Справа № 2а-13159/09/2670
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2010-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 січня 2010 року 10:32 № 2а-13159/09/2670

За позовомДержавної митної служби України
До Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
Проскасування постанови від 02.10.09 № 13523448 про відмову у задоволені скарги, скасування постанови від 01.09.09№ 13523448 про накладення штрафу та зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суддя Вовк П.В.

Секретар судового засідання Голод В.С.

Представники:

Від позивача Самборська Ю.Л.
Від відповідача Рекашова А.М.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 13.01.2010 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 18.01.2010 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 02.10.09 № 13523448 про відмову у задоволені скарги, винесеної начальником відділу примусового виконання рішень Депортаменту державної виконавчої служби, скасування постанови від 01.09.09 № 13523448 про накладення штрафу, винесеної головним державним виконавцем та зобов'язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 13523448 за виконавчим листом № 2а-15762/08/2570, виданим Чернігівським окружним адміністративним судом.

24.11.2009 року Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-13159/09/2670.

13.01.2010 року представник позивача надав суду заяву про зміну позовних вимог № 21/1-14 від 12.01.2010 року в якій зазначив, що у зв'язку отриманням 10.11.2009 року постанови відповідача про закриття виконавчого провадження № 13523448 за виконавчим листом Чернігівського окружного адміністративного суду міста Києва № 2-а-15762/08/2570, позивач виключив з позовних вимог, вимогу про зобов'язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 13523448 за виконавчим листом № 2а-15762/08/2570, виданим Чернігівським окружним адміністративним судом.

Решту позовних вимог представник позивача підтримав та просить суд їх задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає постанову відповідача про накладення штрафу від 01.09.2009 року такою, що прийнята за відсутності правових підстав для її прийняття оскільки, станом на 01.09.2009 року позивачем виконано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.02.2009 року у справі № 2-а-15762/08/2570 та вимоги державного виконавця, щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці, про що позивачем видано відповідний наказ № від 01.09.2009 року № 1621-к, а фактичне допущення вищезазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків здійснювалося безпосередньо Чернігівською митницею, а не Державною митною службою, а тому позивач вважає постанову від 02.10.2009 року про відмову у задоволені скарги позивача на дії державного виконавця щодо прийнятті постанови про накладання штрафу, необґрунтованою.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях № 48 від 13.01.2010 року, а саме відповідач зазначає, що постанова про накладення на позивача штрафу, прийнята відповідачем на підставі ст. ст. 76, 77, 87 у зв'язку з невиконанням позивачем судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника у строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження», а тому дана постанова та постанова про відмову у задоволені скарги на дії державного виконавця щодо винесення ним постанови про накладання на позивача штрафу є правомірними та відповідають вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі № 2а- року/2570 за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України, відповідно до якого суд постановив «поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці».

30.06.2009 року на виконання вищезазначеного виконавчого листа, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 13523448.

Відповідно до п. 2 даної постанови, державним виконавцем встановлено сьомі денний строк для добровільного виконання боржником (позивачем) рішення Чернігівського окружного адміністративного суду з моменту одержання постанови.

01.09.2009 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про накладення штрафу.

Відповідно до даної постанови, за невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці та законних вимог державного виконавця, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, постановив накласти на позивач штраф у розмірі 340,00 грн.

17.09.2009 року позивач не погоджуючись з постановою про накладення штрафу від 01.09.2009 року подав скаргу на дії державного виконавця - Заступнику директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - начальнику відділу примусового виконання рішень, в якій просив скасувати постанову про накладення штрафу від 01.09.2009 року, у зв'язку з тим, що 01.09.2009 року Державною митною службою видано наказ № 1621-к «По особовому складу митних органів», відповідно до якого, ОСОБА_3 поновлено на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці.

За результатом розгляду скарги позивача на дії державного виконавця від 17.09.2009 року № 21/2-1603, начальником відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби на підставі ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відмову у задоволені скарги.

Відповідно до части 3 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження»якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного дня після одержання документів, зазначених у статті 18 цього Закону, і у порядку, встановленому цим Законом, проводить відповідні виконавчі дії.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону. Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін, постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.06.2009 року, в якій позивачу, встановлено 7-денний термін для її добровільного виконання, отримано позивачем 17.07.2009 року та зареєстровано під вхідним номером 14067.

Таким чином, позивач мав добровільно виконати рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці до 24.07.2009 року.

27.07.2009 року у зв'язку з відсутністю відомостей щодо виконання у добровільному порядку рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці, відповідачем надіслано позивачу вимогу № К - 17061-25, в якій державний виконавець вимагав від позивача у триденний строк з моменту отримання вимоги, надати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформацію про виконання вищевказаного судового рішення.

Крім того, відповідач повідомив позивача, що у відповідності до ст. ст. 5,6,77,87 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії про поновлення на роботі. У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін, вищезазначену вимогу отримано позивачем 07.08.2009 року вх. № 15994.

Отже, позивач мав надати відповідачу інформацію про стан виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді до 10.08.2009 року.

Листом від 17.08.2009 року № 11/9-1021/7884, позивач повідомив відповідача, що позивачем вирішується питання щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що станом на 17.08.2009 року позивач у строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді, дане рішення не виконав, а також не виконав законну вимогу державного виконавця від 27.07.2009 року № 17061-25 про надання у триденний термін з дня отримання вимоги, письмової інформації про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження»у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження наявності поважних причин для пропуску строку, встановленого державним виконавцем для виконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про накладення на позивача штрафу у розмірі 340,00 грн. від 01.09.2009 року по виконавчому провадженню ВП № 13523448 є правомірною та обґрунтованою, а дії виконавця такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги про скасування постанови про накладення штрафу від 01.09.2009 року є необґрунтованими.

Щодо вимог про скасування постанови від 02.10.2009 року про відмову у задоволені скарги, винесеної начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, суд вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження»скарга, подана у виконавчому провадженні до начальника органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, розглядається у 10-денний строк. За наслідками розгляду скарги начальник органу державної виконавчої служби виносить постанову про задоволення чи відмову в задоволенні скарги, яка у 10-денний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарги, подані без додержання вимог, викладених у частині третій цієї статті, розглядаються начальником органу державної виконавчої служби, у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Як вбачається з спірної постанови, рішення начальника органу державної виконавчої служби про відмову у задоволені скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення на позивача штрафу у сумі 340,00 грн. від 01.09.2009 року, мотивовано тим, що станом на час прийняття державним виконавцем постанови про накладення на позивача штрафу від 01.09.2009 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, відомості про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді та фактичне його допущення до виконання попередніх обов'язків, не надходили, а тому дії державного виконавця вчинені відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження»рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Отже, лише наказ про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника без фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків не може вважатися належним виконанням рішення суду про поновлення такого працівника на роботі.

Позивачем до скарги на дії виконавця від 17.09.2009 року № 21/2-1603 не додано доказів фактичного допущення ОСОБА_3 до виконання попередніх обов'язків, а тому посилання позивача на наказ № 1621-к «По особовому складу митних органів», відповідно до якого ОСОБА_3 поновлено на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці, як на підставу вважати, що станом на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 01.09.2009 року, позивачем виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді є безпідставним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (заява ОСОБА_3 від 20.10.2009 року до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України), фактично незаконно звільнений працівник був допущений до виконання попередніх обов'язків з 09.09.2009 року.

Посилання позивача на той факт, що фактичне допущення ОСОБА_3 до виконання попередніх обов'язків здійснювався Чернігівською митницею, а не позивачем що у даному випадку позбавляє позивача можливості впливу на фактичне допущення незаконно звільненого працівника до виконання обов'язків не приймається судом до уваги оскільки, відповідно до виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 2а-15762 2008/2570 за позовом ОСОБА_3, саме на Державну митну службу України покладено обов'язок поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 1, відділу митного оформлення № 1, митного поста «Нові Яриловичі»Чернігівської митниці, а тому і обов'язок щодо фактичного допущення незаконно звільненого працівника також покладено на позивача (боржника у виконавчому провадженні).

Крім того, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 4 «Положення про Державну митну службу України», затвердженого постановою КМУ від 18.07.2007, № 940 Держмитслужба є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи та відповідно до покладених на неї завдань організовує та контролює діяльність митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, що свідчить про наявність повноважень у позивача для забезпечення виконання митними органами, яким є Чернігівська митниця, наказів позивача, у тому числі щодо поновлення на роботі та фактичного допуску до виконання попередніх обов'язків незаконно звільнених працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем доказано правомірність прийняття спірних постанов, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя П.В. Вовк