоволенні скарги.

Таким чином, суд першої інстанції вважав процедуру досудового врегулювання спору, розпочату позивачкою по справі, завершеною 27.01.2015 року, та дійшов висновку, що ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом лише 16.04.2015 року, пропустила строк звернення до суду з даним позовом.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що позивачка з метою врегулювання спірного питання зверталась до Пенсійного фонду України, який листом від 26.03.2015 року направив звернення ОСОБА_1 для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (а.с.7).

У свою чергу, ГУПФУ в Харківській області листом від 20.03.2015 року № 330/П-12 надало відповідь ОСОБА_1, якою фактично відмовило у призначенні пенсії з посиланням на попередню відповідь.

Судом першої інстанції не встановлено, коли саме ОСОБА_1 отримала зазначений лист ГУПФУ в Харківській області від 20.03.2015 року, якими доказами це підтверджується.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 дізналась про остаточну відмову органів Пенсійного фонду у призначенні пенсії її неповнолітньому сину ОСОБА_3 раніше, ніж зазначає позивач - 26.03.2015 року.

Отже, судом першої інстанції не встановлено вірної дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, за захистом яких звернулась до суду з даним позовом, по кожному пункту позовних вимог, у зв'язку з чим необґрунтовано застосовано до позовної заяви ОСОБА_1 наслідки пропущення строку звернення до суду, передбачені ст.100 КАС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом про поновлення виплати пенсії у межах шести місяців до дати її звернення до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про застосування до позову ОСОБА_1 наслідків пропущення строку звернення до суду, передбачених статтею 100 КАС України та, відповідно, залишення позову без розгляду.

Таким чином, з урахуванням приписів п.4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин у справі, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року по справі № 638/6256/15-а підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, п.п.1, 4 ст.204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.07.2015р. по справі № 638/6256/15-А скасувати.

Справу № 638/6256/15-А за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника направити до Дзержинського районного суду м. Харкова для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 22.09.2015 р.